ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2025 р. Справа № 924/159/14 (924/175/23)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши матеріали справи

за позовом розпорядника майна ТОВ "Октант-центр" м. Хмельницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" м. Київ

2. Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" м.Київ

до 1. ОСОБА_1 м. Хмельницький

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сейл" м. Хмельницький

3. ОСОБА_2 м. Хмельницький

4. ОСОБА_3 м. Хмельницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Кредитної спілки "Сейфті Депозіт" м.Хмельницький та ОСОБА_4 м.Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача3 ОСОБА_5 м.Хмельницький

про 1. Витребування з чужого незаконного володіння об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 101 площею 538,1 кв.м., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності 79/100 ТОВ "Офіс Сейл"

2. Витребування з чужого незаконного володіння об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 101 площею 538,1 кв.м., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності 21/100 ОСОБА_1

3. Витребування з чужого незаконного володіння об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 101 площею 298,2 кв.м., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності 43/100 ОСОБА_2

4. Витребування з чужого незаконного володіння об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 101 площею 298,2 кв.м., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності 57/100 ОСОБА_3

5. Визнання недійсним договору іпотеки від 13 квітня 2021 року, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4

6. Скасування реєстрації іпотеки від 13 квітня 2021 року на об`єкт нерухомого майна №101 та обтяжень № 41472981

7. Визнання недійсним договору іпотеки від 20.12.2018, укладеного між ОСОБА_1 , Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Сейл" та Кредитною спілкою "Сейфті Депозіт"

8. Скасування реєстрації іпотеки від 20.12.2018 на об`єкт нерухомого майна за № 101.

Учасники справи:

позивач: не з`явився

відповідачі 1, 2: не з`явилися

відповідачі 3, 4: ОСОБА_6

третя особа ТОВ "ФК "Централ Фінанс": Стратілатов К.Г.

третя особа ДПАТ НАК "Украгролізинг": не з`явився

третя особа Кредитна спілка "Сейфті Депозіт": не з`явився

третя особа ОСОБА_4 : не з`явилася

третя особа ОСОБА_5 : не з`явився

боржник ТОВ "Октант-Центр": Ткач Я.С.

Рішення приймається 23.05.2025, оскільки в судових засіданнях 24.04.2025, 13.05.2025 оголошувалась перерва.

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області 13.02.2023 надійшла позовна заява розпорядника майна ТОВ "Октант-центр" Харитонюка Євгена Васильовича до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сейл", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про 1. Витребування з чужого незаконного володіння об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 101 площею 538,1 кв.м., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності 79/100 ТОВ "Офіс Сейл", 2. Витребування з чужого незаконного володіння об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 101 площею 538,1 кв.м., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності 21/100 ОСОБА_1 , 3. Витребування з чужого незаконного володіння об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 101 площею 298,2 кв.м., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності 43/100 ОСОБА_2 , 4. Витребування з чужого незаконного володіння об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 101 площею 298,2 кв.м., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності 57/100 ОСОБА_3 , 5. Визнання недійсним договору іпотеки від 13 квітня 2021 року, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , 6. Скасування реєстрації іпотеки від 13 квітня 2021 року на об`єкт нерухомого майна №101 та обтяжень №41472981, 7. Визнання недійсним договору іпотеки від 20.12.2018, укладеного між ОСОБА_1 , Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Сейл" та Кредитною спілкою "Сейфті Депозіт", 8. Скасування реєстрації іпотеки від 20.12.2018 на об`єкт нерухомого майна за № 101. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у провадженні Господарського суду Хмельницької області знаходиться справа про банкрутство ТОВ "Октант-Центр". Під час проведення процедури розпорядження майном ТОВ "Октант-Центр" розпорядником майна арбітражним керуючим Харитонюком Є.В. було встановлено факт щодо незаконного вибуття майна з власності боржника. Так, в період провадження у справі про банкрутство на об`єкти власності та активи боржника було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, згідно ухвали суду від 10.03.2016. Однак у вказаній ухвалі не зазначено майнові права на об`єкт незавершеного будівництва: п`ятиповерхове нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 835,3 м.кв. Позивач вказує, що факт належності даного об`єкту ТОВ "Октант-Центр" на момент порушення справи про банкрутство, ґрунтується на інвентаризаційному описі від 2014 року, а також підтверджується договором застави рухомого майна №07-2007/01-ДМ-1 від 23.12.2008, укладеним між ЗАТ "Октант", правонаступником якого є ТОВ "Октант-Центр", та Хмельницькою філією ВАТ "ВТБ Банк". Цей об`єкт нерухомого майна має першочергове значення для погашення кредиторської заборгованості перед кредиторами або для проведення процедури санації підприємства. Зазначає, що гр. ОСОБА_4 набула права власності на спірний об`єкт на підставі підробленого рішення Хмельницького міськрайонного суду, що встановлено постановою Хмельницького міськрайонного суду від 11.12.2012 у кримінальній справі № 2218/18110/2012. У вироку суду було зазначено, що ОСОБА_4 та інші особи, чиї цивільні права (майнові) могли бути порушені, можуть звернутись за захистом своїх прав. Проте під час проведення інвентаризації було встановлено, що ОСОБА_4 з таким позовом не зверталась до боржника, проте "дивним чином з`явився" нерухомий об`єкт майна площею 836,3 кв.м. Зазначені обставини, на думку позивача, дали можливість ОСОБА_4 неправомірно в грудні 2015 року стати власником та в подальшому відчужити частину площі нежитлового приміщення 16/100 від загальної площі, змінивши при цьому розмір загальної площі з 835,3 м.кв. на 836,3 м.кв. на підставі довідки та технічного паспорта, виготовленого фізичною особою-підприємцем Юдаєвою І.В., під виглядом перепланування. В подальшому право власності вже на 836,3 м. кв. було зареєстроване 11.08.2016 на праві спільної часткової власності за ОСОБА_3 (частка 21/100), ОСОБА_2 (16/1200), ОСОБА_4 (16/100) та ТОВ "Офіс Сейл" - засновник ОСОБА_1 (1/2 від загальної площі). Таким чином, майно неправомірно перейшло у власність вищевказаних осіб під час дії мораторію в процедурі банкрутства у справі №924/159/14. В подальшому, вказаний об`єкт був незаконно поділений на 2 частини - 298,2 кв.м. (об`єкт 1) та 538,1 кв.м. (об`єкт 2). Стосовно об`єкта - 1 загальною площею 298,2 кв.м., то згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №280588346 від 22.10.2021, він належить двом особам на праві спільної часткової власності, а саме: ОСОБА_2 (43/100 частини) та ОСОБА_7 (57/100 частини). 13.04.2021 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новченковим І.В. внесено запис про іпотеку №41472981, підстава внесення запису: договір іпотеки, серія та номер: 945, виданий 13.04.2021, іпотекодержатель: ОСОБА_4 . Таким чином, після незаконного відчуження та поділу об`єкта, який належить ТОВ "Октант-центр", власники будівлі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали вказаний об`єкт в іпотеку ОСОБА_4 , яка набула права власності на підставі підробленого рішення суду, що було встановлено у кримінальному провадженні. Стосовно об`єкта-2 загальною площею 538,1 кв.м., то згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №101, він належить на праві спільної часткової власності двом особам: ТОВ "Офіс Сейл" (79/100) та ОСОБА_1 (21/100). 20.12.2018 приватним нотаріусом Новченковим І.В. внесено запис про іпотеку №29572604, підстава для внесення запису: договір іпотеки №3536, виданий 20.12.2018, іпотекодержатель: Кредитна спілка "Сейфті Депозіт". Таким чином, після незаконного відчуження та поділу об`єкта, який належить ТОВ "Октант-центр", власники будівлі - ОСОБА_1 , ТОВ "Офіс Сейл" передали вказаний об`єкт в іпотеку Кредитній спілці "Сейфті Депозіт". При цьому, позивач зазначає, що директором, засновником (100%) та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Офіс Сейл" є ОСОБА_1 , директором Кредитної спілки "Сейфті Депозіт" на даний час є ОСОБА_8 , яка в період з 27.12.2019 по 09.01.2020 перебувала на посаді директора ТОВ "Октант-Центр", що свідчить про фраудаторність правочинів та умисне укладення договорів іпотеки для ускладнення витребування майна на користь ТОВ "Октант-Центр". Посилаючись на приписи ст. 41 КУзПБ, ст. 388 ЦК України, позивач вказує, що оскільки вищезазначене майно вибуло із володіння позивача поза його волею та під час справи про банкрутство на підставі підроблених документів, то вказане майно підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння. Також зазначає, що іпотечні договори повинні бути визнані недійсними, а відповідні записи у Єдиному державному реєстрі речових прав на майно - виключеними з такого реєстру, оскільки іпотекодержателі разом з іпотекодателями шляхом укладення спірних договорів використали "право на зло" задля ускладення витребування майна з чужого незаконного володіння на користь законного власника - ТОВ "Октант-Центр", порушили приписи ст.ст. 3, 203, 215 ЦК України. Крім того, позивач звертає увагу, що Кредитна спілка "Сейфті Депозіт", ТОВ "Офіс Сейл" та гр. ОСОБА_1 є пов`язаними особами.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.02.2023, справу №924/159/14 (924/175/23) передано для розгляду колегії суддів у складі: Грамчук І.В. - головуючий, Вибодовський О.Д., Крамар С.І.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 15.05.2023 у справі №924/159/14 (924/175/23) позовну заяву та додані до неї документи повернуто заявнику.

Постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 27.07.2023 скасовано вищевказану ухвалу та справу направлено для продовження розгляду до Господарського суду Хмельницької області.

Відповідно до ухвали суду від 08.09.2023 (судді Грамчук І.В. - головуючий, Вибодовський О.Д., Крамар С.І.), зокрема прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 05.06.2024 у справі № 924/159/14(924/175/23), яка залишена без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 20.08.2024, суд прийняв відмову від позову розпорядника майна ТОВ "Октант-Центр" арбітражного керуючого Мандія В.І. та закрив провадження у справі № 924/159/14(924/175/23).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.11.2024 скасовано ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 05.06.2024 та постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 20.08.2024 у справі №924/159/14 (924/175/23). Справу вирішено направити на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду №53/24 від 16.12.2024, відповідно до п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 4.2.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №924/159/14(924/175/23).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2024, вказану справу передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Ухвалою суду від 23.12.2024 справу №924/159/14 (924/175/23) прийнято до провадження суддею Субботіною Л.О. та призначено судове засідання у справі на 10:00 год. 16 січня 2025 року.

Відповідно до ухвали від 16.01.2025 суд відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" та Державному публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" у задоволенні клопотань про здійснення розгляду справи № 924/159/14 (924/175/23) в порядку загального позовного провадження.

Крім того, в судовому засіданні 16.01.2025 суд постановив ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про відкладення судового засідання у справі №924/924/159/14(924/175/23) на 12:00 год. 21 січня 2025 року.

Згідно з ухвалами від 21.01.2025, постановленими шляхом занесенням до протоколу судового засідання, суд оголосив перерву у судовому засіданні до 11:40 год. 17 лютого 2025 року.

Відповідно до ухвали від 17.02.2025 суд не прийняв відмову від позову розпорядника майна ТОВ "Октант-Центр" арбітражного керуючого Мандія В.І. за заявою (вх. №05-06/698/24 від 05.06.2024).

Також ухвалою суду від 17.02.2025 вирішено розгляд справи №924/159/14 (924/175/23) здійснювати в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, витребувано у приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Новченкова Ігоря Вікторовича належним чином завірені копії: договору іпотеки, номер 945, укладеного 13.04.2021 між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; договору іпотеки, номер 3536, укладеного 20.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Сейл", ОСОБА_1 та Кредитною спілкою "Сейфті Депозіт"; договору поділу нерухомого майна, номер 2362 від 14.08.2018 та оголошено перерву в судовому засіданні до 11:00 год. 04 березня 2025 року.

Ухвалою суду від 04.03.2025, зокрема залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Кредитну спілку "Сейфті Депозіт" та ОСОБА_4 та встановлено їм строк для подання письмових пояснень, оголошено перерву в судовому засіданні до 12:00 год. 17 березня 2025 року.

Згідно у ухвалами від 17.03.2025, які постановлені із занесенням до протоколу судового засідання, суд з власної ініціативи продовжив третім особам Кредитній спілці "Сейфті Депозіт" та ОСОБА_4 строк для подання письмових пояснень з приводу позовних вимог до 25 березня 2025 року включно, відмовив у задоволенні клопотання ТОВ "Октант-Центр" про здійснення розгляду справи №924/159/14 (924/175/23) в порядку загального позовного провадження, з огляду на приписи ст. 7 КУзПБ; відклав судове засідання на 10:00 год. 27 березня 2025 року.

Ухвалою суду від 27.03.2025, зокрема залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 3 ОСОБА_5 , оголошено перерву в судовому засіданні до 11:00 год. 10 квітня 2025 року.

В судовому засіданні 10.04.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача 3 про витребування доказів від 10.04.2025, оскільки останнє не відповідало приписам ч. 2 ст. 81 ГПК України (не зазначені заходи, яких відповідач 3 вживав для отримання доказу самостійно та причини неможливості самостійного отримання цього доказу), задовольнив частково клопотання представника ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс" про витребування доказів від 09.04.2025, витребував у Господарського суду Хмельницької області, в провадженні якого перебуває справа № 924/159/14 про банкрутство ТОВ "Октант-Центр", матеріали справи № 822/248/16, що розглядалась Хмельницьким окружним адміністративним судом, які містять копію реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна площею 836,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 45, відклав судове засідання на 14:30 год. 24 квітня 2025 року, про що постановив ухвали із занесенням до протоколу судового засідання.

Згідно з ухвалами від 24.04.2025, які постановлені шляхом занесення до протоколу судового засідання, суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача 3 про відкладення розгляду справи, задовольнив клопотання представника ТОВ "Фінансова компанія "Централ Фінанс" про долучення доказів, оголосив перерву в судовому засіданні до 09:15 год. 13 травня 2025 року.

В судовому засіданні 13.05.2025 суд постановив ухвали із занесенням до протоколу судового засідання про відмову відповідачу 3 у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду та оголошення перерви у судовому засіданні до 10:00 год. 23 травня 2025 року.

Згідно з ухвалою суду від 23.05.2025, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, суд відмовив у задоволенні клопотання представника третьої особи Самойлової Л.М. про відкладення розгляду справи, зважаючи на п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Позивач для участі в судовому засіданні 23.05.2025 не з`явився, причин неявки суду не повідомив. У наявній в матеріалах справи письмовій позиції від 10.05.2024 арбітражний керуючий Мандій В.І. вказував, що ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 27.03.2024 року у справі № 924/159/14 призначено розпорядником майна ТОВ "Октант-Центр" арбітражного керуючого Мандія В.І. Ознайомившись із поданою арбітражним керуючим Харитонюком Є.В. позовною заявою, вказує, що статус ТОВ "Октант-Центр", на користь якого заявлено вимоги про витребування майна у справі № 924/159/14 (924/175/23), заявлений як третьої особи на стороні позивача, а не особи, в інтересах якої подано позов. Посилаючись на ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, вказує, що у справах за віндикаційними позовами, ключовим є встановлення наявності в особи права власності на нерухоме майно, про витребування якого вимагається позивачем. Поряд із цим, з позовної заяви та долучених до неї доказів не вбачається наявності у ТОВ "Октант-Центр" будь-якого речового права на нерухоме майно, що є предметом позову у справі №924/159/14(924/175/23). На письмову вимогу керівнику ТОВ "Октант-Центр" про надання таких доказів, розпоряднику майна було повідомлено про відсутність у ТОВ "Октант-Центр" будь-яких правовстановлюючих документів на вказане майно. Окрім того, зазначено, що ЗАТ "Октант" виступав забудовником багатоквартирного будинку з вбудовано-прибудованим магазином, офісними приміщеннями та підземним гаражем по вул. Проскурівській, 45 у м. Хмельницькому на підставі дозволів на виконання будівельних робіт № 37 від 12.06.2002 та № 20 від 28.12.2002, виданих Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Хмельницького управління архітектури та містобудування. У зв`язку із неспроможністю здати об`єкт в експлуатацію, 21.12.2012 вказаний будинок був переданий правонаступником ЗАТ "Октант" ТОВ "Октант-Центр" до ЖБК "Проскурів-Центр", який був створений 05.11.2012 саме у зв`язку із неспроможністю забудовника виконати свої зобов`язання перед інвесторами і для захисту прав останніх. У 2014 році на підставі наказу № 2 від 28.07.2014 було проведено інвентаризаційний опис майна ТОВ "Октант-Центр" та до нього включено незавершене будівництво по вул. Проскурівській,: 45 у м. Хмельницькому. Вказане стало підставою для заявлення з боку ТОВ "Октант-Центр" в процедурі банкрутства позовів до інвесторів будинку та власників відповідних приміщень про витребування у них нерухомого майна на користь товариства. Судові справи за такими позовами розглядались судами різних юрисдикцій та інстанцій (наприклад, в межах основної справи № 924/159/14, у справі № 822/2601/16, 822/703/17, 822/1645/18) та 14.05.2019 остаточно припинені ухвалами Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/159/14 про залишення позовів без розгляду. 31.10.2016 ЖБК "Проскурів-Центр" було завершено всі необхідні роботи для введення будинку в експлуатацію та зареєстровано відповідну декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності. Вказана декларація ніким не оскаржена та є чинною. Поряд із цим, в позовній заяві арбітражного керуючого Харитонюка Є.В. зазначається про те, що факт належності нерухомого майна (п`ятиповерхове нежитлове приміщення за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 45, загальною площею 835,3 кв.м) ТОВ "Октант-Центр" підтверджується також договором застави рухомого майна № 07-2007/01-ДМ-1 від 23.12.2008, укладеним із Хмельницькою філією ВАТ "ВТБ Банк". Водночас, позов не містить відомостей про те, яким чином договір застави рухомого майна може підтвердити право власності ТОВ "Октант-Центр" на нерухоме майно. Також звертає увагу, що договір застави за своєю юридичною природою не є правовстановлюючим документом. Вказує, що позовна заява взагалі не відповідає вимогам ст. 162 ГПК України, що свідчить про повну відсутність належного її оформлення та обґрунтування. За таких обставин, вважає позов, заявлений арбітражним керуючим Харитонюком Є.В. про витребування майна боржника ТОВ "Октант-Центр" таким, що не відповідає вимогам закону та поданим без повного з`ясування обставин справи.

Відповідач 1 повноважного представника для участі в судовому засіданні 23.05.2025 не направив, відзиву на позов не подав.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. У надісланій до суду заяві про застосування наслідків пропуску строку позовної давності від 27.03.2025 вказував, що повністю не визнає позовні вимоги та вважає їх необґрунтованими. Крім того, просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності

Представник відповідачів 3, 4 в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог у повному обсязі та заявив про застосування строку позовної давності.

Представник третьої особи ТОВ "ФК "Централ Фінанс" в судовому засіданні 23.05.2025 підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Державного ПАТ НАК "Украгролізинг" в судове засідання не з`явилась, у поданих до суду поясненнях від 26.03.2024 позовні вимоги підтримувала та просила їх задовольнити.

Представник третьої особи Самойлової Л.М. для участі в судовому засіданні 23.05.2025 не з`явився, в письмових поясненнях від 27.03.2025 просив у позові відмовити. Вказував, що встановленими у справах №822/248/16 та №686/4305/13-ц обставинами спростовується право власності ТОВ "Октант-Центр" на спірні приміщення, щодо яких заявлено позов про витребування, тому відсутні підстави для задоволення позову. Також звертав увагу, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження права власності ТОВ "Октант Центр" на спірні приміщення.

Представник третьої особи Кредитної спілки "Сейфті Депозіт" для участі в судовому засіданні 23.05.2025 не з`явився. В письмових поясненнях від 27.03.2025 повідомив, що відповідачам Чуку В.І та ТОВ "Офіс Сейл" на праві спільної часткової власності належить один об`єкт нерухомого майна площею 538,1 кв.м. Підставою для набуття права власності на дане майно став договір про поділ нерухомого майна № 2362 від 14.08.2018. Для укладення договору №2362 сторона-1 підтвердила своє право власності договором купівлі-продажу від 11.08.2016, а сторона-2 - договором купівлі-продажу від 21.03.2018. В подальшому був укладений договір іпотеки від 27.03.2018. Станом на момент укладення вказаного договору об`єкт іпотеки перебував в особистій приватній власності іпотекодавців. Зазначає, що ні позивачем, ні боржником ТОВ "Октант-Центр" не було зазначено про наявність права власності на об`єкт іпотеки чи про наявність будь - яких обтяжень щодо цього нерухомого майна на момент укладення договору №489. Тому за відсутності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень, особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. З огляду на викладене, вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання 23.05.2025 не з`явився.

Представник боржника ТОВ "Октант-Центр" в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та просила відмовити у позові у повному обсязі.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи, зважаючи на необхідність залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, витребування додаткових доказів та встановлення усіх обставин у справі, з метою дотримання принципів господарського судочинства, зокрема, рівності учасників судового процесу та змагальності сторін, розгляд даної справи здійснювався в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, що було визначено в ухвалі суду від 17.02.2025.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.

Між Закритим акціонерним товариством "Октант" (підприємство), правонаступником якого є ТОВ "Октант-Центр", та ОСОБА_4 (клієнт) було укладено договір №52/5-45 від 14.12.2005, згідно з п. 1.1 якого підприємство зобов`язується своїми та/або залученими силами і засобами збудувати і передати у власність клієнту 5-ти поверхове нежитлове приміщення (будівлю) загальною площею 835,3 м.кв., яке включено до містобудівельного комплексу за адресою: АДРЕСА_2 , а клієнт зобов`язується прийняти об`єкт та сплатити підприємству кошти в розмірі та порядку передбаченому цим договором.

У п. 2.1 договору визначено, що підприємство зобов`язується збудувати об`єкт, здати його в експлуатацію та передати у власність клієнту до 25 квітня 2008 року.

Договірна ціна будівництва об`єкта за даним договором з врахуванням ПДВ становить 5050003,2 грн (п.3.1 договору).

За умовами п. 7.2 договору власником будівельних матеріалів та результатів робіт з будівництва об`єкту є клієнт.

Відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 21904526 від 17.02.2009, нежитлове приміщення загальною площею 835,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 було зареєстровано на праві власності за ОСОБА_4 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24.11.2008.

На підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18.02.2009 ОСОБА_4 продала ОСОБА_5 16/100 нежитлового приміщення загальною площею 835,3 кв.м. по АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою фізичної особи-підприємця Юдаєвою І.В., перепланування об`єкта, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбулося без змін геометричних параметрів фундамента, капітальних стін і зовнішніх конструкцій, загальна площа об`єкта складає 836,3 кв.м.

30 грудня 2015 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , згідно з яким їй на праві спільної часткової власності належить 84/100 нежитлового приміщення загальною площею 836,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 від 30.12.2015, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить 16/100 нежитлового приміщення загальною площею 836,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Матеріали справи містять витяг з реєстраційної справи №01 щодо об`єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення площею 836,3 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_2 .

11.08.2016 між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі - продажу приміщення, згідно з п. 1.1 якого відповідно до умов цього договору продавець передає у власність, а покупець приймає у власність 16/100 частин нежитлового приміщеним номер 45 загальною площею 836,3 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (надалі - нежитлове приміщення).

В подальшому між ОСОБА_4 , що діяла від імені ОСОБА_2 та Кримінської Г.Я. (далі - сторона-1) та ОСОБА_1 , ТОВ "Офіс Сейл" (далі - сторона-2) укладено договір про поділ в натурі нерухомого майна від 14.08.2018, згідно з п. 1.1 якого предметом цього договору є поділ в натурі в порядку, встановленому в статті 367 Цивільного кодексу України, нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності сторін, а саме: нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 1.2 договору приміщення являє собою нерухоме майно, у праві власності на яке визначені частки, а саме:

1) 37/100 часток у праві власності на приміщення належать стороні-1, в якому: 16/100 часток у праві власності на приміщення належать ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.08.2016 Оксанюк А.А., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, за реєстром №6920; право власності ОСОБА_2 на частки у праві власності на приміщення зареєстроване 11.08.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису: 15860430; 21/100 частка у праві власності на приміщення належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.08.2016 Оксанюк А.А., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, за реєстром №6924; право власності Кримінської Г.Я. на частки у праві власності на приміщення зареєстроване 11.08.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису: 15861084;

2) 63/100 часток у праві власності на приміщення належать стороні-2, в якому: 13/100 часток у праві власності на приміщення належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу 13/100 частки нежитлового приміщення, посвідченого 21.03.2018 Лаврентьєвим Ю.В., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, за реєстром №443; право власності ОСОБА_1 на частки у праві власності на приміщення зареєстроване 21.03.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису: 25340041; 1/2 частка у праві власності на приміщення належить ТОВ "Офіс Сейл" на праві власності, яке зареєстроване 11.08.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису: 15906003.

Пунктом 1.4 договору про поділ визначено, що сторони підтверджують, що станом на момент укладення цього договору приміщення загальною площею 836,3 кв. м.

За умовами п. 2.1 договору про поділ цей договір є правовою підставою для поділу приміщення в натурі, в зв`язку з чим утворюються новостворені об`єкти нерухомого майна (надалі - "новостворені приміщення"), з моменту реєстрації права власності, на які припиняється право спільної часткової власності сторін на приміщення та виникає наступне:

- право спільної часткової власності сторони-1, в якому 43/100 часток належать ОСОБА_2 , 57/100 часток належать ОСОБА_3 , на нежитлове приміщення, як на окремий об`єкт нерухомості загальною площею 298,2 кв.м. (п. 2.1.1 договору).

- право спільної часткової власності сторони-2, в якому 21/100 частка належить ОСОБА_1 , 79/100 часток належать ТОВ "Офіс Сейл", на нежитлове приміщення, як на окремий об`єкт нерухомості загальною площею 538,1 кв.м. (п. 2.1.2 договору).

Згідно з п. 3.7 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення.

Право власності на новостворені приміщення виникає з моменту державної реєстрації цього права (п. 3.8 договору).

Договір підписаний сторонами, скріплений відтиском печатки ТОВ "Офіс Сейл" та посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новченковим І.В.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №280588346 від 22.10.2021, нежитлове приміщення, загальною площею 298,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 (розмір частки 43/100) та ОСОБА_3 (розмір частки 57/100). Право власності зареєстровано на підставі договору про поділ нерухомого майна №2362 від 14.08.2018. Також на даний об`єкт 13.04.2021 на підставі договору іпотеки №945 від 13.04.2021 зареєстровано обтяження: заборона на нерухоме майно. Обтяжувач, іпотекодержатель: ОСОБА_4 .

Матеріали справи містять договір іпотеки від 13.04.2021, укладений між ОСОБА_4 (далі - іпотекодержатель) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі - іпотекодавці), згідно з п. 1.1 якого цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з договору позики від 13 квітня 2021 року, а також будь-яких додаткових договорів до нього, (далі - основний договір), укладеного між іпотекодержателем та ОСОБА_2 (надалі - позичальник), за умовами якого позичальник зокрема зобов`язаний до тринадцятого квітня дві тисячі двадцять четвертого року повернути іпотекодержателю надані в якості позики гроші у розмірі 3000000,00 гривень та сплатити неустойку у відповідності до основного договору.

За умовами п. 1.2 вищевказаного договору, за даним договором іпотекодавці передають в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за основним договором наступне майно: нежитлове приміщення загальною площею 298,2 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності в якому: 43/100 часток у праві власності на приміщення належить ОСОБА_2 на підставі договору про поділ нерухомого майна, посвідченого 14.08.2018 Новченковим І.В., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, за реєстровим №2362, на підставі якого право власності на ці частки у праві власності на приміщення зареєстровано 15.08.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису 27542847; 57/100 часток у праві власності на приміщення належить ОСОБА_3 на підставі договору про поділ нерухомого майна, посвідченого 14.08.2018 Новченковим І.В., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, за реєстровим №2362, на підставі якого право власності на ці частки у праві власності на приміщення зареєстровано 15.08.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису 27542892, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101.

Пунктом 1.6 договору іпотеки визначено, що ОСОБА_2 свідчать, що на момент укладення цього договору вона не перебуває в зареєстрованому шлюбі, на момент набуття права власності на частку у праві власності на предмет іпотеки в зареєстрованому шлюбі вона не перебувала, з особами, які можуть мати право власності на частку у праві власності на предмет іпотеки, як на майно, яке набуте чоловіком та жінкою під час спільного проживання, однією сім`єю на момент набуття права власності на частку у праві власності на предмет іпотеки не проживала (у фактичних шлюбних відносинах не знаходилася), будь-які інші особи участі у придбанні частки у праві власності на предмет іпотеки, як власною працею, так і грошима, не брали, будь-яких дій (в тому числі щодо поліпшення частки у праві власності на предмет іпотеки), що можуть бути підставою для виникнення права власності на частку у праві власності на предмет іпотеки інших осіб, не здійснювалось, частка у праві власності на предмет іпотеки належить виключно ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності, з чим ознайомлена іпотекодержатель. Положення аналогічного змісту закріплені також щодо ОСОБА_3 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №280587716 від 22.10.2021, нежитлове приміщення, загальною площею 538,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової власності ТОВ "Офіс Сейл" (частка 79/100) та ОСОБА_1 (частка 21/100). Право власності зареєстровано на підставі договору про поділ нерухомого майна №2362 від 14.08.2018. Також на даний об`єкт 20.12.2018 на підставі договору іпотеки №3536 від 20.12.2018 зареєстровано обтяження: заборона на нерухоме майно. Обтяжувач, іпотекодержатель: Кредитна спілка "Сейфті Депозіт".

Так, відповідно до договору іпотеки від 20.12.2018, укладеного між Кредитною спілкою "Сейфті Депозіт" (далі - іпотекодержатель) та ОСОБА_1 , ТОВ "Офіс Сейл" (далі - іпотекодавці), цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з договору кредитної лінії №4/1 від 02 листопада 2018 року, а також будь-яких додаткових договорів до нього (далі - основний договір), укладеного між іпотекодержателем та ОСОБА_1 (надалі - позичальник), за умовами якого позичальник зокрема зобов`язаний до другого листопада дві тисячі двадцятого року повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 6000000,00 гривень, проценти за користування кредитними коштами, комісії, неустойки та інші штрафні санкції, а також інші платежі передбачені основним договором та/або цим договором, в тому числі витрати понесені іпотекодержателем у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки, витрати на збереження предмета іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки, збитків, завданих порушенням умов основного договору та/або цього договору.

У п. 1.2 вищевказаного договору визначено, що за цим договором іпотекодавці передають в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за основним договором наступне майно: нежитлове приміщення загальною площею 538,1 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності на підставі договору про поділ в натурі нерухомого майна, посвідченого 14.08.2018 Новченковим І.В., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, за реєстром №2362; у відповідності до відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: право власності на 21/100 частку у праві власності на нежитлове приміщення зареєстроване 15.08.2018 за ОСОБА_1 за номером запису про право власності: 27542293; право власності на 79/100 часток у праві власності на нежитлове приміщення зареєстроване 15.08.2018 за ТОВ "Офіс Сейл" за номером запису про право власності: 27542344; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Пунктом 1.5 договору іпотеки визначено, що іпотекодавці засвідчують, що предмет іпотеки досі нікому не проданий, не подарований, не обтяжений, не підлягає вилученню і вільний від зобов`язань, не знаходиться у спільній власності інших осіб (крім іпотекодавців), податковій заставі, не є часткою, паєм. Іпотекодавці повідомили про те, що будь-які діти у віці до 18-ти років, недієздатні особи та особи, цивільна дієздатність яких обмежена, не мають будь-яких прав на предмет іпотеки, в тому числі права користування предметом іпотеки; самочинні переобладнання, перепланування, добудови, перебудови, реконструкції щодо предмету іпотеки, та/або його складових частин не здійснювалися, будь-які дії предмету іпотеки, що потребують дозволу компетентних органів, без такого дозволу не здійснювались, технічні характеристики предмету іпотеки фактично відповідають тим, які зазначені у цьому договорі. ОСОБА_1 свідчить, що на момент укладення цього договору він не перебуває в зареєстрованому шлюбі та на момент набуття права власності на належну йому частку у праві власності на предмет іпотеки та на майно, в результаті поділу якого утворено предмет іпотеки, не перебував в зареєстрованому шлюбі, з особами, які можуть мати право власності на ці частки у праві власності на об`єкти нерухомості, як на майно, набуте чоловіком та жінкою під час спільного проживання, однією сім`єю не проживав (у фактичних шлюбних відносинах не знаходився), будь-які інші особи участі у придбанні цих часток у праві власності на об`єкти нерухомості, як власною працею, так і грошима, не брали, будь-яких дій щодо поліпшення цих об`єктів нерухомості, що можуть бути підставою для виникнення права власності на належну ОСОБА_1 частку у праві власності на предмет іпотеки в інших осіб, не здійснювалось, належна ОСОБА_1 частка у праві власності на предмет іпотеки належить виключно ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності, з чим ознайомлений іпотекодержатель.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні докази:

- постанову Хмельницького міськрайонного суду від 11.12.2012 у справі №2218/18110/2012, прийняту за матеріалами кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Згідно з вказаною постановою ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. У постанові зазначено, зокрема, що ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що вона в грудні 2008 року, перебуваючи на посаді заступника директора ЗАТ "Октант" з правових питань, з метою полегшення своєї роботи, а саме уникнення судової тяганини по цивільних справах між вказаним товариством та особами, які заключили договори про дольове інвестування на житлове та нежитлове будівництво по АДРЕСА_2 із ЗАТ "Октант", і не могли, у зв`язку із неможливістю введення в експлуатацію вказаного будинку отримати документи на право власності, знаючи, що суддями Хмельницького міськрайонного суду приймалися рішення про визнання права власності на житлові та нежитлові приміщення по АДРЕСА_2 ум.Хмельницькому, маючи на руках рішення, вирішила підробити рішення судів. Для реалізації задуманого ОСОБА_9 , перебуваючи на робочому місці у приміщенні ЗАТ "Октант", по АДРЕСА_2 , з метою підробки офіційних документів, які видаються установою, яка має право видавати такі документи, і які надають права чи звільняють від обов`язків, з метою подальшого використання таких документів, а також виготовлення підроблених печаток, штампів, використовуючи невстановлену слідством комп`ютерну техніку, шляхом нанесення друкованого тексту на аркуш паперу формату А-4 в грудні 2008 року виготовила фіктивне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24.11.2008 по справі № 2 - 5520/2008 за позовом ОСОБА_4 до ЗАТ "Октант" щодо набуття права власності на нежитлове приміщення, що в будинку АДРЕСА_2 загальною площею 835,3 м.кв., після чого власноручно виконала підпис від імені судді Логінової С.М. та виконала рукописний текст у вказаному рішенні "Рішення набрало чинності 5.12.2008р.", продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, маючи доступ до канцелярії Хмельницького міськрайонного суду, користуючись неуважністю працівників канцелярії суду, нанесла три відтиски гербової печатки від імені Хмельницького міськрайонного суду на раніше виконане підроблене рішення;

- інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей, складений в ході проведення інвентаризації майна ТОВ "Октант Центр" на підставі наказу № 2 від 28.07.2014, до якого включено в тому числі незавершене будівництво по АДРЕСА_2 друга черга;

- договір застави №15/2007-ДМ-1 від 23.12. 2008, укладений між ВАТ "ВТБ Банк" та ЗАТ "Октант", згідно з п. 1.1 якого предметом цього договору є передача банку в заставу клієнтом майнових прав за договором, зазначеним в п. 1.3 цього договору для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов`язань за генеральною угодою №15/2007 від 20 грудня 2007 року та договорами, що укладені та/або будуть укладені на її підставі, а саме: кредитні договори, договори про відкриття мультивалютної кредитної лінії, договори про відкриття кредитної лінії, договори про надання овердрафту, гарантії або відкриття акредитиву, в тому числі, кредитним договором №25.20-15/08-СК від 14.03.2008 та договором про відкриття кредитної лінії №25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007 (надалі всі разом - кредитні договори) та порядок вступлення банком в права по договору, майнові права за яким передаються в заставу.

За умовами п. 1.3 договору застави в забезпечення виконання зобов`язань, зазначених у п. 1.1 даного договору, клієнт на умовах визначених цим договором передає в заставу майнові права за договором №52/5-45 від 14.12.2005, укладеним між клієнтом та громадянкою України ОСОБА_4 .

Предметом контракту є будівництво п`ятиповерхового нежитлового приміщення (будівлі) загальною площею 835,3 кв.м.

Клієнт заявляє, що майнові права, що передаються в заставу, на момент укладання цього договору є його власністю і він має право їх відчужувати; нікому не відчужені та не відступлені; в спорі не перебувають; не входять в заставу (в т.ч. податковій), крім застави згідно договору застави №25.89/08-ДМ-1 від 23.12.2008 та договору застави №07-2007/01-ДМ-1 від 23.12.2008, укладених з банком (п. 1.4 договору застави).

Згідно з переліком нерухомого (рухомого) майна, що знаходиться в заставі (іпотеці або під іншим обтяженням) у ПАТ "ВТБ Банк", до такого майна серед іншого належать майнові права за договором №52/5-45 від 14.12.2005, укладеним між боржником та громадянином України ОСОБА_4 , предметом якого є будівництво п`ятиповерхового нежитлового приміщення (будівлі) загальною площею 835,3 кв.м., підстава - договір застави від 23.12.2008 №25.89/08-ДМ-1, договір застави від 23.12.2008 №15/2007-ДМ-1.

Також матеріали справи містять судові рішення, які приймалися з приводу спірного об`єкта нерухомого майна, а саме:

- рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 03.11.2009 у справі № 22ц-1526, яким відмовлено у позові ОСОБА_4 до ЗАТ "Октант" про визнання права власності на торгівельне приміщення загальною площею 835,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Суд апеляційної інстанції зазначив, що справу розглянуто без наявності такого спору, оскільки представник відповідача визнав позовні вимоги ОСОБА_4 . Крім того, сторонами не надано доказів щодо належності відповідачу спірного приміщення на праві власності, завершення його будівництва і прийняття в експлуатацію і не здобуто таких судом;

- рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17.07.2013 у справі №686/6698/13-ц, згідно з яким стягнуто з ТОВ "Октант-Центр" на користь ОСОБА_4 2000000 грн пені за невиконання зобов`язань по договору №52/5-45 від 14.12.2005 за період з 04.04.2012 по 25.03.2013. Зобов`язано ТОВ "Октант Центр" здати об`єкт в експлуатацію та передати ОСОБА_4 необхідні документи для оформлення права власності на приміщення площею 835,7 кв.м., яке знаходиться по АДРЕСА_2 . В рішенні зазначено, що оскільки позивачем виконано умови договору, і відповідно до п. 3.3 сплачено відповідачу кошти в сумі 1014000 грн, що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру, які наявні в матеріалах справи, і не оспорюється сторонами, а відповідач не здав об`єкт в експлуатацію у строки, зазначені у договорі, та не передав позивачу необхідні документи для оформлення права власності на даний об`єкт, то суд вважає, що з відповідача слід стягнути пеню в розмірі 1% від ціни даного договору за кожен день прострочення за період з 04.04.12 по 25.03.13. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 16.10.2013 у справі №686/6698/13-ц вищевказане рішення в частині зобов`язання ТОВ "Октант Центр" до вчинення дій скасовано та ухвалено в цій частині вимог нове рішення. Відмовлено в позові ОСОБА_4 до ТОВ "Октант-Центр" про зобов`язання до здачі в експлуатацію 5-поверхового нежитлового приміщення загальною площею 835,3 кв.м, розташованого по АДРЕСА_2 , передачі позивачці цього приміщення та документів, необхідних для реєстрації права власності на нерухоме майно. В рішенні зазначено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про те, що закінчений будівництвом об`єкт відповідає проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, внаслідок чого його може бути прийнято в експлуатацію та передано у власність позивачці. Таким чином, позов ОСОБА_4 про зобов`язання ТОВ "Октант Центр" до здачі об`єкта в експлуатацію, передачі позивачці об`єкта і документів, необхідних для реєстрації її права власності на нерухоме майно, заявлений позивачкою передчасно та не може бути задоволений. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.11.2013 у відкритті касаційного провадження справі №686/6698/13-ц відмовлено;

- рішення Хмельницького міськрайонного суду від 29.07.2014 у справі №686/5960/14-ц, що залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 23.09.2014, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Октант-Центр" до ОСОБА_4 про стягнення коштів в сумі 4036003,20 грн. Суди зазначили, що позивач не виконав умов договору щодо передачі об`єкта у власність відповідача, а отже вимоги про стягнення 4036003,20 грн заявлені передчасно, в зв`язку із чим не підлягають задоволенню;

- ухвала Апеляційного суду Хмельницької області від 14.05.2015 у справі №686/4305/13-ц, якою залишено без змін рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.03.2015 про відмову у позові ТОВ "Октант-Центр" до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном (нежитловим приміщенням площею 835,3 кв.м. по АДРЕСА_2 ) та звільнення приміщення. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції, який вказав, що власником будівельних матеріалів та результатів робіт з будівництва об`єкту інвестицій відповідно до п. 7.2 умов договору є ОСОБА_4 , а не ТОВ "Октант-Центр". ОСОБА_4 повністю виконала свої зобов`язання за інвестиційним договором, повністю внесла на рахунок підприємства кошти. Однак ЗАТ "Октант" та його правонаступник ТОВ "Октант-Центр" своїх зобов`язань за інвестиційним договором не виконали, будинок до цього часу не зданий в експлуатацію з вини товариства, об`єкт інвестування ОСОБА_4 в обумовлені договором строки у власність не переданий. ЗАТ "Октант", правонаступником якого є ТОВ "Октант-Центр", будівництво будинку здійснило самочинно з порушеннями будівельних норм та правил, і саме з цієї причини збудований жилий будинок не зданий в експлуатацію. Не дивлячись на це, ТОВ "Октант-Центр", як замовник та підрядник будівництва, без здачі будинку в експлуатацію фактично, актом приймання-передачі збудованого будинку від ТОВ "Октант-Центр" до Житлово-будівельного кооперативу "Проскурів-Центр", передав збудовані площі учасникам інвестиційної діяльності, в тому числі і ОСОБА_4 . Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що представником позивача не доведено у судовому засіданні та не представлено доказів, які підтверджують здачу спірного будинку в експлуатацію чи набуття ним права власності на спірне нежитлове приміщення. Не надано суду доказів самовільного зайняття приміщення відповідачем та не зазначено перешкод, які чинить відповідач у користуванні позивачу. З приводу посилань апелянта, що ОСОБА_4 не в повному обсязі виконала умови договору, оскільки не сплатила ще 4036003,20 грн, апеляційний суд зазначив, що вони спростовуються матеріалами справи. При цьому заперечення апелянта, що довідка про повний розрахунок відповідача підроблена, є голослівним;

- постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.04.2016 у справі №822/248/16, згідно з якою було визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області Андрієвської Марини Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27683215 від 30.12.2015 за ОСОБА_4 права приватної спільної часткової власності у розмірі 84/100 нежитлового приміщення загальною площею 836,3 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Разом з тим, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 у справі №822/248/16 скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.04.2016, прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Суд дійшов висновку, що державна реєстрація у розмірі 84/100 на нежитлове приміщення загальною площею 836,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 була проведена згідно законодавства у сфері державної реєстрації права. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.09.2016, касаційну скаргу ТОВ "Октант - Центр" на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 у справі №822/248/16 повернуто заявникові.

Матеріали справи містять лист Державної інспекції архітектури та містобудування України від 11.04.2025, згідно якого повідомлено, що шляхом перевірки відомостей, які містяться в архівній складовій частині Реєстру будівельної діяльності, за параметрами пошуку: "замовник - ТОВ "Октант-Центр" (ЄДРПОУ - 30145299)" та "адреса будівництва - вул. Проскурівська. 45. м. Хмельницький, Хмельницька область" наявна інформація про зареєстровану Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 24.09.2015 за реєстраційним номером ХМ 66 щодо об`єкта будівництва "5-7-ми-поверховий 72 квартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованим магазином, офісними приміщеннями та підземними гаражами"; статус: скасовано (рішенням Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 25.09.2015 р. № 143-Д). Іншої інформації та документів у розпорядженні ДІАМ у паперовій формі станом на дату надання відповіді не виявлено.

На підтвердження здійснення часткового погашення кредиторських вимог у справі № 924/159/14, ТОВ "Октант-Центр" долучило до матеріалів справи інформаційні повідомлення ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" № 138/1-03 від 20.01.2025, МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" № 139/02 від 23.01.2025, Хмельницького обласного центру зайнятості № 22-11.2/203 від 21.01.2025, НАК "Украгролізинг" № 14/78 від 28.01.2025, гр. ОСОБА_10 від 27.01.2025, Хмельницької міської ради №336-02-27-25 від 23.01.2025, Головного управління ДПС у Хмельницькій області № 1726/5/22-01-13-02-10 від 10.02.2025, в яких повідомлено про задоволення визнаних судом грошових вимог до ТОВ "Октант-Центр" за рахунок ТОВ "Вол-Інвест", а також платіжні інструкції № 1 від 16.01.2025, № 2 від 16.01.2025, № 25 від 22.01.2025, № 26 від 22.01.2025 про погашення заборгованості ТОВ "Октант-Центр" перед конкурсним кредитором ГУ ПФУ в Хмельницькій області.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та пояснення учасників процесу, суд приймає до уваги наступне.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Подібні за змістом положення закріплені також у ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), згідно з якою кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто, відповідно до приписів ст. 15 ЦК України, ст. 20 ГК України, ст.ст. 2, 4 ГПК України необхідною умовою для задоволення позову є наявність факту порушення або оспорювання прав та інтересів позивача у справі, на захист яких і спрямовано звернення з позовом до суду.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18).

У даній справі позивач звернувся до суду, зокрема із позовними вимогами про витребування з чужого незаконного володіння відповідачів об`єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: м.Хмельницький, вул. Проскурівська, 45.

В обґрунтування позову позивач вказує, що належне ТОВ "Октант-Центр" нерухоме майно вибуло із володіння останнього поза його волею та під час справи про банкрутство на підставі підроблених документів, тому таке майно підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння на підставі ст. 388 ЦК України.

За змістом ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України, яка кореспондується із ст. 41 Конституції України, унормовано, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 ЦК України).

За приписами Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушених прав є віндикація.

Так, згідно з cт. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених ч.1 ст. 388 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного безпосередньо із власником договору.

Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник, а відповідачем - має бути незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог ст. 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, визнання права власності на спірне майно не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна з чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не тягне правових наслідків, на які воно спрямоване. Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №911/3749/17, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 21.08.2019 у справі №911/3681/17, від 19.11.2019 у справі № 911/3680/17, від 11.02.2020 у справі № 922/614/19,від 16.06.2020 у справі № 372/266/15-ц та від 02.02.2021 у справі № 925/642/19.

Таким чином, право витребувати майно з чужого незаконного володіння має лише власник майна (особа, що має речове право на майно). Можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач вказує, що факт належності спірного об`єкту ТОВ "Октант-Центр" ґрунтується на інвентаризаційному описі від 2014 року, а також підтверджується договором застави рухомого майна №07-2007/01-ДМ-1 від 23.12.2008, укладеним між ЗАТ "Октант", правонаступником якого є ТОВ "Октант-Центр", та Хмельницькою філією ВАТ "ВТБ Банк".

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За приписами ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Аналіз положень ст. 331 ЦК України в системному зв`язку з нормами ст.ст. 177, 179, 182 ЦК України, ч.2 ст. 3 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт речових прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Статтею 2 вищевказаного Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 № 750) передбачено, що експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Таким чином, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчене і які прийняті в експлуатацію в установленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження набуття ТОВ "Октант-Центр" права власності (іншого речового права) на нежитлове приміщення, загальною площею 835,3 кв.м. за адресою: м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 45, яке в подальшому було переплановано та поділено на два окремих спірних об`єкта нерухомості.

Так, згідно з листом Державної інспекції архітектури та містобудування України від 11.04.2025, відповідно до відомостей, які містяться в архівній складовій частині Реєстру будівельної діяльності, за параметрами пошуку: "замовник - ТОВ "Октант-Центр" (ЄДРПОУ - 30145299)" та "адреса будівництва - вул. Проскурівська. 45. м. Хмельницький, Хмельницька область" наявна інформація про зареєстровану Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 24.09.2015 за реєстраційним номером ХМ 66 щодо об`єкта будівництва "5-7-ми-поверховий 72 квартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованим магазином, офісними приміщеннями та підземними гаражами"; статус: скасовано (рішенням Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 25.09.2015 р. № 143-Д). Іншої інформації та документів у розпорядженні ДІАМ у паперовій формі станом на дату надання відповіді не виявлено.

Вказані обставини були встановлені також судовими рішеннями Апеляційного суду Хмельницької області у справі №686/4305/13-ц (ухвала від 14.05.2015) та у справі №686/6698/13-ц (рішення від 16.10.2013), в яких суд зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про те, що закінчений будівництвом об`єкт відповідає проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, внаслідок чого його може бути прийнято в експлуатацію та передано у власність позивачці. Також суд встановив, що ЗАТ "Октант", правонаступником якого є ТОВ "Октант-Центр", будівництво будинку здійснило самочинно з порушеннями будівельних норм та правил, і саме з цієї причини збудований жилий будинок не зданий в експлуатацію. Не дивлячись на це, ТОВ "Октант-Центр", як замовник та підрядник будівництва, без здачі будинку в експлуатацію фактично, актом приймання-передачі збудованого будинку від ТОВ "Октант-Центр" до Житлово-будівельного кооперативу "Проскурів-Центр", передав збудовані площі учасникам інвестиційної діяльності, в тому числі і ОСОБА_4 .

Будь-яких доказів на спростування вищевказаних обставин матеріали справи не містять.

Щодо інвентаризаційного опису від 2014 року та договору застави рухомого майна №07-2007/01-ДМ-1 від 23.12.2008, на які здійснює посилання арбітражний керуючий Харитонюк Є.В. при зверненні до суду із позовом у даній справі, то вказані документи не є правовстановлюючими документами в розумінні приписів ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, а тому останні не підтверджують набуття права власності ТОВ "Октант-Центр" на спірне нерухоме майно.

Суд зазначає, що позов про витребування майна на підставі ст. 387 ЦК України підлягає задоволенню у випадку, коли у власника майна, яке вибуло з його володіння і перебуває у неправомірному (незаконному) володінні іншої особи, залишається право на це майно, однак ТОВ "Октант-Центр" у встановленому законом порядку не набуло права власності на спірне майно. Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги розпорядника майна ТОВ "Октант-Центр" про витребування майна не підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог про визнання недійсними договорів іпотеки суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4)правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписами ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці, що підтверджується висновками, які містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 17.06.2020 у справі №910/12712/19, від 16.03.2021 у справі № 910/3356/20, від 18.03.2021 у справі № 916/325/20, від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20, від 03.12.2024 у справі 903/1251/23 (903/187/24), тощо.

Тому в кожній справі про визнання правочину недійсним суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним і настання певних юридичних наслідків.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Отже, за змістом ст.ст. 15, 16, 215 ЦК України визнанню правочину недійсним має передувати встановлення судом наявності порушення прав позивача, який не є стороною цього правочину, а в разі відсутності такого порушення в позові має бути відмовлено.

Самі по собі дії осіб, зокрема, щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці останні не доведуть, що цими діями порушуються їхні права (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.03.2020 по справі № 910/6091/19 та від 04.12.2019 по справі №910/15262/18).

Для вирішення питання про визнання недійсним правочину, оспорюваного заінтересованою особою, правове значення має встановлення впливу наслідків вчинення такого правочину на права та законні інтереси цієї особи. У такому випадку важливим є врахування того, що таке звернення заінтересованої особи до суду з позовом про визнання недійсним договору є направленим на усунення несприятливих наслідків для цієї особи (недопущення їх виникнення у майбутньому), пов`язаних з вчиненням такого правочину. Тому у разі оскарження правочину заінтересованою особою необхідним є надання оцінки дій сторін цього договору в контексті критеріїв добросовісності, справедливості, недопустимості зловживання правами, зокрема, спрямованим на позбавлення позивача в майбутньому законних майнових прав (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №910/23097/17).

За висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2020 у справі №910/12787/17 особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19).

Отже, у розгляді спору про визнання оспорюваного правочину недійсним за заявою заінтересованої особи необхідним є першочергово встановлення наявності підстав для оспорення правочину та встановлення обставин, чим порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес такої особи. При цьому, як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №910/6165/21, від 25.08.2022 у справі № 922/1978/16 (922/2045/21), від 30.06.2021 у справі №925/889/20.

У даній справі позивач просить визнати недійсними договори іпотеки від 20.12.2018 та від 13.04.2021, які, на його думку, були укладені з метою ускладнення витребування майна з чужого незаконного володіння відповідачів на користь законного власника ТОВ "Октант-Центр".

Однак, як встановлено судом вище, позивач не довів набуття ТОВ "Октант-Центр" права власності на спірне нерухоме майно, тобто на момент укладення оспорюваних договорів іпотеки ТОВ "Октант-Центр" не мало жодних прав та обов`язків щодо спірних об`єктів нерухомості.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його суб`єктивного цивільного права або інтересу внаслідок укладення оспорюваних правочинів, в зв`язку із чим у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Також в зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів іпотеки, суд відмовляє у вимогах про скасування реєстрації іпотеки, які є похідними.

Крім того, суд приймає до уваги, що вирішення спору про визнання недійсними договорів іпотеки та скасування реєстрації іпотеки безпосередньо стосується прав та обов`язків ОСОБА_4 та Кредитної спілки "Сейфті Депозіт", які є сторонами оспорюваних правочинів та в інтересах яких проведена державна реєстрація обтяження нерухомого майна.

Тому такі вимоги не можуть бути розглянуті судом і вирішені у спорі позивача з третіми особами, які в такій ситуації мають бути залучені співвідповідачами, оскільки лише за наявності належних відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, за власною ініціативою суд не може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем.

Проте у даному випадку позивач не звертався до суду з клопотанням про залучення до участі у справі ОСОБА_4 та Кредитної спілки "Сейфті Депозіт" як співвідповідачів.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, постановах Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №905/386/18, від 31.08.2021 у справі №921/273/20, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача, залучення співвідповідача здійснюється в порядку, визначеному ГПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

При цьому пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №904/5669/21 від 18.05.2023).

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_4 та Кредитна спілка "Сейфті Депозіт" мають бути співвідповідачами за позовними вимогами про визнання недійсними договорів іпотеки та скасування реєстрації іпотеки, заявленими у цій справі, а позивач не реалізував своє право на їх залучення до участі у справі як співвідповідачів, що унеможливлює розгляд судом позовних вимог, які прямо і безпосередньо стосуються прав вказаних осіб, відтак вказані обставини є також підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України).

Оскільки позивач не довів належними засобами доказування порушення його прав і законних інтересів, щодо захисту яких було пред`явлено позов у цій справі, а також не визначив належного складу учасників справи (співвідповідачів), то у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

З огляду на те, що відсутність порушення прав та інтересів позивача, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові, то судом не надається оцінка іншим обставинам справи, в тому числі і щодо набуття відповідачами права власності на спірне майно, правомірності укладених правочинів, тощо.

Також зважаючи на відмову у позові в зв`язку з його необґрунтованістю, питання щодо застосування позовної давності судом не розглядається. При цьому враховується правова позиція, викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 372/266/15-ц, від 07.08.2019 у справі №2004/1979/12, від 18.12.2019 у справі №522/1029/18, згідно з якою суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Згідно з ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача, у зв`язку із відмовою у позові.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 02.06.2025.

Суддя Л.О. Субботіна