ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" червня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1810/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Петрова В.С., розглянувши матеріали позовної заяви № 1842/25 ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Селищанське, за участю іншої особи ОСОБА_2 про стягнення дивідендів у розмірі 134414000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Селищанське про:

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Селищанське на користь ОСОБА_1 дивідендів у розмірі 33603500,00 грн. з утриманням і перерахуванням до бюджету належних податкових платежів;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Селищанське на користь ОСОБА_2 дивідендів у розмірі у розмірі 100810500,00 грн. з утриманням і перерахуванням до бюджету належних податкових платежів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до 04.02.2021 року були учасниками ТОВ Селищанське, яке здійснює діяльність у сфері сільського господарства, при цьому їх частки у статутному капіталі товариства становили відповідно 25% та 75%, за час володіння якими протягом 2020 року ТОВ Селищанське здійснювало господарську діяльність, що принесла прибуток. Також позивач вказує, що протоколом загальних зборів учасників ТОВ Селищанське № 28/01 від 28.01.2021 року прийнято рішення про розподіл прибутку товариства за підсумками фінансово-господарської діяльності у 2020 році та виплату дивідендів учасникам пропорційно до їх часток у статутному капіталі. Так, позивач зазначає, що ОСОБА_1 було поінформовано, що йому підлягає виплата дивідендів у розмірі 33603500,00 грн. з утриманням і перерахуванням до бюджету належних податкових платежів, при цьому ОСОБА_2 проінформовано про те, що їй підлягає виплата дивідендів у розмірі 100810500,00 грн. з утриманням і перерахуванням до бюджету належних податкових платежів. Крім того, позивач додає, що у 2021 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснили відчуження належних їм корпоративних прав у ТОВ Селищанське на користь Компанії Анікомо Лімітед за номінальною вартістю - 64424 грн. та 193275 грн. відповідно, відчуження яких за номінальною вартістю було зумовлено наявністю значної заборгованості товариства перед ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за нарахованими, але не виплаченими дивідендами. За ствердженнями позивача, ТОВ Селищанське залишалося зобов`язаним здійснити виплату відповідних сум дивідендів у загальному розмірі 134414000,00 грн. (до 31.12.2021 року), які нараховані рішенням загальних зборів учасників, ухваленим до моменту відчуження часток.

Як встановлено судом, позивачем не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Також судом встановлено, що позивачем зазначено ОСОБА_2 як інша особа, що суперечить положенням Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона не визначена позивачем ані як позивач, ані як відповідач, ані як третя особа, хоча ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення коштів на користь такої особи. Крім того, заявником до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з позовною заявою звернулися до суду з клопотанням про зменшення розміру судового збору (вх. № 14611/25), відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд зменшити розмір судового збору, що підлягає сплаті, до 15140,00 грн. для кожного. Так, розглянувши вказане клопотання, господарський суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягає задоволенню судом, з огляду на що судовий збір за подачу даного позову підлягає сплаті на загальних підставах.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.05.2025 р. вказану позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, при цьому встановлено 10-денний строк для усунення заявником виявлених судом недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказана ухвала суду вручена 13.05.2025 р. о 08:09 год. представнику позивача, у якого наявний зареєстрований в системі Електронний суд електронний кабінет, в порядку ч.ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України, про що свідчать довідка Господарського суду Одеської області про доставку електронного документу за вих. № 916/1810/25/26590/25 від 13.05.2025 р.

Відтак, з огляду на вказане, перебіг встановленого позивачу десятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви розпочався з 14.05.2025 р., а останнім днем вказаного строку є 23.05.2025 р.

21.05.2025 р. до господарського суду від представника позивача - адвоката Маршук Ю.С. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 16124/24), до якої додано уточнену позовну заяву, в якій визначено ОСОБА_2 в якості позивача-2 та зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. Разом з тим, доказів усунення ще одного встановленого судом недоліку надання доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, до вказаної заяви про усунення недоліків не додано.

Водночас, разом із заявою про усунення недоліків представником позивачів повторно подано до господарського суду клопотання про зменшення розміру судового збору (вх. № 16170/25 від 21.05.2025), відповідно до якого позивачі просять суд поновити строк на подання клопотання про зменшення розміру судового збору та зменшити розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачами, до 15140,00 грн. для кожного.

В обґрунтування вказаного клопотання заявники, посилаючись на практику Верховного Суду, викладену в постановах від 29.09.2021 року по справі № 160/12251/20, від 10.10.2019 року по справі № 215/3329/19, від 27.06.2023 року по справі № 120/3505/22, вказують, що доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Також заявники зазначають, що пропущений строк на подання повторного клопотання про зменшення розміру судового збору є наслідком об`єктивних обставин, зумовлених необхідністю реалізувати своє право на ефективний судовий захист у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору, поданого по справі 07.05.2025 року. Наразі заявники зауважують, що судовий збір для ОСОБА_1 становить 504052,50 грн., а для ОСОБА_2 - 1059800,00 грн., водночас такий розмір судового збору є надмірним порівняно з їх доходами. При цьому заявники вказують, що не мають змоги сплатити зазначений судовий збір, оскільки він не є розумним та не відповідає їх фінансовому становищу. Крім того, заявники вважають, що судом має бути враховано той факт, що фінансовий стан населення країни, в тому числі і заявників, значно погіршився у зв`язку з повномасштабною агресією російської федерації по відношенню до України від 24.02.2022 року та спричиненою як наслідок економічною кризою, яку наразі переживає наша держава, з огляду на що вказаний розмір судового збору є необґрунтовано великим. Наразі заявники зазначають, що на даний час є фізичними особами, які не здійснюють підприємницьку діяльність, не мають доходу, що дозволив би сплатити судовий збір у такому розмірі і фактично не володіють значним майном, яке би можна було реалізувати для покриття судових витрат. При цьому заявники вказують, що протягом 2024 року останні не мали доходів, які навіть наближено дозволили би їм покрити витрати на судовий збір. На підтвердження вказаного заявники надають наступні документи: інформацію з реєстру речових прав щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відомості з податкової щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповіді з податкової на адвокатський запит та виписку по рахунку щодо ОСОБА_1 (щодо ОСОБА_2 заявники зауважують, що у останньої відсутні рахунки в банках).

Суд, розглянувши клопотання про зменшення розміру судового збору (вх. № 16170/25 від 21.05.2025) та дослідивши матеріали поданого клопотання, зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України Про судовий збір судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Законом України Про судовий збір визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України Про судовий збір, норма якої є спеціальною.

Так, згідно зі ст. 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Наведеними правовими нормами Закону України Про судовий збір встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити, відстрочити сплату судового збору або зменшити його розмір.

Водночас, з аналізу ж статті 8 Закону України Про судовий збір чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію суд, враховуючи майновий стан сторони, може…, тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

У постанові Верховного Суду від 12.03.2021 по справі № 912/1061/20 наведено висновок про застосування норм права про те, що відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України Про судовий збір, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Отже, суд наділений повноваженнями зменшити тягар судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція частин 1, 2 статті 8 Закону України Про судовий збір дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

До того ж стосовно сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря тих судових витрат, яких зазнає сторона.

Зокрема, особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, у якому навести обставини щодо її майнового стану, за наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень зменшити тягар судових витрат стосовно сплати судового збору. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок розглянути заявлені сторонами клопотання та з врахуванням кожного окремого випадку навести мотиви щодо їх задоволення чи відмови у їх задоволенні відповідно до норм чинного законодавства.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати (аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 20.02.2020 у справі № 420/1582/19, від 17.09.2020 у справі № 460/3138/19 тощо).

Питання перевірки реальної спроможності заявника сплатити судовий збір набуває особливої актуальності та має детально перевірятися судами у випадку, якщо заявники ставлять питання про звільнення, зменшення та/чи розстрочення/відстрочення сплати судового збору.

Як зазначено у постановах Верховного Суду від 21.10.2022 у справі № 905/1059/21, від 30.11.2022 у справі № 905/1060/21, від 02.02.2023 у справі № 320/2083/21, оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: Княт проти Польщі (Kniat v. Poland) від 26 липня 2005 року; Єдамскі та Єдамска проти Польщі (Jedamski and Jedamska v. Poland) від 26 липня 2005 року).

Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його цивільних прав та обов`язків.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Верховенство права є однією із засад господарського судочинства (підпункт 1 частини третьої статті 2 ГПК України).

Недопустимість обмеження доступу до правосуддя підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що судовий збір має бути таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачено. В свою чергу розмір судового збору, який не враховує фінансове становище сторони розцінюється як такий, що обмежує право на доступ до правосуддя (справа Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії, рішення від 26 липня 2011 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 60).

Отже, судовий збір має бути розумним, тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений.

Так, судом встановлено, що на підтвердження свого фінансового становища, позивачі надають суду копії наступних документів: інформацію з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; відомість з податкової щодо ОСОБА_1 № 1553-25-17228 від 21.04.2025 р. та відомість з податкової щодо ОСОБА_2 № 1553-25-17227 від 21.04.2025 р., а також копії відповідей ДПСУ ГУ ДПС в Одеській області № 18061/6/15-32-12-02-06 від 22.04.2025 р. та № 18063/6/15-32-12-02-06 від 22.04.2025 р., в яких зазначено, що в Держаному реєстрі відсутня інформація про доходи, отримані з січня 2022 року по грудень 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Так, зазначеними документами заявники підтверджують відсутність у них будь-яких доходів протягом декількох років та відсутність майна, за рахунок відчуження якого можливо було би сплатити судовий збір.

З огляду на зазначене, суд вважає що надані позивачами відомості є достатніми доказами для підтвердження їх важкого матеріального становища.

Відтак, враховуючи надані документи про майновий стан позивачів, суд вважає, що є достатні підстави для зменшення позивачам розміру судового збору відповідно до норм статті 8 Закону України Про судовий збір, з огляду на що з метою забезпечення доступу позивачів до правосуддя, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання позивачів та зменшити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розмір судового збору до 20000,00 грн. кожному.

Суд дослідивши матеріали заяви позивачів та доданих доказів, вважає за необхідне частково задовольнити заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зменшення розміру судового збору та зменшити розмір судового збору для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до 20000,00 грн. кожному.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зменшення розміру судового збору (вх. № 16170/25 від 21.05.2025) у справі № 916/1810/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Селищанське про стягнення дивідендів у розмірі 134414000,00 грн. задовольнити частково.

2. Зменшити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розмір судового збору до 20000,00 грн. кожному.

3. Встановити строк для сплати судового збору до 10.06.2025 року.

4. Зобов`язати позивачів надати докази підтвердження сплати судового збору у встановлений судом строк до 10.06.2025 року.

Ухвала набирає чинності 02.06.2025 року та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Петров