ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025м. ДніпроСправа № 904/1925/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М. розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив", м. Київ

до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг, Дніпропетровської обл.

про стягнення заборгованості у сумі 386 180, 08 грн.

Представники:

від позивача Смагіна Г.Ю.

від відповідача Костікова Є.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 364 119,90 грн., що складають суму заборгованості за договором закупівлі товару № 309-24 від 18.07.2024, 3 890,60 грн. - річних, 18 169,58 грн. - інфляції грошових коштів.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Крім того, позивач у позовній заяві просить суд про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору закупівлі товару № 309-24 від 18.07.2024 в частині повного та своєчасного здійснення розрахунків за отриманий товар.

01.05.2025 від відповідача через систему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній визнає основну заборгованість його підприємства в сумі 364 119,90 грн. у повному обсязі та вказує про те, що позивачем виконано не вірно розрахунок річних. Так, КПТМ "Криворіжтепломережа" зазначає про те, що сума річних за його контррозрахунком складає 3 889,04 грн.

Містить відзив на позовну заяву і клопотання про зменшення витрат на оплату правової (правничої) допомоги на 90% з посиланнями на судову практику, а також клопотання про проведення судового засідання 27.05.2025 в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 28.04.2025 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/1925/25, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу для розгляду спору по суті на 27.05.2025. Крім того, вказаною ухвалою судом задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою від 21.05.2025 господарським судом задоволено клопотання КПТМ "Криворіжтепломережа" про проведення судового засідання 27.05.2025 в режимі відеоконференції.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

27.05.2025 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар за договором закупівлі товару № 309-24 від 18.07.2024.

18.07.2024 Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - покупець, відповідач у даній справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" (далі - постачальник, позивач у даній справі) укладено договір закупівлі товару № 309-24 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. зазначеного вище договору постачальник зобов`язується поставити у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити: Аналізатор димових газів, включаючи акумулятор і ремінь для перенесення (ДК 021:2015: 38430000-8: Детектори та аналізатори) (далі - товар).

Найменування, асортимент, кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру визначені сторонами у специфікації (додаток № 1 до договору), яка є його невід`ємною частиною (пункт 1.2.).

Згідно з пунктами 3.1, 3.2. ціна цього договору становить 364 119,90 грн. з ПДВ, у тому числі ПДВ: 60 686,65 грн.

Фактична вартість товару, що поставляється за цим договором, підтверджується видатковими накладними.

У пункті 4.1. договору сторони узгодили, що покупець проводить оплату протягом 30 робочих днів за фактично поставлений товар у відповідності до виставлених рахунків шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок постачальника після підписання відповідної накладної.

Розрахунки проводяться у безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів на рахунок постачальника, вказаний у розділі 14 цього договору (пункт 4.2.).

Пунктом 5.1. договору встановлено, що поставка та передача товару здійснюються узгодженими партіями (частинами) відповідно до виробничої потреби, згідно заявок (письмових або за допомогою електронного зв`язку ) в кількості і асортименті, необхідні покупцю за рахунок постачальника.

Строк поставки товару: до 15.10.2024 (пункт 5.2. договору).

Місце поставки товару: центральний склад, провулок Цісик Квітки, 9, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50000 (пункт 5.3. договору).

Відповідно до пункту 5.4. договору товар постачається на центральний склад покупця разом з документами, що стосуються товару та підлягають передаванню разом із товаром. До таких документів належать: рахунок, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, паспорт, сертифікати якості з технічними характеристиками, які повністю відповідають вимогам покупця, копія декларації про відповідність, інструкції та інформація відповідно до пункту 32 додатка 2 Технічного регламенту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 № 94, складеними відповідно до законодавства про мови. Декларація про відповідність повинна ідентифікувати модифікацію засобу вимірювальної техніки, для якої вона була складена та бути складена згідно з примірною структурою, встановленою у додатку 4 Технічного регламенту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 № 94, на товар, що постачається, повинен бути нанесений знак відповідності і додаткове метрологічне маркування, згідно з вищезазначеним Технічним регламентом.

Згідно з пунктом 5.5. договору датою поставки товару є дата підписання сторонами видаткової накладної.

У підпункті 6.1.1. пункту 6.1. договору встановлено, що покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити за поставлений товар.

Відповідно до пункту 11.1. договору останній набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печатками і діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків та гарантійних зобов`язань - до повного виконання.

У матеріалах справи міститься специфікація № 1 до спірного договору, в якій сторони узгодили до поставки комплект газоаналізатору Testo 340 в кількості 1 шт. за ціною без ПДВ 303 433,25 грн., ПДВ - 60 686,65 грн., всього з ПДВ 364 119,90 грн.

Виконуючи умови спірного договору позивачем у жовтні 2024 поставлено відповідачеві товар (комплект газоаналізатору Testo 340 в кількості 1 шт.) на загальну суму 364 119,90 грн., що підтверджується залученою до матеріалів справи видатковою накладною № Х0032431 від 31.10.2024, яка підписана представником КПТМ "Криворіжтепломережа" Федько О.М. на підставі довіреності серії ААЕ № 512725 від 30.10.2024 без зауважень та заперечень.

Звертаючись з даним позовом до суду, ТОВ "Хімлаборреактив" вказує про те, що відповідачем не здійснено розрахунки в сумі 364 119,90 грн. за поставлений товар за спірним договором, що й стало причиною виникнення спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги, заявлені позивачем, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вже було зазначено вище, у пункті 4.1. договору сторони узгодили, що покупець проводить оплату протягом 30 робочих днів за фактично поставлений товар у відповідності до виставлених рахунків шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок постачальника після підписання відповідної накладної.

Таким чином, строк оплати поставленого позивачем товару за спірним договором (за видатковою накладною № Х0032431 від 31.10.2024 на суму 364 119,90 грн.) є таким, що настав 12.12.2024.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків за отриманий від позивача товар на суму 364 119,90 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач заявив до стягнення з відповідача річні у розмірі 3 890,60 грн. за загальний період прострочення з 13.12.2024 по 21.04.2025 та інфляцію грошових коштів у розмірі 18 169,58 грн. за загальний період прострочення з грудня 2024 по березень 2025.

Розрахунок річних позивачем завищено з огляду на допущеня останнім арифметичної помилки.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення з відповідача підлягають річні за загальний період прострочення з 13.12.2024 по 21.04.2025 в сумі 3 889,04 грн.

Розрахунок інфляції грошових коштів позивачем також завищено з огляду на не вірно визначений сукупний індекс інфляції за спірний період (з грудня 2024 по березень 2025), який склав 1.04989300.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення з відповідача підлягає інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з грудня 2024 по березень 2025 в сумі 18 167,04 грн.

До того ж, слід зазначити про те, що, як вже було зазначено вище, відповідач у відзиві на позовну заяву визнав основну суму заборгованості за спірним договором в сумі 364 119,90 грн.

Пунктом 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до частини 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відзив на позовну заяву підписано представником КПТМ "Криворіжтепломережа" - адвокатом Костіковою Є.В. на підставі довіреності № 1 від 31.12.2023, якою останній надано право, у т.ч. на визнання позову.

З огляду на викладене, господарським судом приймається часткове визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, яка узгоджується з частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що відповідачем зазначено про часткове визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про повернення позивачеві з Державного бюджету України 50% судового збору за визнану відповідачем частину позовних вимог у розмірі 2 184,72 грн.

Разом з тим, господарський суд звертає увагу на те, що 07.01.2025 набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів".

Даним наказом внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до нового порядку органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом.

Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду за місцем розгляду справи. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається до суду оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Так, відповідно до пункту 5 розділу 1 Порядку заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню, із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

За умови інформаційно-технологічних можливостей органу, що контролює справляння надходжень бюджету, платник може подати заяву до такого органу в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-комунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-комунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу. В електронній заяві також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку платнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним.

Заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету в електронній формі подається з обов`язковим накладанням електронного підпису платника або уповноваженої особи, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". До заяви одночасно подається копія: платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету, судового рішення, засвідчена належним чином (у разі повернення грошового стягнення за адміністративні правопорушення), документа, що підтверджує відповідні повноваження уповноваженої особи, засвідчена належним чином.

Разом із заявою про повернення (перерахування) коштів з бюджету платником подається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Форма заяви про повернення судового збору розміщена на вебсайті Судової влади України та доступна за посиланням:

https://court.gov.ua/storage/portal/sud5005/%D0%97%D0%90%D0%AF%D0%92%D0%90.doc

Враховуючи викладене, для здійснення повернення судового збору з Державного бюджету України, позивачу необхідно подати до суду заяву встановленої форми з відповідними реквізитами.

Розподіл іншої частини сплаченої суми судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 130, 191, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, пров.Цісик Квітки, будинок 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" (03150, місто Київ, вул.Велика Васильківська, будинок 57/3, ) 364 119,90 грн. - основного боргу, 18 167,04 грн. - інфляції грошових коштів, 3 889,04 грн. - річних та 2 449,39 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає - 388 625,37 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" (03150, місто Київ, вул.Велика Васильківська, будинок 57/3, ) із Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2 184,72 грн. (дві тисячі сто вісімдесят чотири гривні 72 копійки), перерахований відповідно до квитанції № 6701-7058-0481-2817 від 21.04.2025 на суму 4 634,16 грн., яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 02.06.2025.

Суддя І.Ф. Мельниченко