ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/138/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Письменна О. М.,

за участю представників:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" - Юрченко І. О. (самопредставництво),

Акціонерного товариства "Українська залізниця в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - Доргової Г. В. (адвоката),

Акціонерного товариства "Прокредит Банк" - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 (колегія суддів: Сітайло Л. Г. - головуючий, Шапран В. В. , Буравльов С. І.) та рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 (суддя Пукшин Л. Г.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства "Прокредит Банк",

про стягнення 528 743,55 грн, зобов`язання вчинити дії та визнання правочину недійсним,

та зустрічним позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП"

про стягнення 179 335,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" (далі - ТОВ "Гренландія НВП") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяв від 29.01.2024 та від 31.07.2024 про внесення змін до предмета позову) до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця), в якому просило:

- стягнути з відповідача: 1) заборгованість за договором про закупівлю матеріально-технічних ресурсів від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю з додатковою угодою від 15.08.2021 № 1 у розмірі 459 600,00 грн; 2) 0,1 % річних від простроченої суми у розмірі 143,55 грн; 3) суму коштів, яка була стягнута з ТОВ "Гренландія НВП" внаслідок подання письмової вимоги від 20.12.2023 № ПК-07/2573 за банківською гарантією від 29.06.2023 № 202.53428 в розмірі 69 000,00 грн;

- зобов`язати АТ "Українська залізниця" виконати обов`язок в натурі шляхом надання письмової рознарядки на поставку залишку товару в кількості 20 000 кг, який ще не був поставлений постачальником за договором, на суму 919 200,00 грн з ПДВ;

- визнати недійсним односторонній правочин, вчинений АТ "Українська залізниця" щодо одностороннього розірвання договору про закупівлю матеріально-технічних ресурсів від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю з додатковою угодою від 15.08.2021 № 1.

1.2. Позовні вимоги ТОВ "Гренландія НВП" обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору про закупівлю матеріально-технічних ресурсів від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю щодо оплати поставленої продукції, тому виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 459 600,00 грн. Відповідно до умов договору позивач нарахував до стягнення 0,1% річних від простроченої суми у розмірі 143,55 грн.

ТОВ "Гренландія НВП" також зазначало, що відповідач із порушенням умов договору не надав письмових рознарядок на поставку залишку товару у кількості 20 000 кг на суму 919 200,00 грн, тому позивачу завдано збитки у вигляді упущеної вигоди. Відтак позивач просив зобов`язати АТ "Українська залізниця" надати письмову рознарядку на поставку залишку товару, прийняти товар та оплатити його.

Позивач також посилався на те, що відповідач подав письмову вимогу від 20.12.2023 № ПК-07/2573 за банківською гарантією від 29.06.2023 № 202.53428, відповідно до якої Акціонерним товариством "Прокредит Банк" (далі - АТ "Прокредит Банк") 22.12.2023 в автоматичному режимі списано кошти в сумі 69 000,00 грн, які вносилися позивачем як гарантійна сума належного виконання договору. На думку позивача, відповідач неправомірно застосував стягнення коштів за банківською гарантією для забезпечення виконання договору, оскільки підстав для сплати такої гарантії АТ "Прокредит Банк" не мав.

ТОВ "Гренландія НВП", обґрунтовуючи вимоги про визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого АТ "Українська залізниця" щодо одностороннього розірвання договору про закупівлю матеріально-технічних ресурсів від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю з додатковою угодою від 15.08.2021 № 1, зазначало про недотримання відповідачем вимог, визначених статтями 651, 658-1 Цивільного кодексу Україну, підпунктом 8.2.3 цього договору.

1.3. АТ "Укрзалізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до ТОВ "Гренландія НВП" про стягнення 179 335,20 грн, з яких: 91 920,00 грн - штраф за поставку товару неналежної якості, 39 985,20 грн - пеня за порушення строку заміни неякісного товару, 10 150,00 грн - витрати, понесені АТ "Укрзалізниця" на проведення лабораторних випробувань, 17 280,00 грн - витрати, понесені АТ "Укрзалізниця" на оплату послуг з експертизи якості (відбір зразків (проб)), 20 000,00 грн - витрати, понесені на оплату судової товарознавчої експертизи.

1.4. Зустрічні позовні вимоги АТ "Укрзалізниця" обґрунтовані тим, що поставлений ТОВ "Гренландія НВП" товар у кількості 10 000 кг на загальну суму 459 600,00 грн з ПДВ є таким, що не відповідає вимогам ТУ У 30576937.002-2001, умовам договору, сертифікату якості виробника № 2008/02. Тому, за твердженням АТ "Укрзалізниця", з ТОВ "Гренландія НВП" слід стягнути штраф у розмірі 91 920,00 грн на підставі пункту 9.3.2 договору. Крім того, АТ "Укрзалізниця" зазначало, що відповідно до положень статей 268, 269 Господарського кодексу України, статті 673 Цивільного кодексу України та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 (далі - Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю № П-7), АТ "Укрзалізниця" направило ТОВ "Гренландія НВП" вимогу про заміну неякісного товару, що залишена без задоволення. Тому АТ "Укрзалізниця" просило також стягнути з ТОВ "Гренландія НВП" 39 985,20 грн пені.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2024, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 у справі № 910/138/24, у задоволенні первісного позову ТОВ "Гренландія НВП" відмовлено повністю. Зустрічний позов АТ "Укрзалізниця" задоволено повністю.

Вирішено стягнути з ТОВ "Гренландія НВП" на користь АТ "Українська залізниця" штраф за поставку товару неналежної якості у розмірі 91 920,00 грн, пеню за порушення строку заміни неякісного товару у розмірі 39 985,20 грн, витрати, понесені на проведення лабораторних випробувань, у розмірі 10 150,00 грн, витрати, понесені на оплату послуг з експертизи якості (відбір зразків (проб)), у розмірі 17 280,00 грн, витрати, понесені на оплату судової товарознавчої експертизи, у розмірі 20 000,00 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Вирішено стягнути з ТОВ "Гренландія НВП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро судових експертиз "Надія" витрати, пов`язані з викликом експерта до суду та надання пояснень, у розмірі 1893,20 грн.

2.2. Відмовляючи в задоволенні первісного позову, місцевий господарський суд, виходив із того, що за результатами оцінки наданих сторонами доказів, та, враховуючи неодноразову неявку представника постачальника на виклики покупця для перевірки якості товару, цілком вірогідним є факт поставки 21.08.2023 партії товару, якість якого не відповідає умовам договору.

Господарський суд також зазначив, що 20.09.2023 АТ "Українська залізниця" направило на адресу ТОВ "Гренландія НВП" вимогу про заміну неякісного товару протягом 20 (двадцяти) робочих днів, ця вимога отримана постачальником 23.09.2023. Однак, як установив суд першої інстанції, постачальник у визначений строк заміну неякісного товару на якісний не здійснив. Відтак суд першої інстанції зазначив, що, враховуючи факт поставки ТОВ "Гренландія НВП" товару неналежної якості, покупець звільняється від обов`язку щодо оплати такого товару, тому дійшов висновку про відмову в задоволенні первісних вимог про стягнення з відповідача 459 600,00 грн заборгованості, а також 0,1 % річних від простроченої суми в розмірі 143,55 грн.

Суд першої інстанції також зазначив про відсутність підстав вважати, що списання коштів у сумі 69 000,00 грн, які вносились позивачем як гарантійна сума належного виконання договору за банківською гарантією від 29.06.2023 № 202.53428, було неправомірним. Тому суд першої інстанції виснував, що позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Місцевий господарський суд зазначив, що оскільки постачальником допущено порушення своїх зобов`язань за договором, то покупець скористався своїм правом, передбаченим підпунктом 8.2.3 пункту 8.2 договору на одностороннє розірвання договору, тому дійшов висновку про те, що договір вважається розірваним з 09.01.2024. Відтак суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні первісних позовних вимог у частині визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого АТ "Українська залізниця", щодо одностороннього розірвання ним договору про закупівлю матеріально-технічних ресурсів № ПК/МТЗ/23440/Ю від 19.07.2023 з додатковою угодою № 1 від 15.08.2021. Тому суд першої інстанції виснував, що не підлягає задоволенню й вимога ТОВ "Гренландія НВП" про зобов`язання відповідача надати письмову рознарядку на поставку залишку товару.

2.3. Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ "Гренландія НВП" порушило свої договірні зобов`язання щодо поставки товару належної якості та в частині строків заміни неякісного товару, тому АТ "Українська залізниця" відповідно до чинного законодавства та підпункту 9.3.2 договору нарахувала та заявила до стягнення 91 920,00 грн штрафу та 39 985,20 грн пені. Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість, правильність та відповідність розрахунку АТ "Українська залізниця" фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства. Місцевий господарський суд також дійшов висновку про необхідність покладення на ТОВ "Гренландія НВП" витрат АТ "Українська залізниця", пов`язаних із проведенням експертизи, на суму 47 430,00 грн та витрат експерта, пов`язаних із викликом до суду, в сумі 1893,20 грн.

2.4. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні первісних позовних вимог ТОВ "Гренландія НВП" та про задоволення зустрічного позову АТ "Українська залізниця" у повному обсязі.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погодившись із висновками судів попередніх інстанцій, ТОВ "Гренландія НВП" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі № 910/138/24, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ "Гренландія НВП" задовольнити повністю, у задоволенні зустрічних позовних вимог АТ "Українська залізниця" відмовити в повному обсязі.

3.2. ТОВ "Гренландія НВП", обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Скаржник, звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ "Гренландія НВП" посилається на неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду: щодо застосування статті 14 Цивільного кодексу України, викладених у постанові від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц; щодо принципів тлумачення договору, викладених у постанові від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц; щодо принципів змагальності, справедливості та щодо застосування статей 77- 79 Господарського процесуального кодексу України, викладених у постанові від 29.01.2021 у справі № 922/51/20; щодо підстав для односторонньої відмови від договору, викладених у постанові від 08.10.2020 у справі № 910/11397/18; про те, що видаткова накладна засвідчує встановлений факт здійснення господарської операції, викладених у постанові Верховного Суду України від 29.04.2015 у справі № 3-77гс15.

Скаржник також посилається на постанови Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15, від 15.10.2020 у справі № 922/2575/19, від 19.03.2019 у справі № 916/626/18.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ "Гренландія НВП" посилається на відсутність висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування частин 1, 2 статті 79, частини 2 статті 77 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням частини 3 статті 7 Закону України "Про судову експертизу", підпункту 1.2.1 та 1.2.4 розділу 1, пунктів 3.4, 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, частин 1, 2 статті 98, частин 1, 5 статті 69, частини 6 статті 99, статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 глави 1 розділу ІV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5.

3.3. АТ "Укрзалізниця" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити касаційну скаргу ТОВ "Гренландія НВП" без задоволення, а оскаржувані постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі № 910/138/24 - без змін. АТ "Укрзалізниця" зазначає, що висновки суду апеляційної інстанції не суперечать висновкам, на які посилається скаржник, тому доводи касаційної скарги ТОВ "Гренландія НВП" є безпідставними та необґрунтованими.

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 19.07.2023 за результатами проведеної процедури закупівлі № UA-2023-05-04-007644-а між ТОВ "Гренландія НВП" (постачальник) та АТ "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (покупець) укладено договір про закупівлю матеріально-технічних ресурсів № ПК/МТЗ/23440/Ю (далі - договір від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар, відповідно до Специфікації № 1 (додаток 1), що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах цього договору.

4.2. Відповідно до пункту 1.2 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю найменування товару: ДК021:2015:39830000-9: Продукція для чищення (Пральний порошок для промислових пралень Пасажирської Компанії).

4.3. Пунктом 1.3 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю сторони встановили, що кількість, асортимент, марка, рік виготовлення та виробник товару визначаються у Специфікації № 1 (додаток 1) до цього договору.

4.4. Відповідно до пункту 2.1 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю постачальник повинен поставити покупцеві товар, якість якого відповідає нормативно-технічним документам та характеристикам, зазначеним у Специфікації № 1 (додаток 1) до цього договору.

4.5. Згідно з пунктом 2.2 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю підтвердженням якості та відповідності товару з боку постачальника є такі документи: сертифікат якості, копія висновку ДСЕЕ та декларація постачальника про відповідність, які надаються покупцю разом з товаром.

4.6. За умовами пункту 2.3 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю постачальник гарантує якість товару, що постачається протягом: гарантійного строку експлуатації не передбачено; гарантійного строку зберігання 12 місяців з дати отримання; гарантійні строки експлуатації та зберігання на товар встановлюються в будь-якому випадку не меншими, ніж встановлено нормативно-технічною документацією та виробником.

4.7. Згідно з пунктом 2.4 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю при виявленні невідповідності кількості та/або якості, та/або комплектності, та/або асортименту товару виклик представника постачальника для участі у прийманні товару та складання акта про фактичну якість і комплектність продукції є обов`язковим.

4.8. Пунктом 2.7 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю визначено, що постачальник зобов`язується за свій рахунок та власними силами усунути недоліки або замінити неякісний товар.

4.9. Строк усунення недоліків або заміни товару в межах гарантійних строків експлуатації та зберігання становить не більше 20 (двадцяти) робочих днів з дня підписання відповідного акта (пункт 2.8 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю).

4.10. Відповідно до пункту 2.10 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю вхідний контроль, приймання товару за кількістю, якістю, комплектністю та асортиментом проводиться підрозділом покупця, згідно з вимогами пунктів 5.1, 5.2 та іншими умовами договору.

4.11. Згідно з пунктом 2.11 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю приймання покупцем товару за кількістю, якістю, комплектністю та асортиментом не позбавляє покупця права у встановленому порядку пред`являти постачальнику претензії у зв`язку з недоліками поставленого товару, які будуть виявлені під час використання.

4.12. Відповідно до пункту 4.1 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP (поставка з оплатою мита) відповідно до "ІНКОТЕРМС" у редакції 2020 року. У випадку наявності розбіжностей між умовами цього договору та Правилами "ІНКОТЕРМС" у редакції 2020 року, умови цього договору матимуть перевагу.

4.13. За умовами пункту 4.2 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю поставка товару здійснюється партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару.

4.14. Строк поставки товару - протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту надання письмової рознарядки покупцем.

4.15. Місце поставки товару: м. Київ, м. Львів, м. Одеса, м. Запоріжжя або інший виробничій підрозділ філії "Пасажирська компанія" на території України, вказаний в рознарядці замовника.

4.16. Право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару. Відповідно до пункту 4.4 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю покупець не несе відповідальності за ненадання (надання не в повному обсязі) рознарядок, якщо це є наслідком зміни планів постачання та фінансування видатків покупця.

4.17. Датою поставки вважається дата підписання сторонами акта приймання-передачі товару або видаткової накладної (пункт 4.6 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю).

4.18. За умовами пункту 5.2 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю приймання товару за якістю здійснюється у порядку, встановленому Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю № П-7.

4.19. Згідно з пунктом 7.2 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю оплата за кожну партію поставленого товару здійснюється покупцем на 10 (десятий) календарний день з дати підписання акта приймання-передачі товару або видаткової накладної та відповідно до рахунку-фактури на поставлену партію товару.

4.20. Пунктом 7.6 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю передбачено, що у разі поставки товару, що не відповідає кількості або якості, та/або комплектності, та/або асортименту, покупець має право відстрочити оплату або відмовитись від оплати) за поставлений неякісний та/або некомплектний товар, та/або товар неналежного асортименту на строк, відповідний строку здійснення постачальником заміни вказаного товару. В такому разі покупцю не нараховуються штрафні санкції та не можуть бути пред`явлені до відшкодування збитки (упущена вигода).

4.21. Підпунктом 8.2.3 пункту 8.2 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю передбачено право покупця достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань постачальником, повідомивши про це останнього за 5 (п`ять) робочих днів до дати розірвання цього договору.

4.22. За умовами підпункту 8.3.3 пункту 8.3 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю постачальник зобов`язаний при виявленні покупцем невідповідності кількості, якості, комплектності або асортименту товару при прийманні товару або виробничих дефектів в гарантійні строки експлуатації та зберігання - направляти на виклик покупця свого уповноваженого представника.

4.23. Пунктом 9.2 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю сторони відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановили, що розмір відповідальності покупця за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим договором становить 0,1 (нуль цілих одна десята) % річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим договором.

4.24. Підпунктом 9.3.2 пункту 9.3 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю передбачено, що за поставку товару неналежної якості, комплексності або асортименту, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20 (двадцять) % від вартості поставленого неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту, при цьому власними силами засобами замінює неякісний, некомплектний товару та/або товар неналежного асортименту.

При порушенні строків усунення недоліків або заміни неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту, визначених пунктом 2.8 цього договору, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 (нуль цілих, одна десята) % від вартості незаміненого у строк дефектного та/або неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту за кожен день прострочення. При цьому постачальник не звільняється від виконання своїх зобов`язань здійснити заміну дефектного та/або неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту, якщо про інше його не попередив письмово покупець.

4.25. За умовами пункту 11.1 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю постачальник до підписання договору зобов`язаний надати забезпечення виконання цього договору у вигляді банківської гарантії у розмірі 5 %, що становить 69 000,00 грн, від вартості цього договору. Строк дії забезпечення виконання цього договору у вигляді банківської гарантії повинен бути дійсним з дня укладення договору і обов`язково повинен перевищувати строк дії договору не менше ніж на 1 (один) календарний місяць.

4.26. Строк дії цього договору встановлюється з моменту його підписання сторонами до 31.12.2023 (пункт 16.1 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю).

4.27. Специфікацією № 1 (додаток 1 до договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю) (з урахуванням внесених додатковою угодою № 1 від 15.08.2023 змін) сторони погодили поставку товару: пральний порошок "EXTREME WASH 100" універсальний (порошок пральний безфосфатний (із засобом для виведення плям)) дата виготовлення - 2023 рік, виробник - ТОВ "Гренландія НВП", країна виробництва - Україна; технічні характеристики (креслення, марка, ГОСТ, ДСТУ, ТУ, ТУУ тощо) - пральний порошок безфосфатний (із засобом для виведення плям), ТУ У 30576937.002-2001, що відповідає ДСТУ 2972:2010; од. виміру - кг; кількість - 30 000; ціна за одиницю без ПДВ, грн - 38,30; ціна за одиницю з ПДВ, грн - 45,96; всього з ПДВ на суму 1 378 800,00 грн.

4.28. Як встановлено судами, 15.08.2023 АТ "Українська залізниця" було направлено на адресу ТОВ "Гренландія НВП" рознарядку покупця за вих. № ПК-7/1537 на поставку партії товару у кількості 10 000 кг на суму 459 600,00 грн (з урахуванням ПДВ).

4.29. 21.08.2023 на підставі вказаної рознарядки постачальник здійснив поставку товару прального порошку "EXTREME WASH 100" універсальний у кількості 10 000 кг на адресу вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський за адресою: 03049, м. Київ, вул. Уманська, 8, що підтверджується підписаною уповноваженими представниками сторін видатковою накладною від 21.08.2023 № ВП-0000501.

4.30. Постачальник виставив покупцю рахунок-фактуру від 21.08.2023 № Вп-0000168.

4.31. Як зазначили суди попередніх інстанцій, АТ "Українська залізниця" стверджувало, що 22.08.2023 виробничим підрозділом Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії "Пасажирська компанія" було надіслало засобами електронного зв`язку на електронну адресу ТОВ "Гренландія НВП" зазначену в договорі (), повідомлення-запрошення від 22.08.2023 за вих. № ПКВЧ1-2/2057 для участі в тестуванні прального порошку "EXTREME WASH 100" універсальний, поставленого за видатковою накладною від 21.08.2023 №ВП-0000501, для подальшого вхідного контролю.

4.32. 23.08.2023 за відсутності представника постачальника комісією (до складу якої входили працівники Виробничого підрозділу Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський та працівники філії "ПК" АТ "Укрзалізниця") складено акт відбору проб при вхідному контролі продукції від 23.08.2023, згідно з яким було здійснено відбір зразків (проб) продукції/прального порошку "EXTREME WASH 100" універсального (Порошок пральний безфосфатний (із засобом для виведення плям)), поставленого за видатковою накладною від 21.08.2023 №ВП-0000501.

4.33. Того ж дня Виробничий підрозділ Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський Філії "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця" звернувся до Випробувальної лабораторії ТОВ "НАУКОВО-ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР "ВНДІХІМПРОЕКТ" із проханням про проведення лабораторних досліджень прального порошку "EXTREME WASH 100" універсального, виробника ТОВ "Гренландія НВП" за такими показниками: вiдбiлююча здатнiсть, хiмiчна вiдбiлююча здатнiсть; миюча здатність по відношенню до еталону; вміст аніонних ПАР, неіогенних ПАР; вміст фосфатів/фосфонатів; масова частка пилу; відповідність продукції ДСТУ 2972:2010, що підтверджується, зокрема, супровідним листом від 23.08.2023 за вих. № ПКВЧ1-2/2073.

4.34. 25.08.2023 АТ "Українська залізниця" відповідно до пункту 2.4 договору направило на адресу ТОВ "Гренландія НВП" лист-виклик від 25.08.2023 за вих. № ПКВЧ1-2/2088 представника для складання двостороннього акта, в якому повідомило, що 28.08.2023 року о 10 год 00 хв на території Виробничого підрозділу Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський Філії "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця" за адресою: 03049, м. Київ, вул. Уманська, 8 буде здійснюватися вхідний контроль поставленого товару, що включає в себе тестове прання та відібрання зразків (проб) для проведення експертиз товару, у зв`язку із чим зазначено про виклик уповноваженого представника постачальника для підписання акта про відбір зразків (проб) та акта про фактичну якість і комплектність товару. Також у цьому листі зазначено, що у випадку неявки уповноваженого представника постачальника такі акти будуть складені відповідно до поставки.

Вказаний лист-виклик від 25.08.2023 був вручений представнику постачальника 26.08.2023, що підтверджується інформацією з вебсайту Акціонерного товариства "Укрпошта" за № 789.

4.35. Однак 28.08.2023 представник постачальника для складання двостороннього акта, участі у здійсненні вхідного контролю поставленого товару не з`явився, про що було складено акт про відсутність представника від 28.08.2023.

4.36. При цьому у відповідь на виклик покупця від 25.08.2023 ТОВ "Гренландія НВП" надіслало лист від 28.08.2023 № 4419, в якому зазначено про неможливість прибуття представника постачальника з огляду на пізній термін надіслання виклику, а також наголосило на відповідності товару виробника умовам договору та тендерної документації.

4.37. 28.08.2023 за участі співробітників Виробничого підрозділу Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський працівниками філії "ПК" АТ "Укрзалізниця" було складено акт експериментального прання постільної білизни на базі обслуговування пасажирів ПКВЧ-1 ст. Київ-Пасажирський пральним порошком виробництва ТОВ "Гренландія НВП", згідно з яким було здійснено тестове прання простирадл постільної білизни (бязь) ІІ ступеня забруднення (використана білизна з пасажирського поїзда) з використанням прального порошку (поставленого ТОВ "Гренландія НВП") із дотриманням норм витрат, рекомендованих виробником - ТОВ "Гренландія НВП".

4.38. Згідно з актом за результатами тестового прання простирадл (бязь) ІІ ступеня забруднення суттєвих змін не відбулося: сірість та пожовклість простирадл залишилась; на 2-х зразках (простирадлах) із попередньо нанесеними свіжими плямами жоден вид плям не відіправся; високий вміст перепрання, а саме 29%, тоді як середній відсоток перепрання має складати від 0,5% до 3%, що передбачено технологічним процесом роботи бази обслуговування пасажирів ПКВЧ-1; результат прання цим пральним засобом, отриманий за вказаним режимом, є негативним.

4.39. Випробувальна лабораторія ТОВ "НАУКОВО-ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР "ВНДІХІМПРОЕКТ" склала протокол випробувань від 28.08.2023 № 0252, в якому відображено результати випробувань за показниками: мийна здатність; хімічна вибілювальна здатність; масова частка пилу; масова частка фосфатів у перерахунку на P2O5%. Зокрема виявлено, що мийна здатність продукції має відсотковий показник 43, при тому, що згідно з нормативною документацією (НД) на випробувальну продукцію мийна здатність у відсотковому показнику має становити не менше ніж 85.

Крім того, за результатами випробувань встановлено, що пральний порошок "EXTREME WASH 100" універсальний виробництва ТОВ "Гренландія НВП" не відповідає вимогам ДСТУ 2972:2010.

4.40. 01.09.2023 Виробничий підрозділ Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський філії "ПК" АТ "Укрзалізниця" відповідно до пункту 2.4 договору та пункту 18 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю № П-7 направив постачальнику лист від 31.08.2023 за № ПКВЧ 1-2/2144, яким повідомив про негативний результат тестового прання, про невідповідність прального порошку "EXTREME WASH 100" універсального виробництва ТОВ "Гренландія НВП" вимогам ДСТУ 2972:2010 та вказав про виклик уповноваженого представника постачальника до Виробничого підрозділу Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський Філії "Пасажирська компанія" АТ «Укрзалізниця" за адресою: 03049, м. Київ, вул. Уманська, 8 на 05.09.2023 о 10 год 00 хв для вирішення питання щодо поставленої неякісної продукції та складання двостороннього акта.

Вказаний лист-виклик від 31.08.2023 був вручений представнику постачальника 02.09.2023, що підтверджується інформацією з вебсайту Акціонерного товариства "Укрпошта" за № 123.

4.41. На цей лист ТОВ "Гренландія НВП" надало відповідь від 04.09.2023 за № 4453, в якій зазначило про відсутність у листі від 31.08.2023 № ПКВЧ 1-2/2144 інформації, що передбачена пунктом 17 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю П-7, зокрема дати та номеру рахунка або номеру транспортного документа, кількості продукції неналежної якості, а тому зазначило, що виклик представника є необґрунтованим та таким, що не відповідає умовам договору та чинного законодавства. При цьому також зазначило, що постачальник зі свого боку виконує всі належні дії задля забезпечення постачання якісних засобів прання, додатково здійснює вибіркову перевірку якісних показників засобу, що постачається за договором, у незалежних акредитованих лабораторіях, усі показники засобу, отримані під час таких контрольних перевірок, відповідають вимогам, встановленим договором, виробництво засобів, що постачаються, сертифіковане, відповідає вимогам ДСТУ ISO9001:2015 (ISO 9001:2015, IDT) системи управління якістю.

4.42. 05.09.2023 у зв`язку з неявкою представника постачальника для вирішення питання щодо поставленої неякісної продукції та складання двостороннього акта працівники Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський Філії "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця" та адвокат Сіткевич Є. П. склали акт про відсутність представника від 05.09.2023.

Того ж дня на адресу ТОВ "Гренландія НВП" засобами поштового зв`язку направлено лист від 05.09.2023 № ПКВЧ 1-2/2181, у якому вдруге з посиланням на пункт 2.4 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю та пункт 17 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю № П-7 повідомлено ТОВ "Гренландія НВП" про негативний результат тестового прання, про невідповідність прального порошку "EXTREME WASH 100" універсального виробництва ТОВ "Гренландія НВП" вимогам ДСТУ 2972:2010 та запрошено представника постачальника до Виробничого підрозділу Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський Філії "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця" за адресою: 03049, м. Київ, вул. Уманська, 8, на 11.09.2023 о 10 год 00 хв для вирішення питання щодо поставленої неякісної продукції та складання двостороннього акта про фактичну якість та комплектність отриманої продукції.

Лист від 05.09.2023 був вручений представнику постачальника 08.09.2023, що підтверджується інформацією з вебсайту Акціонерного товариства "Укрпошта" за №347.

4.43. ТОВ "Гренландія НВП" направило 11.09.2023 лист № 4495, в якому просило повідомити про дотримання усіх процедур щодо зазначеного у листі обсягу забракованої продукції, поставленої 21.08.2023 згідно з рахунком-фактурою від 21.08.2023 № Вп-0000168, зокрема ГОСТ 22567.1, ГОСТ 30024, а також надати належним чином завірену видаткову накладну.

4.44. 11.09.2023 у зв`язку з неявкою представника постачальника для вирішення питання щодо поставленої неякісної продукції та складання двостороннього акта про фактичну якість та комплектність отриманої продукції працівники Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський Філії "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця" та адвокат Сіткевич Є. П. склали акт про відсутність представника від 11.09.2023.

У цей же день комісія з вхідного контролю, до складу якої входили представник громадськості та працівники Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський Філії "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця", здійснила приймання продукції прального порошку "EXTREME WASH 100" універсального (Порошок пральний безфосфатний (із засобом для виведення плям)) виробництва ТОВ "Гренландія НВП", яку поставлено 21.08.2023 на підставі договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю. За результатами приймання продукції комісія дійшла висновку про недопуск продукції у виробництво, про що склала акт про фактичну якість і комплектність продукції від 11.09.2023.

4.45. АТ "Українська залізниця" 20.09.2023, керуючись статтями 268, 269 Господарського кодексу України, статтею 673 Цивільного кодексу України, Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю № П-7, пунктами 2.7, 2.8 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю, направило на адресу ТОВ "Гренландія НВП" засобами поштового зв`язку вимогу про заміну неякісного товару від 20.09.2023 за вих. № ПК-7/1827. Покупець вимагав замінити протягом 20 робочих днів товар (пральний порошок "EXTREME WASH 100" універсальний) невідповідної якості, поставлений 21.08.2023 на склад покупця за договором від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю, на товар, якісні показники якого будуть відповідати умовам договору, а саме ТУ У 30576937.002-2001, що відповідає ДСТУ 2972:2010. Вимога від 20.09.2023 ПК-7/1827 отримана представником постачальника 23.09.2023, що підтверджується інформацією з вебсайту Акціонерного товариства "Укрпошта" за № 132.

4.46. Як установили суди попередніх інстанцій, оскільки постачальником у встановлений строк не було здійснено заміну товару, покупець направив засобами поштового зв`язку вимогу 19.10.2023 за вих. № ПК-7/2100 щодо необхідності забрати неприйнятий покупцем товар, вимога отримана 25.10.2023 (номер поштового відправлення 468).

4.47. ТОВ "Гренландія НВП" надало на зазначені вимоги відповіді від 05.10.2023 № 4734/1 та від 03.11.2023 № 5169/1, в яких зазначило про відповідність якості поставленої ним продукції умовам договору та про готовність здійснити перевірку якості поставленого товару за умови дотримання порядку дій, встановлених договором.

4.48. АТ "Українська залізниця" направило 20.12.2023 ТОВ "Гренландія НВП" повідомлення № ПК-07/2575 про розірвання договору про закупівлю від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю, відповідно до якого покупець, керуючись пунктом 8.2.3 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю, у зв`язку з поставкою неякісного товару та невиконанням постачальником свого зобов`язання про заміну неякісного товару, прийняв рішення про дострокове в односторонньому порядку розірвання договору на п`ятий день після отримання цього повідомлення.

Вказане повідомлення постачальник отримав 04.01.2024, що підтверджується інформацією з вебсайту Акціонерного товариства "Укрпошта" за № 667.

4.49. Як зазначили суди попередніх інстанцій, ТОВ "Гренландія НВП" надіслало на адресу АТ "Українська залізниця" та Філії "Пасажирська компанія" АТ "Українська залізниця" претензію від 20.11.2023 № 1, яка залишена без задоволення.

4.50. Крім того, як встановлено судом першої інстанції, відповідач за первісним позовом звернувся до АТ "Прокредит Банк" з письмовою вимогою № ПК-07/2573 від 20.12.2023 за банківською гарантією № 202.53428 від 29.06.2023, виданою на підставі 11.1 договору, в якій зазначив про настання гарантійного випадку (поставка товару неналежної якості, незаміна товару на якісний). Тому банк 22.12.2023 в автоматичному режимі списав кошти в сумі 69 000,00 грн, які вносились позивачем як гарантійна сума належного виконання договору, що підтверджується копією меморіального ордера № 470842775/7000 від 22.12.2023.

4.51. Спір у цій справі за первісним позовом виник у зв`язку з наявністю чи відсутністю правових підстав для стягнення з АТ "Укрзалізниця" коштів, зобов`язання здійснити виконання обов`язку в натурі та наявністю чи відсутністю правових підстав для визнання недійсним правочину, а за зустрічним позовом - у зв`язку з наявністю чи відсутністю правових підстав для стягнення з ТОВ "Гренландія НВП" штрафних санкцій та витрат, понесених у зв`язку із проведенням експертизи та лабораторних випробувань.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.2. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.

5.3. Предметом первісного позову в цій справі є матеріально-правові вимоги ТОВ "Гренландія НВП" про стягнення з АТ "Укрзалізниця" коштів, про зобов`язання здійснити виконання обов`язку в натурі та про визнання недійсним правочину. Позовні вимоги ТОВ "Гренландія НВП" обґрунтовані неналежним виконанням обов`язків за договором про закупівлю матеріально-технічних ресурсів від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю з додатковою угодою № 1 від 15.08.2021. ТОВ "Гренландія НВП" зазначає про упущену вигоду у зв`язку з ненаданням письмових рознарядок на поставку залишку товару у кількості 20 000 кг на суму 919 200,00 грн та про недійсність одностороннього правочину, вчиненого АТ "Укрзалізниця", щодо одностороннього розірвання ним договору про закупівлю матеріально-технічних ресурсів від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю з додатковою угодою № 1 від 15.08.2021.

Предметом зустрічного позову в цій справі є матеріально-правові вимоги АТ "Укрзалізниця" про стягнення з ТОВ "Гренландія НВП" штрафних санкцій та витрат, понесених у зв`язку з проведенням експертизи та лабораторних випробувань. АТ "Укрзалізниця" посилалося на порушення ТОВ "Гренландія НВП" умов договору та положення пункту 7 статті 269 Господарського кодексу України, якою передбачено право покупця на стягнення з постачальника штрафу за поставку товару неналежної якості.

5.3. Колегія суддів зазначає, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження. При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначаються підстави, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, статтею 287 Господарського процесуального кодексу України (що визначені самим скаржником), покладається на скаржника. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 910/20309/21.

5.4. Як установили суди попередніх інстанцій, правовідносини між сторонами спору виникли на підставі договору про закупівлю матеріально-технічних ресурсів № ПК/МТЗ/23440/Ю, укладеного 19.07.2023 між ТОВ "Гренландія НВП" (постачальник) та АТ "Укрзалізниця" (покупець) за результатами проведеної процедури закупівлі №UA-2023-05-04-007644-а.

5.5. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

5.7. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

5.8. Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

5.9. Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

5.10. Статтею 673 Цивільного кодексу України визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (частина 1).

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом (частина 4).

5.11. Відповідно до статті 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

5.12. Стаття 268 Господарського кодексу України передбачає, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Номери та індекси стандартів, технічних умов (у разі наявності) або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі. Якщо вказану документацію не опубліковано у загальнодоступних виданнях, її копії повинні додаватися постачальником до примірника договору покупця на його вимогу.

Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами (у разі наявності) чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

5.13. Статтею 678 Цивільного кодексу України передбачено правові наслідки передання товару неналежної якості.

Відповідно до частини 1 цієї статті покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

5.14. Отже, зазначеною нормою передбачено альтернативні обов`язки продавця в разі передання покупцеві товару неналежної якості, що полягають в обов`язку боржника - продавця вчинити на користь кредитора - покупця одну з кількох дій, передбачених цією нормою закону із наділенням кредитора правом вибору предмета виконання, зі здійсненням якого відповідне зобов`язання стає визначеним. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.04.2025 у справі № 922/2054/24.

5.15. У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій установили, що 21.08.2023 постачальник здійснив поставку товару - прального порошку "EXTREME WASH 100" універсальний у кількості 10 000 кг на адресу Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський, поставка була прийнята відповідно до пункту 4.6 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю. При цьому суди попередніх інстанцій зазначили, що за результатом оцінки наданих сторонами доказів, враховуючи неодноразову неявку представника постачальника на виклики покупця для перевірки якості товару, цілком вірогідним є факт поставки 21.08.2023 партії товару, якість якого не відповідає умовам договору. Суди попередніх інстанцій також установили, що 20.09.2023 АТ "Укрзалізниця" направило на адресу ТОВ "Гренландія НВП" вимогу про заміну неякісного товару від 20.09.2023 № ПК-7/1827 протягом 20 (двадцяти) робочих днів, вказана вимога отримана постачальником 23.09.2023, однак постачальник у визначений строк заміну неякісного товару на якісний не здійснив.

Відтак, враховуючи факт поставки ТОВ "Гренландія НВП" товару неналежної якості, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що покупець звільняється від обов`язку щодо оплати такого товару, тому відмовили в задоволенні позовних вимог ТОВ "Гренландія НВП" про стягнення з відповідача 459 600,00 грн заборгованості та 0,1% річних від простроченої суми у розмірі 143,55 грн. Суди також зазначили про відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення 69 000,00 грн, які вносилися позивачем як гарантійна сума належного виконання договору за банківською гарантією від 29.06.2023 №202.53428, а також про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Гренландія НВП" про визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого АТ "Укрзалізниця", щодо одностороннього розірвання ним договору про закупівлю матеріально-технічних ресурсів від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю з додатковою угодою № 1 від 15.08.2021. Тому суди попередніх інстанцій виснували, що не підлягає задоволенню й вимога ТОВ "Гренландія НВП" про зобов`язання відповідача надати письмову рознарядку на поставку залишку товару.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ "Гренландія НВП" порушило свої договірні зобов`язання щодо поставки товару належної якості та в частині строків заміни неякісного товару, тому АТ "Українська залізниця" відповідно до чинного законодавства та підпункту 9.3.2 договору нарахувала та заявила до стягнення 91 920,00 грн штрафу та 39 985,20 грн пені. Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість, правильність та відповідність розрахунку АТ "Українська залізниця" фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства. Місцевий господарський суд також дійшов висновку про необхідність покладення на ТОВ "Гренландія НВП" витрат АТ "Українська залізниця", пов`язаних із проведенням експертизи, на суму 47 430,00 грн та витрат експерта, пов`язаних із викликом до суду, в сумі 1 893,20 грн.

При цьому суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про задоволення зустрічного позову в повному обсязі з огляду на те, що ТОВ "Гренландія НВП" порушило свої договірні зобов`язання щодо поставки товару належної якості та в частині строків заміни неякісного товару.

5.16. Не погодившись із висновками судів попередніх інстанцій, ТОВ "Гренландія НВП" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.17. Пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України

5.18. Касаційна скарга з посиланням на положення пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивована тим, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц, від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц, від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, від 08.10.2020 у справі № 910/11397/18 та постанові Верховного Суду України від 29.04.2015 у справі № 3-77гс15.

5.19. За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарження судових рішень з підстав, зазначених у пункті 1 частини 2 цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

5.20. Вирішуючи питання щодо подібності правовідносин, Суд звертається до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.

Так, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин, конкретизувала висновки Верховного Суду щодо тлумачення поняття "подібні правовідносини", що полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмета позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Водночас Велика Палата Верховного Суду зазначила, що термін "подібні правовідносини" може означати як такі, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші. Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і в разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів.

5.21. Дослідивши доводи, наведені в касаційній скарзі, які стали підставами для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд зазначає таке.

5.22. Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували умови договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю, укладеного між сторонами, а також Інструкцію про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю № П-7, якими встановлено порядок підтвердження постачальником якості та відповідності поставленого товару ТУ У 30576937.002-2001, підстави та спосіб виклику покупцем представника постачальника, спосіб відбору зразків товару для перевірки його якості, що призвело до незаконного позбавлення постачальника можливості здійснювати захист своєї позиції в межах договору, складеного постачальником. При цьому скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування статті 14 Цивільного кодексу України у спірних правовідносинах, викладені в постанові від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц, а також висновки Верховного Суду щодо принципів тлумачення договору, викладені в постанові від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц.

5.23. Колегія суддів установила, що в постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц на яку посилається скаржник, сформульовано такий висновок:

"Аналіз частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта".

Колегія суддів зазначає, що у справі № 320/8618/15-ц предметом позову були вимоги позивача про визнання кредитних правовідносин припиненими, оскільки позивач вважав, що погасив заборгованість за кредитним договором. Натомість у справі № 910/138/24, що розглядається, предметом первісного позову є, зокрема, стягнення коштів за договором про закупівлю від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/10, зобов`язання виконати обов`язок в натурі та про визнання недійсним правочину. Предметом зустрічного позову у справі № 910/138/24, що розглядається, є позовні вимоги АТ "Укрзалізниця" про стягнення з ТОВ "Гренландія НВП" штрафних санкцій та витрат, понесених у зв`язку з проведенням експертизи та лабораторних випробувань. Відтак висновок Верховного Суду про застосування положень статті 14 Цивільного кодексу України, на який посилається скаржник, сформульований щодо правовідносин, які не є подібними із правовідносинами у справі, що розглядається. Тому доводи скаржника про неврахування зазначеного висновку судами попередніх інстанцій є необгрунтованими.

5.24. У постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц, на яку посилається скаржник, викладено висновок щодо визначення рівнів тлумачення умов договору та застосування статей 213, 637 Цивільного кодексу України , зокрема:

"Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови".

5.25. Колегія суддів зазначає, що правова природа договору визначається з огляду на його зміст. Тому, оцінюючи відповідність волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їхніх дій, так і певних правових наслідків.

5.26. У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій установили, що відповідно до пункту 2.4 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю при виявленні невідповідності кількості та/або якості, та/або комплектності, та/або асортименту товару виклик представника постачальника для участі у прийманні товару та складання акта про фактичну якість і комплектність продукції є обов`язковим. Відповідно до пункту 5.2 цього ж договору приймання товару за якістю здійснюється в порядку, встановленому Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю № П-7.

Господарські суди зазначили, що АТ "Укрзалізниця" відповідно до пунктів 2.4, 5.2 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю та вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю № П-7 надіслала лист-виклик представника ТОВ "Гренландія НВП" (25.08.2023 № ПКВЧ1-2/2088) для складання двостороннього акта про відбір зразків (проб) та акта про фактичну якість і комплектність товару. В подальшому, як установили суди, покупець звертався до постачальника з листами від 31.08.2023 № ПКВЧ 1-2/2144 та від 05.09.2023 № ПКВЧ 1-2/2181 про виклик уповноваженого представника для вирішення питання щодо поставленої неякісної продукції та складання двостороннього акта. Однак постачальник, з порушенням своїх зобов`язань за договором та порядку, визначеного Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю № П-7, на жоден із викликів покупця свого уповноваженого представника не направив. Водночас представник постачальника на запрошення покупця для складання акта не прибув.

5.27. З урахуванням викладеного колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц, натомість суди правильно визначили правову природу договору з урахуванням його умов, а також взяли до уваги вимоги Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю № П-7, надали правову оцінку правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їхніх дій, так і правових наслідків у спірних правовідносинах.

5.28. Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували стандарт доказування - "вірогідність доказів", викладені в постанові Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 922/51/20. ТОВ "Гренландія НВП" зазначає про неврахування судами наданих ним доказів, зокрема, протоколу випробувань, а також обставин ухилення АТ "Укрзалізниця" від проведення судової експертизи.

5.29. У постанові Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, на яку посилається скаржник, викладено висновок щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування, зокрема:

"8.16. Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

8.17. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

8.18. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

8.19. До того ж, Верховний Суд наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

8.20. Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

8.21. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.22. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були".

5.30. Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є повноваженням судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

5.31. У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції зазначив, що враховує те, що ані сертифікат якості виробника від 20.08.2023 № 2008/2, ані протокол випробувань від 08.09.2023 № 032 ПФМ (подані ТОВ "Гренландія НВП") не були складені відповідно до порядку приймання продукції по якості, визначеного пунктом 5.2 договору, та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю № П-7. При цьому, як зазначили суди попередніх інстанцій, станом на дату складання цього протоколу № 032 ПФМ від 08.09.2023 партія товару вже була поставлена, однак представник постачальника на запрошення покупця для складання акта не прибув. Тому суди визнали обґрунтованими доводи АТ "Укрзалізниця" про те, що використані зразки випробування не є ідентичними з товаром, поставленим на адресу покупця. Суди попередніх інстанцій також установили, що ТОВ "Гренландія НВП" під час розгляду справи не надало більш вірогідних доказів того, що якість поставленої ним партії товару - прального порошку "EXTREME WASH 100" універсальний відповідала умовам договору та вимогам ДСТУ 2972:2010.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи скаржника про порушення судами статей 76, 77, 78 Господарського процесуального кодексу при здійсненні оцінки поданих сторонами доказів є необґрунтованими, а висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам Верховного Суду, які викладені в постанові Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 922/51/20.

5.32. Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги того, що право на одностороннє розірвання договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю не було безумовним, і АТ "Укрзалізниця" не довело наявності підстав для розірвання договору в суді. Тому ТОВ "Гренландія НВП " вважає, що висновки судів щодо дострокового розірвання договору суперечать висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 910/11397/18

5.33. Колегія суддів установила, що в постанові Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 910/11397/18 викладено такий висновок:

"Обрану стороною підставу для односторонньої відмови від договору і слід досліджувати під час розгляду справи судом. Так, у кожному випадку особа, яка бажає відмовитись від договору у односторонньому порядку на тій чи іншій підставі, має довести фактичну наявність визначених у обраній підставі обставин для такої односторонньої відмови".

У справі № 910/11397/18 розірвання договору відбувалося з підстав, передбачених саме умовами договору. Суди попередніх інстанцій, установивши, що порушення позивачем договору зумовлено діями / бездіяльністю управненої сторони - відповідача, дійшли висновку, з яким погодився Верховний Суд, про відсутність підстав для односторонньої відмови від договору саме у зв`язку з невиконанням позивачем зобов`язань за договором.

5.34. Колегія суддів зазначає, що статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

У справі № 910/138/24, що розглядається, суди попередніх інстанцій установили, що підпунктом 8.2.3 пункту 8.2 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю передбачено право покупця достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань постачальником, повідомивши про це останнього за 5 (п`ять) робочих днів до дати розірвання цього договору. Оскільки суди встановили, що постачальник допустив порушення своїх зобов`язань за договором, то дійшли висновку, що покупець скористався своїм правом, передбаченим підпунктом 8.2.3 пункту 8.2 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю, на одностороннє розірвання договору.

Оскільки суди попередніх інстанцій установили, що договір містить умови щодо одностороннього його розірвання, а також установили, що постачальник допустив порушення своїх зобов`язань за договором, що зумовлює наслідки у вигляді розірвання договору, то висновки судів попередніх інстанцій у цій справі не суперечать висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 910/11397/18.

5.35. ТОВ "Гренландія НВП" у касаційній скарзі зазначає, що позовна вимога про оплату поставленого товару підлягала задоволенню, оскільки видаткова накладна засвідчує факт здійснення господарської операції. При цьому скаржник зазначає про неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 29.04.2015 у справі № 3-77гс15.

5.36. Колегія суддів, розглянувши наведені доводи скаржника, зазначає, що згідно зі статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У справі № 910/138/24, що розглядається, суди попередніх інстанцій установили, що пунктом 7.6 договору від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю погоджено, що в разі поставки товару, що не відповідає кількості або якості, та/або комплектності, та/або асортименту, покупець має право відстрочити оплату або відмовитись від оплати за поставлений неякісний та/або некомплектний товар, та/або товар неналежного асортименту на строк, відповідний строку здійснення постачальником заміни вказаного товару. В такому разі покупцю не нараховуються штрафні санкції та не можуть бути пред`явлені до відшкодування збитки (упущена вигода).

Отже, суди попередніх інстанцій, враховуючи факт поставки ТОВ "Гренландія НВП" товару неналежної якості та, враховуючи умови договору, зазначили, що покупець звільняється від обов`язку щодо оплати такого товару, тому дійшли висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ "Гренландія НВП" про стягнення з відповідача 459 600,00 грн заборгованості, а також 0,1 % річних від простроченої суми у розмірі 143,55 грн. Тому доводи скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 29.04.2015 у справі № 3-77гс15, є необґрунтованими.

5.37. Скаржник у касаційній скарзі також посилається на постанови Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15, від 15.10.2020 у справі № 922/2575/19, від 19.03.2019 у справі № 916/626/18. При цьому скаржник, посилаючись на ці постанови Верховного Суду, не зазначає ані конкретну норму (норми) права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), ані висновок, які, на думку скаржника, неправильно застосували або не врахували господарські суди попередніх інстанцій. Водночас Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу та встановлювати, які саме висновки Верховного Суду та щодо застосування якої саме норми права не було враховано судом під час ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України

5.38. Касаційна скарга з посиланням на пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, мотивована тим, що, на думку ТОВ "Гренландія НВП", відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування частин 1, 2 статті 79, частини 2 статті 77 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням частини 3 статті 7 Закону України "Про судову експертизу", підпункту 1.2.1 та 1.2.4 розділу 1, пунктів 3.4, 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, частин 1, 2 статті 98, частин 1, 5 статті 69, частини 6 статті 99, статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 глави 1 розділу ІV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5.

5.39. Зміст пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу свідчить про те, що він спрямований на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

5.40. При касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема, зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 та постановах Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 916/1828/22, від 30.05.2023 у справі № 918/707/22, від 23.05.2023 у справі № 910/10442/21, від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19.

5.41. Водночас у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 916/1828/22, від 30.05.2023 у справі № 918/707/22, від 18.05.2023 у справі № 927/1177/21, від 04.04.2023 у справі № 902/311/22.

5.42. Дослідивши доводи касаційної скарги, які стали підставами для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд зазначає таке.

5.43. Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

5.44. Згідно із частиною 1 статті 2 Закону України "Про судову експертизу" законодавство України про судову експертизу складається із цього Закону, інших нормативно-правових актів.

5.45. Частиною 1 статті 7 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

5.46. Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судову експертизу" організація науково-методичного забезпечення судово-експертної діяльності та організаційно-управлінські засади діяльності державних спеціалізованих установ покладаються на міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність.

5.47. Відповідно до статей 7, 8 Закону України "Про судову експертизу" та з метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості проведення судових експертиз наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

5.48. Саме Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень передбачено вимоги, яким має відповідати висновок експерта, а також порядок призначення експертизи.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень до основних видів (підвидами) експертизи належать, зокрема:

- криміналістична: почеркознавча; лінгвістична експертиза мовлення; технічна експертиза документів; експертиза зброї та слідів і обставин її використання; трасологічна (крім досліджень слідів пошкодження одягу, пов`язаних з одночасним спричиненням тілесних ушкоджень, які проводяться в бюро судово-медичної експертизи); фототехнічна, портретна; відео-, звукозапису; вибухотехнічна; техногенних вибухів; матеріалів, речовин та виробів (лакофарбових матеріалів і покрить; полімерних матеріалів; волокнистих матеріалів; нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів; скла, кераміки; наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; спиртовмісних сумішей; ґрунтів; металів і сплавів та виробів з них; наявності шкідливих речовин (пестицидів) у навколишньому середовищі; речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин; харчових продуктів; сильнодіючих і отруйних речовин; вибухових речовин, продуктів вибуху (пострілу)); біологічна.

- товарознавча: машин, обладнання, сировини та споживчих товарів; транспортно-товарознавча; військового майна, техніки та озброєння.

5.49. Згідно із частиною 3 статті 7 Закону України "Про судову експертизу" виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

5.50. Як установили суди попередніх інстанцій, АТ "Укрзалізниця" долучило до матеріалів справи висновок експерта від 20.12.2023 №21/31-12/23 за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи предмета закупівлі - прального порошку "EXTREME WASH 100" універсальний, виробника ТОВ "Гренландія НВП", Україна. Відтак у справі, що розглядається, вимоги щодо необхідності проведення експертизи у справі виключно державними спеціалізованими установами, визначені частиною 3 статті 7 Закону України "Про судову експертизу", не поширювалися на товарознавчу експертизу.

5.51. Надаючи оцінку висновку експерта від 20.12.2023 №21/31-12/23, суди попередніх інстанцій установили, що у вступній частині висновку експертом зазначено, що проведення експертизи проводилося на підставі наданих замовником документів, відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України та пункту 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (в чинній редакції).

У дослідній частині експертного висновку від 20.12.2023 № 21/31-12/23 зазначено, що дослідження проведено відповідно до наданих замовником документів, відповідно до пункту 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (з наступними змінами).

Дослідження проводилось на підставі вивчення наданих документів, дослідження нормативних документів, чинних на території України, що регламентують якість досліджуваного товару, аналізу зібраних даних та складання висновку.

При дослідженні використовувались загальні методи дослідження діалектико-матеріалістичні методи) та спеціальні.

Суди установили, що судовому експерту були надані такі матеріали: матеріали закупівлі - тендерна документація Філії "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця" на закупівлю товару - продукція для чищення (Пральний порошок для промислових пралень Пасажирської Компанії) із використанням матеріалів відкритих торгів закупівель, встановлених Законом України "Про публічні закупівлі" на період дії правового режиму воєнного стану в Україні - всього на 20 аркушах; договір про закупівлю матеріально-технічних ресурсів від 19.07.2023 № ПК/МТЗ/23440/Ю зі специфікацією №1 - всього на 13 аркушах; рознарядка на поставку партії товару № ПК-7/1537 від 15.08.2023 - всього на 1 аркуші; видаткова накладна від 21.08.2023 №Вп-0000501 на пральний порошок - всього на 1 аркуші; рахунок-фактура від 21.08.2023 №Вп-0000168 на пральний порошок - всього на 1 аркуші; лист Виробничого підрозділу Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії "Пасажирська компанія" № ПКВЧ-1-2/2057 від 22.08.2023 на адресу ТОВ "Гренландія НВП" про обов`язкову присутність представника при тестуванні порошку - всього на 1 аркуші; лист Виробничого підрозділу Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії "Пасажирська компанія" № ПКВЧ-1-2/2088 від 25.08.2023 на адресу ТОВ "Гренландія НВП" про складання двостороннього акта на порошок - всього на 4 аркушах; акт експериментального прання постільної білизни на базі обслуговування пасажирів ПКВЧ-1 ст. Київ-Пасажирський філії "Пасажирська компанія" AT "Укрзалізниця" від 28.08.2023 та акт про відсутність представника ТОВ "Гренландія НВП" від 28.08.2023 - всього на 3 аркушах; заява філії "Пасажирська компанія" AT "Укрзалізниця" на адресу Київської ТПП із проханням проведення експертизи, а саме: відбору зразків порошку для дослідження № 17/10 від 17.10.2023, - всього на 2 аркушах; протоколи випробувань прального порошку "EXTREME WASH 100" універсального № 0252 від 28.08.2023 та № 0252/1 від 28.08.2023, виконані Випробувальною лабораторією ТОВ "Науково-технічний центр "Вндіхімпроект" - всього на 4 аркушах; акт про фактичну якість і комплектність продукції від 11.09.2023 на порошок пральний - всього на 4 аркушах; лист Виробничого підрозділу Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії "Пасажирська компанія" № ПКВЧ-1-2/2728 від 02.11.2023 на адресу Випробувальної лабораторії ТОВ "Науково-технічний центр "Вндіхімпроект" про проведення лабораторного дослідження порошку - всього на 1 аркуші; акт відбору зразків (проб) прального порошку "EXTREME WASH 100" універсального (порошок пральний безфосфатний (із засобом для видалення плям)), маса нетто - 10000 кг, №В-927/2 від 02.11.2023, виконаний експертом Київської ТПП - всього на 2 аркушах; протокол випробувань прального порошку "EXTREME WASH 100" універсального № 0319 від 09.11.2023, виконаний Випробувальною лабораторією ТОВ "Науково-технічний центр "Вндіхімпроект", - всього на 2 аркушах; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи №12.2-18-1/17835 від 06.08.2020 на мийні та чистильні, пральні, дезактивуючі засоби, мило ТМ "EXTREME WASH", виробник - ТОВ "Гренландія НВП", Україна - всього на 7 аркушах; декларація про відповідність ДСТУ ISO/IEC 17050:2006 №09-20/08/23 від 20.08.2023 виробника ТОВ "Гренландія НВП", об`єкт декларації - пральний порошок "EXTREME WASH 100" універсальний (порошок пральний безфосфатний (із засобом для видалення плям)) - всього на 1 аркуші; сертифікат якості №2008/02 на пральний порошок "EXTREME WASH 100" універсальний (порошок пральний безфосфатний (із засобом для видалення плям)) виробника ТОВ "Гренландія НВП", дата виготовлення - серпень 2023 року - всього на 1 аркуші.

Проведення дослідження доручено судовому експерту Бугровій Надії Костянтинівні, яка має вищу торгово-економічну освіту, кваліфікацію товарознавця вищої кваліфікації, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.1 "Оцінка машин, обладнання, сировини та споживчих товарів", свідоцтво Міністерства юстиції України №1796 від 27.05.2016, термін дії - до 13.12.2022, термін дії продовжено до закінчення дії воєнного стану або протягом одного місяця після припинення чи скасування воєнного стану, кваліфікаційне посвідчення №509 від 20.11.1998 за кваліфікацією "Експерт з питань оцінки нерухомості, майна, немайнових прав і бізнесу", кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №МФ-1979 від 02.10.2004 за напрямком "Оцінка об`єктів в матеріальній формі" та спеціалізацією в межах напрямку "Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин обладнання, дорожніх транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів та тих, що становлять культурну цінність", посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ№13121-ПК від 08.06.2023 за напрямком "Оцінка об`єктів в матеріальній формі" та спеціалізацією в межах напрямку "Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості, у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них)", "Оцінка машин і обладнання", "Оцінка колісних транспортних засобів", "Оцінка літальних апаратів", "Оцінка судноплавних засобів", "Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин обладнання, дорожніх транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів та тих, що становлять культурну цінність", свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 30.03.2005 №2540, стаж практичної експертної роботи 40 років.

Експерт попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних від виконання своїх обов`язків.

За встановлених обставин суди зазначили, що експертне дослідження проведене без порушення методичних підходів до проведення відповідних експертиз та могло бути здійснене органолептичним (сенсорним) методом (як зазначає експерт у своїх поясненнях), тому висновок експерта від 20.12.2023 № 21/31-12/23 приймається судом як належний та допустимий доказ і оцінюється разом із іншими доказами.

5.52. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

5.53. За змістом пункту 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права у вигляді обґрунтування рішення на підставі недопустимих доказів.

5.54. Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Отже, допустимість доказів визначається законністю джерел, умов і способів їх одержання.

5.55. Таким чином, суди попередніх інстанцій відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України надали оцінку належності допустимості, достовірності висновку експерта з огляду на його зміст, вимоги закону та умови договору, а також дійшли обґрунтованого висновку щодо доведеності обставин справи, які входять до предмета доказування. Тому доводи скаржника про те, що наданий АТ "Укрзалізниця" висновок експерта не є допустимим, достовірним та вірогідним доказом, є необґрунтованими.

5.56. Отже, скаржник не довів порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права та норм процесуального права, зокрема, Закону України "Про судову експертизу", частин 1, 2 статті 79, частини 2 статті 77 частин 1, 2 статті 98, частин 1, 5 статті 69, частини 6 статті 99, статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, тому доводи скаржника, передбачені пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилися.

Відтак, ураховуючи наведене, у Верховного Суду відсутні підстави для надання висновку щодо застосування частин 1, 2 статті 79, частини 2 статті 77 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням частини 3 статті 7 Закону України "Про судову експертизу", підпункту 1.2.1 та 1.2.4 розділу 1, пунктів 3.4, 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, частин 1, 2 статті 98, частин 1, 5 статті 69, частини 6 статті 99, статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 глави 1 розділу ІV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, у подібних правовідносинах.

5.57. Доводи скаржника про порушення судами норм процесуального права, зокрема, щодо відмови у задоволенні клопотання ТОВ "Гренландія НВП" про виклик до суду експерта Київської торгово-промислової палати та спеціалістів, які провели випробування та видали протоколи випробувань, надані АТ "Укрзалізниця" не підтвердилися під час касаційного провадження, оскільки судом першої інстанції зазначені клопотання були розглянуті у судовому засіданні 31.10.2024 відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень із цих підстав.

5.58. Інші доводи, викладені в касаційній скарзі, стосуються з`ясування обставин, уже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, тому суд касаційної інстанції не може взяти їх до уваги згідно з положеннями частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

6.3. За змістом статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.4. Оскільки наведені скаржником підстави касаційного оскарження не підтвердилися під час касаційного провадження, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

6.5. Ураховуючи межі перегляду справи у касаційній інстанції, передбачені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, тому підстав для задоволення касаційної скарги і скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень немає.

7. Судові витрати

Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 у справі № 910/138/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак