ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2025 р. Справа №914/3028/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

Желіка М.Б.

розглянув без повідомлення (виклику) представників сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю БК АЛЬТЕРА

на рішення Господарського суду Львівської області від 30.01.2025 (суддя Горецька З.В.)

у справі №914/3028/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Еко-Простір,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю БК АЛЬТЕРА,

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

9 грудня 2024 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Еко-Простір до Товариства з обмеженою відповідальністю БК АЛЬТЕРА про стягнення 30590,84 грн основного боргу, 2988,06 грн інфляційних втрат, 1408,19 грн трьох процентів річних та 15400,59 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав умов договору підряду №28/Лст-2022 від 28.11.2022 в частині здйснення оплати за виконані роботи.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.01.2025 у справі №914/3028/24 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю БК АЛЬТЕРА на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Еко-Простір суму основного боргу в розмірі 30590,84 грн, інфляційні витрати в розмірі 2988,06 грн, 3 % річних в розмірі 1408,19 грн, пеню в розмірі 6659,58 грн та 2422,40 грн судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

При ухваленні вказаного рішення місцевий господарський суд виходив з наступного:

- між сторонами виникли правовідносини на підставі договору підряду №28/Лст-2022 від 28.11.2022;

- вартість робіт за договором підряду складає 280590,84 грн;

- відповідач оплатив 250000 грн;

- нарахування позивачем пені відбулось без врахування шестимісячного строку.

Товариство з обмеженою відповідальністю БК АЛЬТЕРА, не погодившись з ухваленим рішенням місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог, подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції, в цій частині, не досліджено факту належного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором.

Апелянт зазначає, що суд застосував розрахунок пені без врахування реального строку прострочення, а сума штрафних санкцій повинна була бути розрахована від 28059,08 грн, а суд порахував від 30590,84 грн, що є хибним.

Товариство з обмеженою відповідальністю БК АЛЬТЕРА в апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 30.01.2025 у даній справі в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення в цій частині, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Західний апеляційний господарський суд в ухвалі від 25.02.2025 залишив без руху апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю БК АЛЬТЕРА, подану на рішення Господарського суду Львівської області від 30.01.2025 у справі №914/3028/24.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю БК АЛЬТЕРА на рішення Господарського суду Львівської області від 30.01.2025 у справі №914/3028/24; постановлено здійснювати розгляд вказаної апеляційної скарги в порядку письмового провадження без виклику представників сторін в судове засідання; зобов`язано позивача подати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу.

26.03.2025 позивач у справі, скориставшись наданим йому ст. 263 ГПК України правом, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про безпідставність апеляційних вимог. Зокрема, зазначив, що ним до позову було долучено акт виконаних робіт № 1 від 22.05.2023, підписаний директором відповідача без зауважень, в якому детально описано усі витрати підрядника та вартість виконаних ним робіт.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія Еко-Простір та Товариством з обмеженою відповідальністю БК АЛЬТЕРА 28.11.2022 укладено договір підряду №28/Лст-2022 (надалі договір підряду) (а.с. 14-16).

Відповідно до пункту 1.1. договору підряду Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується власними силами та зі своїх матеріалів виконати відповідно до умов цього договору роботи по монтажу системи вентиляції, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи.

Пунктом 2.1. договору підряду передбачено, що вартість даного договору складає 280 590,84 гривень, в т. ч. ПДВ 46 765,14 гривень.

Згідно пункт 2.4 договору підряду Замовник авансує Підряднику вартість матеріалів та обладнання, що складає 171 380,43 грн в тому числі ПДВ 28 563,41 грн протягом 5 (п`ять) робочих днів з моменту підписання цього договору.

Замовник проплачує Підряднику 81 151,33 грн в тому числі ПДВ 13 525,22 грн протягом 5 (п`ять) робочих днів з моменту поставки вентиляційного обладнання зазначеного у додатку №1 даного договору на об`єкт, та початку монтажних робіт (пункт 2.5 Договору підряду).

Позивачем у справі долучено до позовної заяви копію додатку №1 до договору №28/Лст-2022 (а.с. 17-18), з якого вбачається, що загальна вартість пропозиції з ПДВ складає 280590,84 грн. Даний додаток підписаний сторонами договору.

Як вбачається із доданих до позовної заяви платіжних інструкцій № 2949, 3012, 3049, відповідач у справі перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Компанія Еко-Простір 250 000 грн (а.с. 19-21).

До позовної заяви долучено копію акту №1 виконаних робіт від 22.05.2023, який підписаний директорами Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Еко-Простір та Товариства з обмеженою відповідальністю БК АЛЬТЕРА без зауважень (а.с. 22-23), з якого вбачається, що роботи за договором підряду виконані на суму 280 590,84 грн.

Вказані обставини не оспорюються сторонами у справі.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Скаржником не долучено до матеріалів справи жодних доказів визнання недійсним чи оскарження договору підряду №28/Лст-2022 від 28.11.2022.

Зобов`язання між сторонами у справі виникли на підставі договору підряду.

Частиною першою статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як уже було зазначено вище, пунктом 2.6 договору підряду передбачено, що з моменту підписання кінцевого акта виконаних робіт, Замовник протягом 3 (трьох) банківських дні оплачує Підряднику 10% від загальної вартості робіт, що складає 28059,08 грн в тому числі ПДВ 4676,51 грн.

Акт виконаних робіт №1 сторонами у справі був підписаний 22 травня 2023 року.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що сума заборгованості за договором підряду становить 30590,84 грн, як різниця між 280 590,84 грн (сума, що узгоджена скаржником згідно акта виконаних робі) та 250 000 грн (сума перерахована скаржником позивачу по справі).

Таким чином під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми основного боргу як необгрунтованої, а тому вони відхиляється колегією суддів за безпідставністю.

Відповідно до пункту 7.2 договору підряду у разі недотримання Замовником п.п. 2.4, 2.5, 2.6 цього Договору, він сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Скаржник не погодився із сумою з якої повинно проводитися нарахування пені відповідно до пункту 7.2. договору, оскільки він вважав, що нарахування повинно відбуватися згідно пунктом 2.6 договору підряду на суму 28059,08 грн.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що сума заборгованості по договору складає 30590,84 грн, а тому нарахування позивачем штрафних санкцій здійснено вірно саме із зазначеної суми.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як вже було зазначено вище, пунктом 7.2 договору підряду №28/Лст-2022 від 28.11.2022 передбачено, що у разі недотримання Замовником п.п. 2.4., 2.5., 2.6. цього договору, він сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З огляду на викладені положення, судом першої інстанції вірно та обгрунтовано проведено перерахунок пені в межах шестимісячного строку та встановлено, що до стягнення підлягає пеня в сумі 6 659,58 грн.

Інфляційні втрати в розмірі 2988,06 грн та 3 % річних в розмірі 1408,19грн розраховано позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги в цій частині обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про не дослідження судом першої інстанції виконання позивачем всього обсягу робіт за договору підряду, а тому вони відхиляються судовою колегією як безпідставні та спростовані матеріалами справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням викладеного вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалено відповідно до норм чинного законодавства, правових позицій Верховного Суду та встановлених обставин справи.

Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування ухваленого у цій справі рішення.

Судові витрати, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю БК АЛЬТЕРА відмовити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 30.01.2025 у справі № 914/3028/24 залишити без змін.

Судові витрати покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік