ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.06.2025 Справа №905/291/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (ідентифікаційний код 42086719)

до відповідача Громадської організації «Солярій» (ідентифікаційний код 34064418)

про стягнення 53569,35грн, що складається з суми боргу в розмірі 37039,64грн, 3% річних у розмірі 3208,70грн, інфляційних втрат у розмірі 13321,01грн

В С Т А Н О В И В:

Стислий зміст і підстави позовних вимог

24.03.2025 шляхом застосування підсистеми Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (далі - ТОВ «Донецькі енергетичні послуги») звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Громадської організації «Солярій» (далі ГО «Солярій») про стягнення 53569,35грн, що складається з суми боргу в розмірі 37039,64грн, 3% річних у розмірі 3208,70грн, інфляційних втрат у розмірі 13321,01грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №1871 в частині повної та своєчасної оплати, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за березень 2022 в розмірі 37039,64грн, на яку додатково нараховано 3% річних та інфляційні втрати. Відповідні суми позивач просить стягнути у судовому порядку та відшкодувати витрати з оплати судового збору у розмірі 2 422,40грн за рахунок відповідача.

Процедура провадження у справі у господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 31.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/291/25, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Позивач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі в електронному кабінеті 31.03.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, що сформована у програмі «Діловодство спеціалізованого суду».

За довідкою з підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ГО «Солярій» не має зареєстрованого електронного кабінету.

Відповідачу ухвала суду від 31.03.2025 направлялась органами поштового зв?язку рекомендованою кореспонденцією з повідомленням на офіційну адресу реєстрації підприємства: 84400, Донецька обл., м.Лиман, вул.Пушкіна,буд.9 «А», кв.27., однак вказане поштове відправлення повернулося до суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв?язку та / або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством у зв?язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 01.03.2023 по справі №910/18543/21, від 06.06.2023 по справі №922/3604/21.

Відповідач повідомлений про факт відкриття провадження у справі шляхом направлення копії ухвали суду від 30.03.2025 на електронну адресу: . Згідно з довідкою про доставку електронного листа, документ доставлено відповідачу 31.03.2025.

Суд також бере до уваги, що відповідач мав можливість ознайомитись з всіма процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

З огляду на зазначене, суд вважає, що вчинено всі можливі дії з метою повідомлення відповідача про факт відкриття провадження у справі.

За змістом ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін до суду не надходило.

Згідно з ч.1,8 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція учасників процесу

В обґрунтування правової позиції позивач посилається на те, що ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» свої зобов`язання за договором №1871 виконало повністю, здійснивши постачання електричної енергії ГО «Солярій» у березені 2022 на суму 37039,64грн. Обсяг поставленої електричної енергії підтверджується інформацією про обсяги споживання у листі №67/1597- вих від 13.02.2025, що надавались Оператором системи розподілу - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» у відповідності до вимог п.4.3, 4.12, пп. 31 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, та глави 9.14 Розділу IX, глави п.12.4 Розділу XII Кодексі комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311. Виходячи з фактичних обсягів споживання ГО«Солярій» електричної енергії сформовано відповідний акт приймання - передавання та рахунок №1871 за березень 2022 на суму 37070,88грн. Позивачем Акт та дублікат рахунку за спожиту електричну енергію у березні 2022 надіслано на офіційну адресу реєстрації відповідача: 84400, Донецька обл., м.Лиман, вул.Пушкіна,буд.9 «А», кв.27. ГО«Солярій» не виконала свої зобов`язання зі сплати вартості спожитої електричної енергії у строки та спосіб, встановлений договором та Комерційною пропозицією, оскільки оплати від Споживача на рахунок позивача не надійшло, що стало підставою для звернення до суду з позовом щодо її стягнення.

Підставність заявлених вимог позивач нормативно обґрунтовує посиланням на ст. ст.4, 20, 162 - 164 ГПК України, ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст.509, 525, 526, 549, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 31.03.2025 відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позовну заяву п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали. Останній попереджений судом, що у разі відсутності відзиву на позов у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішить справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач під час розгляду справи відзиву суду не надав, ніяким іншим способом своєї правової позиції за заявленим позовом не висловив, доказів на підтвердження поважності причин не можливості вчинення даних дій не надав.

Враховуючи вжиття судом всіх можливих заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та достатність часу, наданого учасникам справи для висловлення своєї правової позиції по суті спору та подання доказів на підтвердження власних аргументів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом

З 01.01.2019 на підставі отриманої ліцензії у відповідності до вимог норм Закону України «Про ринок електричної енергії» ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» розпочало діяльність з постачання електричної енергії споживачам (постачальник універсальних послуг), що обумовило укладання договорів із Споживачами про постачання електричної енергії.

ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» розміщено на офіційному вебсайті https://www.dn.yasno.com.ua/contract публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (надалі - Договір постачання).

Умови вказаного Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, та є однаковими для всіх споживачів. (п.1.2 Договору постачання)

Відповідно до п.1.1 Договору постачання, він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - Споживач) постачальником універсальних послуг (далі - Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком до цього Договору.

Матеріали справи не містять доказів звернення ГО«Солярій» до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» із заявою-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Разом з тим, позивач у своїй позовній заяві посилається на приєднання ГО«Солярій» до умов договору постачання внаслідок фактичного споживання ним електричної енергії та здійснення попередньої оплати за неї, на підтвердження чого надає до матеріалів позовної заяви виписку по рахунку від 27.12.2018,в якій наявна оплата на суму 6800,00грн.

Одночасно позивач вказує, що для проведення розрахунків позивачем відкрито Відповідачу особовий рахунок №1871.

Згідно положень пункту 2.1. Договору постачання, за цим договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього Договору. (п.5.1. Договору постачання)

Пунктом 2 Комерційної пропозиції «Побутова» закріплено, що постачання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір» за 1кВт*год на момент публікації для розрахункового періоду з 1 жовтня 2021 по 30 квітня 2022 передбачено у таблиці. У наступних розрахункових періодах, Постачальник інформує Споживача про ціну на електричну енергію у порядки і способи, визначені цією Комерційною пропозицією.

Відповідно до п.5.7. Договору постачання ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. (п.5.8. Договору постачання).

Умови оплати визначені п.5.9 договору, зокрема, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему та в інший, не заборонений чинним законодавством, спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спеціальний рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів. Спеціальний рахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені у рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в Комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також можуть містити інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки. (п. 5.10 договору).

Пунктом 5 Комерційної пропозиції унормовано, що розрахунковий період для визначення обсягу спожитої енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця.

Споживач має здійснити повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

У разі неодержання рахунку, Споживач самостійно оформляє платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

За вимогою однієї зі Сторін складається двосторонній акт звіряння взаєморозрахунків. До виникнення обов`язку здійснення попередньої оплати, у випадках передбачених п. 4.26. ПРРЕЕ, в разі зазначення Постачальником в рахунку очікуваного споживання в поточному періоді, такий платіж є рекомендованим, а не обов`язковим. Споживач має право сплатити рекомендований платіж у строк, зазначений у рахунку.

Виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від Споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі Постачальника з можливістю перегляду (отримання) в сервісі «Особистий кабінет»

Як визначено розділом 13 договору цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні.

Абзацом 3-4 Розділу 10 Комерційної пропозиції визначено, що Договір укладається на строк до кінця календарного року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 21 календарний день до закінчення терміну дії Договору жодна зі Сторін не заявить про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано за ініціативою будь-якої зі Сторін у порядку, визначеному законодавством України та цим Договором, але в будь - якому випадку Договір діє до повної оплати заборгованості по Договору, включаючи штрафні санкції.

ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» сформовано акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за березень 2022 від 31.03.2022 на суму 37070,88 грн з ПДВ.

Вказаний акт підписаний тільки представником позивача, підпис останнього скріплений відтиском печатки підприємства.

Дані щодо обсягу фактичного споживання відповідачем електричної енергії внесені в акт згідно інформації, що надана Оператором системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та підтверджена у листі №67/1597- вих від 13.02.2025, що міститься у матеріалах справи. Зокрема, Оператор зазначає, що фактичний (звітній) обсяг споживання ГО «Солярій» по точках комерційного обліку за березень 2022 складає 22066 кВт*год. Деталізація розрахунків наведена в додатках до листа, які представляють собою витяги з програми Оператора з відповідними показниками за березень 2022.

В зазначеному в Комерційній пропозиції переліку Операторів системи розподілу значиться Оператор системи розподілу - ТОВ «ДТЕК Донецькі електромережі».

Судом не встановлено розбіжностей у відомостях щодо фактичного обсягу споживання та даних, які вказані в акті.

Позивачем виставлено ГО«Солярій» рахунок №1871 від 01.04.2022 за спожиту електроенергію за березень 2022 на суму 37070,88грн з ПДВ. Рахунок №1871 містить інформацію щодо кінцевої дати його оплати, а саме, 08.04.2022р.

Суд вказує, що, за свідченням позивача, станом на березень 2022 у відповідача була наявна переплата у розмірі 31,24 грн, яка була зарахована у рахунок погашення заборгованості за березень 2022. Залишок заборгованості Споживача становить 37039,64грн, що має своє відображення у рахунку №1871 від 01.04.2022р.

22.06.2023 ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» супровідним листом направив на електронну адресу ГО«Солярій» претензію №24/5467 від 22.06.2022 разом з розрахунком суми заборгованості. На підтвердження факту направлення документів позивачем надано скріншот з електронної пошти останнього щодо відправлення на адресу відповідача .

Супровідним листом №1/10143 від 28.11.2023 позивач направив органами поштового зв`язку на адресу відповідача акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за березень 2022 та рахунок, а також просив підписати акт та один примірник повернути на адресу позивача. Доказами направлення листа органами поштового зв`язку є відповідний фіскальний чек та список рекомендованих відправлень.

Доказів виконання означених дій або оплати суми 37039,64грн матеріали справи не містять.

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши надані в порядку статті 74 ГПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозв?язку, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову зважаючи на таке.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення заборгованості з оплати вартості поставленої електричної енергії, нарахованих 3% річних та інфляційних нарахувань внаслідок невиконання відповідачем своїх грошових зобов?язань зі своєчасної та повної сплати вказаної суми.

За змістом частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов?язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 173 ГК України, яка кореспондується з положеннями статті 509 ЦК України, господарським визнається зобов?язання, що виникає між суб?єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб?єкт (зобов?язана сторона, у тому числі боржник) зобов?язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб?єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб?єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов?язаної сторони виконання її обов?язку.

Основними видами господарських зобов?язань є майново-господарські зобов?язання та організаційно-господарські зобов?язання. Господарські зобов?язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 ГК України).

Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов?язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов?язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Взаємовідносини відповідних суб?єктів, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, особливості постачання електричної енергії споживачам регулюються нормами Закону України «Про ринок електричної енергії», а також Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, а також безпосередньо положеннями договору.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов?язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закон України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов?язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв?язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 ЦК України).

Судом встановлено, що ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», яким з 01.01.2019 розпочато діяльність з постачання електричної енергії споживачам, публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з усіма змінами до нього розміщено на офіційному веб-сайті Yasno (https://www.dn.yasno.com.ua/contract).

Згідно 13.1 Договору постачання, він набирає чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання.

Одночасно, абзацом 5 пункту 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії» (в редакції чинній на 01.01.2019) унормовано, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Матеріали справи не містять заяви-приєднання ГО «Солярій» до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Одночасно Споживач приєднався до умов Договору про постачання електричної на умовах Комерційної пропозиції «Побутова» шляхом здійснення попередньої оплати на суму 6800,00 грн від 27.12.2018, що підтверджується банківською випискою та фактичним споживанням електричної енергії, що в контексті абз. 5 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії» є вчиненням ним дій, що засвідчують його бажання укласти договір та підтверджує факт приєднання його до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору).

Таким чином, між ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» та ГО «Солярій» укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого приймаються іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.

Зміст вказаного договору не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений, не розірваний та у судовому порядку недійсним не визнаний. Сторонами договору не надано доказів на підтвердження того, що у відповідності до розділу 13 мало місце його припинення, тому суд дійшов висновку, що у спірний період договір діяв.

Позивач в позовній заяві стверджує, що внаслідок укладення означеного договору, ним відкрито відповідачу особовий рахунок №1871 для проведення відповідних розрахунків. Одночасно сформовані позивачем акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) та рахунок за спожиту електроенергію містять посилання на договір про постачання електричної енергії як на підставу їх складання.

За приписами частин першої, другої статті 193 ГК України суб?єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов?язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов?язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом пункту 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

У пункті 4.14 цих Правил визначено, що платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи (рахунки) надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно. Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору.

У пункті 8 частини першої статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» унормовано, що Оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Оператор системи розподілу зобов`язаний надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом системи розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (пункт 9 частини третьої статті 46 цього Закону).

Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії (пункт 4.12 ПРРЕЕ).

Матеріалами справи встановлено, що АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» як Оператором системи розподілу надавались послуги з розподілу/передачі електричної енергії. Обсяг спожитої електричної енергії кожного місяця зазначений у відповідній інформації Оператора системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».

Акт від 31.03.2022 за березень 2022, що фіксує обсяг та вартість спожитої електричної енергії на підставі даних АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», підписаний тільки представником позивача з відтиском печатки останнього. Матеріали справи містять докази його направлення на адресу відповідача, мотивована відмова від підписання з його боку на адресу позивача не направлялась. Разом з актом на адресу відповідача направлено відповідний рахунок.

В матеріалах справи відсутні заперечення відповідача щодо об?єму поставленої електричної енергії чи нарахованої позивачем у акті та рахунку її вартості. Докази протилежного суду не надані.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов?язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами пункту 3 частини першої статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Поряд з тим, за пунктом 1 частини третьої статті 58 цього Закону споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

В п. 5.10 Договору постачання вказано альтернативно: оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем або у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Згідно п.5 Комерційної пропозиції виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі Постачальника з можливістю перегляду (отримання) в сервісі «Особистий кабінет», не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від Споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. При цьому, у разі неодержання рахунку, Споживач самостійно оформляє платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

За розрахунком суду, враховуючи, що в рахунку вказана кінцева дата його оплати, відповідач повинен був виконати свої грошові зобов?язання за поставлену електричну енергію у березні 2022 - до 08.04.2022 включно.

Будь-яких додаткових угод до договору або графіків погашення існуючої заборгованості сторонами у справі не підписувалось, іншим способом не узгоджувалось.

Як зазначає позивач у позовній заяві, станом на березень 2022 у відповідача була наявна переплата у розмірі 31,24 грн, яка зарахована у рахунок погашення заборгованості за березень 2022. Іншого не доведено.

Суд зазначає, що зарахування позивачем переплати в рахунок передоплати не суперечать абз.2 п.4 Комерційної пропозиції, відповідно до якої Споживач, зокрема, надає згоду та доручає Постачальнику здійснювати зарахування переплат в рахунок погашення заборгованості чи споживання майбутніх періодів. Порядок зарахування означених сум відповідачем не оспорюється.

Таким чином, сукупний розмір заборгованості за поставлену електричну енергію за березень 2022 становить 37039,64грн. Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем матеріали справи не містять.

Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем умов правочину в частині виконання зобов?язань з належної оплати поставленої електричної енергії та встановленим наявність заборгованості відповідача перед позивачем за договором у розмірі 37039,64грн, як наслідок, позовні вимоги щодо стягнення основної заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Предметом спору в даній справі також є матеріально-правова вимога позивача про стягнення нарахованих ним пені, 3% річних та інфляційних втрат у зв?язку із неналежним виконанням відповідачем грошових зобов?язань з оплати поставленої електричної енергії.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов?язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов?язання (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 з посиланням на подібну правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц).

У випадку відсутності зазначення в договорі розміру процентів цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов?язання настає на підставі вимог закону, а саме, норми статті 625 ЦК України.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Згідно розрахунку, який наданий в якості додатку до позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 3208,70 грн на суму 37039,64грн з 09.04.2022 по 26.02.2025. Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних на заборгованість за визначений період, судом встановлено, що останній здійснено позивачем методологічно правильно, але арифметично невірно. Зокрема, розмір 3% річних, що розрахований судом за допомогою програми «Калькулятор підрахунку штрафів» Інформаційно-правові системи ЛІГА:ЗАКОН за вказаний позивачем період становить 3 208,75грн.

При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч.3 ст. 237 ГПК України).

Внаслідок наведеного позовні вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню в сумі 3208,70грн.

Щодо стягнення інфляційних нарахувань суд зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов?язань»).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

При цьому, як визначено в п. 38.2 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Згідно розрахунку, доданого до позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати за березень 2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 на заборгованість 37039,64грн., з 01.06.2022 по 30.06.2022 на суму 38039,71грн., з 01.07.2022 по 31.07.2022 на суму 39218,94грн., з 01.08.2022 по 31.08.2022 на суму 39493,47грн., з 01.09.2022 по 30.09.2022 на суму 39927,90грн., з 01.10.2022 по 31.10.2022 на заборгованість 40686,53грн., з 01.11.2022 по 30.11.2022 на суму 41703,69грн., з 01.12.2022 по 31.12.2022 на суму 41995,63грн., з 01.01.2023 по 31.01.2023 на суму 42289,59грн., з 01.02.2023 по 28.02.2023 на суму 42627,91грн., з 01.03.2023 по 31.03.2023 на суму 42926,31грн., з 01.04.2023 по 30.04.2023 на суму 43570,20грн., з 01.05.2023 по 31.05.2023 на суму 43657,34грн., з 01.06.2023 по 30.06.2023 на суму 43875,63грн., з 01.07.2023 по 31.07.2023 на суму 44226,64грн., з 01.08.2023 по 31.08.2023 на суму 43961,28грн., з 01.09.2023 по 30.09.2023 на суму 43345,82грн., з 01.10.2023 по 31.10.2023 на суму 43562,55грн., з 01.11.2023 по 30.11.2023 на суму 43911,05грн., з 01.12.2023 по 31.12.2023 на суму 44130,61грн., з 01.01.2024 по 31.01.2024 на суму 44439,52грн., з 01.02.2024 по 29.02.2024 на суму 44617,28грн., з 01.03.2024 по 31.03.2024 на суму 44751,13грн., з 01.04.2024 по 30.04.2024 на суму 44974,89грн., 01.05.2024 по 31.05.2024 на суму 45064,84грн., з 01.06.2024 по 30.06.2024 на суму 453335,23грн., з 01.07.2024 по 31.07.2024 на суму 46332,61грн., з 01.08.2024 по 31.08.2024 на суму 46332,61грн., з 01.09.2024 по 30.09.2024 на суму 46610,61грн., з 01.10.2024 по 31.10.2024 на суму 47309,77грн., з 01.11.2024 по 30.11.2024 на суму 48161,35грн., з 01.12.2024 по 31.12.2024 на суму 49076,42грн., з 01.01.2025 по 31.01.2025 на заборгованість 49763,49грн. Сукупно заявлено до стягнення суму інфляційних нарахувань в розмірі 13321,01грн. Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат на заборгованість за визначений період, судом встановлено, що останній здійснено позивачем методологічно вірно, але арифметично неправильно. Розмір інфляційних втрат, що розрахований судом за допомогою програми «Калькулятор підрахунку штрафів» Інформаційно-правові системи ЛІГА:ЗАКОН сукупно становить 13 320,98 грн. У задоволенні решти позовних вимог в цій частині суд відмовляє.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, ураховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення основного боргу в розмірі 37039,64грн, 3% річних у розмірі 3208,70грн, інфляційних втрат у розмірі 13 320,98 грн, у задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Розподіл судових витрат

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Внаслідок задоволення позовних вимог частково, приймаючи до уваги застосування позивачем при зверненні з позовом підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 422,39грн (з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76 - 79, 86, 91, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до Громадської організації «Солярій» про стягнення боргу за спожиту електроенергію у розмірі 37039,64грн, 3% річних у розмірі 3208,70грн, інфляційних втрат у розмірі 13321,01грн задовольнити частково.

Стягнути з Громадської організації «Солярій» (адреса місцезнаходження: 84400, Донецька обл., м.Лиман, вул.Пушкіна, буд.9 «А», кв.27., ідентифікаційний код 34064418) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (адреса місцезнаходження: 49001, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Січових Стрільців, буд. 4 Д; ідентифікаційний код 42086719) заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 37039,64грн, 3% річних у розмірі 3208,70грн, інфляційні втрати у розмірі 13 320,98грн, судовий збір в сумі 2 422, 39грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду підписано 02.06.2025.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова