ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" травня 2025 р. Cправа №902/1158/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Надтоці Т.О., за участю:

прокурора: Кравчука О.Л. (посвідчення №072227 від 01.03.2023),

представника третьої особи (Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС"): ОСОБА_5 (виписка з ЄДРЮОФОПтаГФ),

представники інших учасників справи - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Погребищенської міської ради, м.Погребище Вінницький район Вінницької області

до фізичної особи ОСОБА_1 , м.Вінниця

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" та фізичної особи ОСОБА_2

про витребування земельної ділянки

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

10.11.2022 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Погребищенської міської ради з вимогою про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" та Фермерського господарства "ДУБИ" в комунальну власність в особі Погребищенської міської ради земельної ділянки площею 1,9820 га з кадастровим номером :03:000:0192 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірна земельна ділянка вибула із державної власності внаслідок незаконного повторного використання громадянином ОСОБА_2 права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання. В позові стверджується, що громадянин ОСОБА_2 на час отримання у власність земельної ділянки площею 1,9820 га з кадастровим номером :03:000:0192, уже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання.

20.07.2020 громадянин ОСОБА_2 відчужив земельну ділянку площею 1,9820 га, кадастровий номер :03:000:0192, уклавши договір купівлі-продажу №5208 з ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС", яке, отримавши у власність спірну земельну ділянку від громадянина ОСОБА_2 , надалі передало її в оренду Фермерському господарству "ДУБИ" згідно договору оренди землі б/н від 11.01.2021.

Прокурор у позові зазначив, що при встановленні підстав для витребування земельної ділянки у 'ГОВ "УКРЗЕМРЕССУРС", є також підстави для їх витребування від особи, якій спірна земельна ділянка передана в оренду - ФГ "ДУБИ".

Одночасно з пред`явленням позову, прокурор подав до суду заяву про забезпечення позову №0284/1-723вх22 від 03.11.2022 з вимогами про вжиття таких заходів:

- накласти арешт на земельну ділянку площею 1,9820 га, кадастровий номер :03:000:0192, що розташована на території колишньої Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (на даний час - на території Погребищенської міської ради Вінницького району), яка на праві власності зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРЗЕМРЕССУРС»;

- заборонити органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 1,9820 га, кадастровий номер :03:000:0192;

- заборонити відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРЗЕМРЕССУРС» вчиняти дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки площею 1,9820 га, кадастровий номер :03:000:0192;

- заборонити державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання спірної земельної ділянки.

Ухвалою суду від 13.12.2022 заяву керівника Немирівської окружної прокуратури про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРЗЕМРЕССУРС» та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки площею 1,9820 га, кадастровий номер :03:000:0192, що розташована на території колишньої Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (на даний час - на території Погребищенської міської ради Вінницького району).

Також заборонено державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0192, що розташована на Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (на даний час - на території Погребищенської міської ради Вінницького району).

Ухвалою суду від 15.11.2022 відкрито провадження у справі №902/1158/22, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 13 грудня 2022 року на 11 год. 30 хв.

На виконання вимог ухвали суду від 15.11.2022 прокурором 29.11.2022 подано заяву "про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору" №54/1-796вих-22 від 24.11.2022 (а.с. 96-97, т.1), якою прокурор просив залучити до розгляду у цій справі Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області та громадянина ОСОБА_2 як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

30.11.2022 до суду надійшов відзив (а.с. 105-106, т.1), в якому Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРЗЕМРЕССУРС» не визнало заявлений прокурором позов, посилаючись на те, що 20.07.2020 між ОСОБА_2 та ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС" укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0192, що розташована на території Погребищенської міської ради Вінницької області. На час укладення договору купівлі-продажу будь-яких обтяжень на земельну ділянку накладено не було. ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС" є добросовісним набувачем. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави на підставі наказу Головного управління Держгеокадстру у Вінницькій області від 24.04.2020, тобто органу, уповноваженого на розпорядження землями.

13.12.2022 надійшла відповідь на відзив (а.с. 119-121 т.1), де прокурор зазначив про те, що громадянин ОСОБА_2 на час отримання у власність спірної земельної ділянки використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, громадянин ОСОБА_2 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою, та, зазначаючи при цьому, що він не скористався правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду використання, надав недостовірну інформацію, оскільки раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Окрім цього, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, приймаючи наказ, не перевірило факт реалізації громадянином ОСОБА_2 права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності.

Тому наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24.04.2020, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,9820 га з кадастровим номером :03:000:0192 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, суперечить актам цивільного законодавства і порушує інтереси держави.

Відповідно до актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0192, є ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС".

Після отримання у власність спірної земельної ділянки в особи, яка не мала права її отримувати та відчужувати, ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС" передало спірну земельну ділянку в оренду ФГ "ДУБИ" згідно договору оренди землі б/н від 11.01.2021. На даний час земельна ділянка перебуває в фактичному користуванні ФГ "ДУБИ".

За твердженнями прокурора, спірна земельна ділянка вибула з державної власності без достатньої правової підстави, поза волею власника - Українського народу, тоді як видача Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області наказу №2-9391/15-20-СГ від 24.04.2020 не свідчить про наявність у держави, яка діє від імені Українського народу, волі на вибуття вказаної землі з державної власності з огляду на неправомірність дій органу виконавчої влади по передачі цієї землі у власність. При цьому, ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС" набуло вказану земельну ділянку в особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права її отримувати та відчужувати, а отже земельна ділянка підлягає витребуванню в ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС" на користь держави.

Ухвалою суду від 13.12.2022 до участі в справі №902/1158/22 як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області і фізичну особу ОСОБА_2 . Відкладено підготовче судове засідання у справі №902/1158/22 до 24.01.2023.

17.01.2023 від Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до суду надійшли письмові пояснення Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с. 164-166, т.1).

Щодо здійснення Головним управлінням при розпорядженні земельною ділянкою перевірки факту реалізації громадянином ОСОБА_2 права на безоплатне отримання земельної ділянки, зазначено, що позивач не послався на відповідні норми законодавства, які б свідчили про те, що Головне управління при розпорядженні земельними ділянками сільськогосподарського призначення зобов`язане здійснювати перевірку фактів реалізації громадянами права на безоплатну приватизацію земельних ділянок, а також не вказує які саме вимоги законодавства були порушені Головним управлінням.

24.01.2023 на електронну адресу суду надійшла заява Немирівської окружної прокуратури "про залучення відповідачів та зміну предмету позову" №02.54/1-287вих-23 від 20.01.2023 (а.с.178-189, т.1), якою прокурор просив суд ухвалити рішення, яким:

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0237 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), припинити право власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на цю земельну ділянку (п.4.1. прохальної частини заяви);

- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 (п.4.2. прохальної частини заяви);

- витребувати у ОСОБА_1 у комунальну власність в особі Погребищенської міської ради Вінницького району земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,9820 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 та розташована на території Погребищенської міської ради Вінницького району (колишньої - Очеретянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0192, що була передана на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24.04.2020 у власність ОСОБА_2 , відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних (п.4.3. прохальної частини заяви).

В зв`язку зі зміною предмету позову прокурор в заяві №02.54/1-287вих-23 від 20.01.2023 просив суд:

- замінити неналежного відповідача у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" на належного відповідача - ОСОБА_1 ;

- виключити з числа відповідачів Фермерське господарство "ДУБИ";

- виключити з числа відповідачів та залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів.

Обґрунтовуючи таку заяву, прокурор відзначив, що після відкриття провадження у справі став відомий факт об`єднання власником - ТОВ «УКРЗЕМРЕССУРС» земельної ділянки із кадастровим номером :03:000:0192 площею 1,9820 га із земельними ділянками із кадастровими номерами :03:000:0194, :03:000:0196, :03:000:0191, :03:000:0190 та :03:000:0182, площею 1,9820 га кожна, які увійшли до складу новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 площею 11,8920 га. Враховуючи наведене, постала необхідність для зміни предмету позову та суб`єктного складу справи.

Розглянувши заяву Немирівської окружної прокуратури №02.54/1-287вих-23 від 20.01.2023 "про залучення відповідачів та зміну предмету позову" (п.4.1., 4.2., 4.3. прохальної частини заяви) суд, прийняв ухвалу від 14.02.2023, зокрема якою:

- подальший розгляд справи №902/1158/22 ухвалено здійснювати з урахуванням позовних вимог, зазначених в п.4.3. прохальної частини цієї заяви, а саме: "Витребувати у ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 ) у комунальну власність в особі Погребищенської міської ради Вінницького району земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,9820 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 та розташована на території Погребищенської міської ради Вінницького району (колишньої - Очеретянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0192, що була передана на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24.04.2020 у власність ОСОБА_2 , відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних."

- відмовлено у відкритті провадження (у прийнятті до розгляду) в частині вимог, викладених в п.4.1. та 4.2. прохальної частини заяви керівника Немирівської окружної прокуратури №02.54/1-287вих-23 від 20.01.2023.

- виключено з числа відповідачів у справі №902/1158/22 Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" та Фермерське господарство "ДУБИ".

- залучено до участі у розгляді справи №902/1158/22 як відповідача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 ).

За наслідками підготовчого судового засідання, 24.01.2023, судом постановлено ухвалу (із занесенням її до протоколу судового засідання) про його відкладення до 14.02.2023 в зв`язку з неявкою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" з причин, які судом визнані поважними. Також судом вирішено відкласти розгляд заяви прокурора №02.54/1-287вих-23 від 20.01.2023 до наступного підготовчого судового засідання.

09.02.2023 до суду надійшло клопотання Немирівської окружної прокуратури "про об`єднання справ в одне провадження" №02.54/1-542вих22 від 09.02.2023 (а.с.234, т.1), в якому прокурор просив об`єднати справи №902/1158/22 та №902/1159/22.

В судовому засіданні, 07.03.2023, прокурор просив поновити процесуальний строк для подачі клопотання №02.54/1-542вих22 від 09.02.2023 (а.с.234, т.1) про об`єднання справ №902/1158/22 та №902/1159/22 в одне провадження та задовольнити відповідне клопотання.

Так, обґрунтовуючи необхідність об`єднання справ та підстави для поновлення процесуального строку на подання відповідного клопотання, прокурор зазначив, що 15.11.2022 відкрито провадження у справі №902/1159/22 за позовом Керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" та до Фермерського господарства "ДУБИ" про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" у комунальну власність в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області земельної ділянки площею 1,9820 га з кадастровим номером :03:000:0194 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (на даний час Погребищенської міської ради Вінницького району)

Після початку підготовчих засідань у справах №902/1158/22 та №902/1159/22, прокурору став відомий факт об`єднання власником - ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС" земельної ділянки із кадастровим номером :03:000:0192 площею 1,9820 га та земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0194 площею 1,9820 га із земельними ділянками із кадастровими номерами :03:000:0196, :03:000:0191, :03:000:0190 та :03:000:0182 площею 1,9820 га кожна, які увійшли до складу новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 площею 11,8920 га.

За твердженнями прокурора у справах №902/1158/22 та №902/1159/22 є ідентичними основні та похідні позовні вимоги, у них беруть участь ті самі сторони, а тому, на думку заявника, є підстави для об`єднання цих справ в одне провадження.

При цьому, у зв`язку з тим, що факт об`єднання земельних ділянок із кадастровим номером :03:000:0192 площею 1,9820 га та з кадастровим номером :03:000:0194 площею 1,9820 га, які увійшли до складу новоутвореної земельної ділянки із кадастровим номером :03:000:0237 площею 11,8920 га, прокурору став відомим після початку підготовчого засідання, він просив поновити процесуальний строк для подачі відповідного клопотання.

Розглянувши клопотання №02.54/1-542вих22 від 09.02.2023 (а.с.234, т.1) в частині поновлення процесуального строку для звернення з клопотанням, суд зазначив, що в провадженні Господарського суду Вінницької області (суддя Міліціанов Р.В.) перебуває справа №902/1159/22 за позовом Керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації, припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0237; скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237; витребування в ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0194.

Процесуальне питання поновлення процесуального строку для звернення прокурора з клопотанням №54/1-202вих23 від 27.02.2023 про об`єднання справ №902/1158/22 та №902/1159/22 було предметом розгляду в справі №902/1159/22, судове засідання у якій призначено на 07.03.2023.

За результатами судового засідання, 07.03.2023, у справі №902/1159/22 судом постановлено ухвалу, відповідно до якої суд дійшов висновку про поновлення Немирівській окружній прокуратурі процесуального строку на подачу у справі №902/1159/22 клопотання про об`єднання справ в одне провадження №54/1-202вих23 від 27.02.2023 з таких підстав:

"...відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0237 площею 11,9820 га зареєстрована за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на праві приватної власності. Підставою для державної реєстрації права власності зазначено договір купівлі-продажу від 23.12.2022 № 7919.

Отже, відомості щодо об`єднання ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС" земельних ділянок став відомий прокурору після початку підготовчого засідання у справах.

Тому, судом приймаються до уваги, твердження прокурора про обізнаність щодо об`єднання власником - ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС" земельних ділянок лише після початку підготовчого засідання у обох справах."

Враховуючи те, що обставини для поновлення процесуального строку на подання клопотання про об`єднання справ №902/1158/22 та №902/1159/22 встановлені в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 07.03.2023 у справі №902/1159/22, яка набула законної сили, суд, керуючись ч.4 ст.75 ГПК України, дійшов висновку про поновлення Немирівській окружній прокуратурі процесуального строку для подачі у справі №902/1158/22 клопотання №02.54/1-542вих22 від 09.02.2023 (а.с.234, т.1).

Розглянувши клопотання №02.54/1-542вих22 від 09.02.2023 (а.с.234, т.1) в частині об`єднання справ №902/1158/22 та №902/1159/22 в одне провадження, суд керувався таким.

Провадження у справах №902/1158/22 та №902/1159/22 відкрито в один день - 15 листопада 2022 року, про що постановлені відповідні ухвали.

Разом з тим суд зауважує, що питання про об`єднання справ №902/1158/22 та №902/1159/22 було предметом розгляду у справі №902/1159/22, судове засідання у якій призначено на 07.03.2023 на 11 год. 00 хв.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.03.2023 у справі №902/1159/22 відмовлено в задоволенні клопотання Немирівської окружної прокуратури №54/1-202вих23 від 27.02.2023 про об`єднання справ №902/1158/22 та №902/1159/22 з огляду на те, що: "підстави виникнення спірних правовідносин та обґрунтування звернення до суду у первісній позовній заяві по справі №902/1159/22 не об`єднані підставами виникнення з підставами позову у іншій судовій справі."

Враховуючи те, що в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 07.03.2023 у справі №902/1159/22 встановлено відсутність процесуальних підстав для об`єднання справ №902/1158/22 та №902/1159/22, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Немирівської окружної прокуратури "про об`єднання справ в одне провадження" №02.54/1-542вих22 від 09.02.2023.

При цьому, досліджуючи матеріали справи суд зауважує, що з огляду на п.5 ч.1 ст.227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 12.05.2021 у справі №922/2838/20.

Як встановлено судом в провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1159/22 за позовом Керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 про:

- скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0237 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), припинення права власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на цю земельну ділянку;

- скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237;

- витребування у ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) у комунальну власність в особі Погребищенської міської ради Вінницького району (вул. Б. Хмельницького, 110, Вінницький район, Вінницька область, ) земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,9820 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 та розташована на території Погребищенської міської ради Вінницького району (колишньої - Очеретянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0194, що була передана на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-9391/15-20-СГ від 24.04.2020 у власність ОСОБА_3 , відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що обставини, які є предметом розгляду у справі №902/1159/22, мають істотне значення для вирішення спору у справі №902/1159/22, оскільки скасування державної реєстрації прав в Державному реєстрі речових справ на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0237 та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 в Державному земельному кадастрі є передумовою для витребування земельної ділянки у цій справі №902/1158/22.

Ухвалою суду від 07.03.2023:

- поновлено Немирівській окружній прокуратурі процесуальний строк на подачу клопотання "про об`єднання справ в одне провадження" №02.54/1-542вих22 від 09.02.2023.

- відмовлено в задоволенні клопотання Немирівської окружної прокуратури "про об`єднання справ в одне провадження" №02.54/1-542вих22 від 09.02.2023.

- провадження у справі №902/1158/22 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №902/1159/22, від якого залежить вирішення справи №902/1158/22.

28.09.2023 до суду надійшло клопотання прокурора №15/3-578вих-23 від 28.09.2023 (вх. канц. суду №01-34/9115/23 від 28.09.2023), де заявник вказав, що 31.05.2023 Господарським судом Вінницької області прийнято рішення у справі №902/1159/23, яке залишено в силі постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.09.2023, а тому набрало законної сили.

Ухвалою суду від 09.10.2023 поновлено провадження у справі №902/1158/22, призначено підготовче судове засідання у справі №902/1158/22 на 07 листопада 2023 року.

07.11.2023 судом постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження у справі №902/1158/22, призначено справу №902/1158/22 до судового розгляду по суті на 07 грудня 2023 року.

07.12.2023 судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи по суті до 04.01.2024.

04.01.2024 відповідач фізична особа ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою "про зупинення провадження" б/н від 03.01.2024 (вх. канц. суду №01-34/105/24 від 04.01.2024), де просила суд зупинити провадження у справі №902/1158/22 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №902/1159/22 у подібних правовідносинах.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.12.2023 справу №902/1159/22 у подібних правовідносинах передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Оскільки про існування означеної ухвали Верховного Суду відповідачу стало відомо після закриття підготовчого провадження у справі №902/1158/22, представник ОСОБА_1 адвокат Щавінський К.С. просив суд поновити процесуальний строк на звернення із заявою "про зупинення провадження" б/н від 03.01.2024.

Для забезпечення можливості вчинення усіх процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, з метою правильного вирішення даного спору, суд дійшов висновку про повернення справи №902/1158/22 до стадії підготовчого провадження.

Як було встановлено судом: в провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/1159/22 за позовом за позовом Керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області до фізичної особи ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації, припинення права власності та витребування земельної ділянки.

12.12.2023 Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду справу №902/1159/22 передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду, про що постановив відповідну ухвалу.

Передаючи справу №902/1159/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду зазначив про відсутність висновку щодо питання юрисдикції спору у справі про користування земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства в частині визначення юрисдикції - чи повинен цей спір розглядатися в порядку цивільного чи господарського судочинства.

Таким чином, оскільки правовідносини у справах №902/1158/22 та №902/1159/22 є подібними, - висновки, сформовані під час перегляду судового рішення у справі №902/1159/22, можуть вплинути на правильність вирішення спору у справі №902/1158/22. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав до зупинення провадження у справі №902/1158/22 до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №902/1159/22 у касаційному порядку, в зв`язку з чим заява відповідача підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 04.01.2024 повернуто справу №902/1158/23 до стадії підготовчого провадження. Заяву фізичної особи ОСОБА_1 "про зупинення провадження" б/н від 03.01.2024 (вх. канц. суду №01-34/105/24 від 04.01.2024) у справі №902/1158/22 задоволено. Провадження у справі №902/1158/22 зупинено до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №902/1159/22 у касаційному порядку.

Ухвалою суду від 04.01.2024 справу №902/1158/23 повернуто до стадії підготовчого провадження; відповідно до п.7 ч.1 ст.228 ГПК України зупинено провадження у справі до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №902/1159/22 у касаційному порядку.

27.02.2024 до суду надійшло клопотання прокурора №54/1-150вих-24 від 22.02.2024 (вх. канц. суду №01-34/2095/24 від 27.02.2024), в якому заявник вказав, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 справа №902/1159/22 повернута колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду, а тому підстави для зупинення провадження усунуті.

Ухвалою суду від 21.03.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №902/1158/22 для судового розгляду по суті на 17 квітня 2024 року.

За наслідками слухання справи, 17.04.2024, судом постановлена протокольна ухвала про оголошення перерви в судовому засіданні по розгляду справи №902/1158/22 по суті до 08.05.2024.

За наслідками судового засідання 08.05.2024 судом постановлена ухвала про відкладення судового засідання до 03.06.2024.

На визначену судом дату, 03.06.2024, з`явився прокурор. В судовому засіданні прокурор Кравчук О.Л. позов підтримав.

Після завершення судових дебатів суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його оголошення.

Поряд з тим, під час перебування в нарадчій кімнаті суд дійшов висновку про необхідність повернення справи №902/1158/23 до стадії підготовчого провадження та зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №902/1159/22 з огляду на наступне.

Ухвалою суду від 07.03.2024, яка набула законної сили 13.03.2023, встановлено, що обставини, які є предметом розгляду в справі №902/1159/22, мають істотне значення для вирішення спору у справі №902/1158/22, оскільки скасування державної реєстрації прав в Державному реєстрі речових справ на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0237 та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 в Державному земельному кадастрі є передумовою для витребування земельної ділянки у цій справі №902/1158/22.

Як встановлено судом: постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 26.03.2024 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 та рішення Господарського суду Вінницької області від 31.05.2023 у справі №902/1159/22 скасовано, а справу №902/1159/22 направлено на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 23.04.2024 справу №902/1159/22 прийнято до провадження судді Тварковського А.А; призначено підготовче судове засідання.

Отже, станом на 03.06.2024 у справі №902/1159/22 остаточне судове рішення не було ухвалено.

Відтак відповідно до ухвали суду від 03.06.2024 справу №902/1158/23 повернуто до стадії підготовчого провадження; провадження у справі №902/1158/22 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №902/1159/22, від якого залежить вирішення справи №902/1158/22.

03.03.2025 суд поновив провадження у справі №902/1158/22 та призначив підготовче судове засідання на 25 березня 2025 року.

За наслідками розгляду справи, 25.03.2025, за клопотанням прокурора, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 03.04.2025.

02.04.2025 відповідач фізична особа ОСОБА_1 подала до суду через систему "Електронний суд" відзив на позовну заяву (а.с. 1-11, т.3), в якому просила відмовити прокурору в задоволенні позовних вимог, посилаючись на таке:

- даний спір не підвідомчий господарським судам і рішення судів у справі №902/1159/22 не є підставою для зміни підвідомчості цього спору;

- висновки, які викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 07 лютого 2024 року не являються висновками щодо застосування норми права в розумінні ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів";

- даний спір не підсудний господарському суду ні за суб`єктним, ні за предметним критеріями і тому має вирішуватись виключно в порядку цивільного судочинства;

- станом на даний час ОСОБА_1 вже не являється ні власником, ні володільцем об`єднаної земельної ділянки з кадастровим № :03:000:0237 до складу якої увійшла спірна у цій справі земельна ділянка, оскільки право власності ОСОБА_1 було скасовано ще 02.01.2024 року на підставі рішення Господарського суду Вінницької області від 31 травня 2023 року у справі № 902/1159/22.

Таким чином ОСОБА_1 02.01.2024 втратила право власності на спірну землю, яка є предметом спору у цій справі №902/1158/22, а відтак предмет спору між позивачем та ОСОБА_1 у справі №902/1158/22 перестав існувати, з 02.01.2024 він відсутній.

На підставі ст.388 ЦК України, майно може бути витребувано лише у власника (володільця), яким ОСОБА_1 на дату ухвалення оскаржуваного судового рішення не являється.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідач також зазначив, що Погребищенська міська рада є неналежним позивачем, оскільки її право власності в момент передання спірних земельних ділянок громадянину ОСОБА_2 , як і після цього, не було порушено, так як це право власності нею ніколи не набувалось (не виникало).

Вказує, що коли до дати набрання чинності Законом від 28.04.2021 за №1423-ІХ, як і після цього, спірні земельні ділянки перебували у приватній, а не державній власності, то право власності на ці земельні ділянки не вважається таким, що перейшло з державної до комунальної власності Погребищенської територіальної громади, оскільки держава на момент прийняття Закону №1423-ІХ від 28.04.2021 не була і не вважалася їх власником.

Також 02.04.2025 відповідач фізична особа ОСОБА_1 подала до суду через систему "Електронний суд" клопотання про закриття провадження у справі (а.с. 43-45, т.3), в якому просила закрити провадження у даній справі, оскільки спір не підлягає вирішенню господарським судом.

Окрім того, 02.04.2025 відповідач фізична особа ОСОБА_1 подала до суду через систему "Електронний суд" клопотання про закриття провадження у справі (а.с. 34-35, т.3), в якому просила компенсувати вартість земельної ділянки у випадку задоволення позову.

Ухвалою суду від 03.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу №902/1158/22 до судового розгляду по суті на 01.05.2025.

В судовому засіданні, 01.05.2025, судом було розглянуто клопотання відповідача б/н від 15.04.2025 (а.с.110-111, т.3) про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву б/н від 15.04.2025 (а.с.110-111, т.3).

В обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку зазначено, що відзив на позовну заяву б/н від 15.04.2025 подано після виникнення нових обставин, які мають значення для правильного вирішення цієї справи, а саме: в зв`язку з ухваленням остаточного судового рішення в справі №902/1159/22.

Враховуючи, що визначені фізичною особою ОСОБА_1 аргументи щодо неможливості вчасного подання відзиву на позовну заяву визнані судом переконливими та обґрунтованими, суд дійшов висновку про поновлення відповідачу процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву б/н від 15.04.2025 (а.с.110-111, т.3) та прийняв його до розгляду.

Надалі судом було розглянуто клопотання відповідача б/н від 01.05.2025 (а.с.133-134, т.3) про залишення без руху позовної заяви прокурора №08.54/1-725вих22 від 03.11.2022 та визначення способу усунення її недоліків - шляхом надання належних документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна.

Клопотання б/н від 01.05.2025 обґрунтовано тим, що 09.04.2025 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача" №4292-IX від 12.03.2025.

Так, з огляду на ч.5 ст.390 ЦК України (в редакції Закону України №4292-IX від 12.03.2025) суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Оскільки відповідач є добросовісним набувачем спірного майна, суд (у випадку задоволення позову) зобов`язаний також вирішити питання про здійснення позивачем компенсації вартості такого майна, що неможливо здійснити без внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна.

Присутній в судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання б/н від 01.05.2025 заперечив з посиланням на те, що відповідач, у якого витребовується земельна ділянка площею 1,9820 га, є недобросовісним набувачем, оскільки знав або повинен був знати, що відчужувач (ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС"), у якого він отримав майно, не мав права його відчужувати.

Як слідує із позовної заяви №08.54/1-725вих22 від 03.11.2022 та інших заяв прокурора по суті спору: підставою позову, зокрема визначена недобросовісність набувача спірного майна - фізичної особи ОСОБА_1 , яка знала або повинна була знати, що відчужувач (ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС") не мав права його відчужувати.

Враховуючи визначені прокурором підстави позову суд дійшов висновку, що клопотання відповідача б/н від 01.05.2025 задоволенню не підлягає.

За усним клопотанням прокурора, з огляду на неможливість вирішення спору в призначеному судовому засіданні, суд дійшов висновку про оголошення перерви до 13.05.2025.

12.05.2025 до суду надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1 б/н від 09.05.2025 (вх. канц. суду №01-47/10/2025 від 12.05.2025) про відвід судді Нешик О.С. від розгляду справи №902/1158/22, яка була мотивована незгодою з процесуальним рішенням судді, прийнятим за результатами слухання справи, 01.05.2025.

Ухвалою суду від 13.05.2025 поданий фізичною особою ОСОБА_1 відвід судді Господарського суду Вінницької області Нешик О.С. від розгляду справи №902/1158/22 визнано необґрунтованим та відмовлено в його задоволенні.

Також 12.05.2025 до суду надійшла заява б/н від 11.05.2025 (вх. канц. суду №01-47/11/2025 від 12.05.2025) за підписом представника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" ОСОБА_5 про відвід судді Нешик О.С. від розгляду справи №902/1158/22, яка була мотивована аналогічно заяві фізичної особи ОСОБА_1 б/н від 09.05.2025.

За результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" б/н від 11.05.2025 про відвід судді Нешик О.С., ухвалою суду від 13.05.2025 означену заяву на підставі ч.5 ст.38 ГПК України залишено без розгляду, як таку, що подано повторно з підстав, розглянутих раніше.

В судовому засіданні, 13.05.2025, судом були прийняті ухвали, зокрема про:

- відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" б/н від 13.05.2025 (а.с.193-194, т.3) в справі №902/1158/22;

- відмову в задоволенні клопотання фізичної особи ОСОБА_1 , яке міститься в запереченнях б/н від 12.05.2025 (а.с.199-202, т.3), про поновлення процесуального строку на подання доказів в справі №902/1158/22;

- відмову в прийнятті до розгляду в справі №902/1158/22 заяв свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 від 07.05.2025;

- залишення без розгляду клопотання фізичної особи ОСОБА_1 б/н від 13.05.2025 (а.с.195-196, т.3) про витребування доказів в справі №902/1158/22.

Після оголошення судом зазначених судових рішень представник Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" ОСОБА_5 висловився щодо наявності підстав відводу судді Нешик О.С. від розгляду справи №902/1158/22, в зв`язку з чим судом оголошено перерву задля надання названому представнику можливості підготувати письмову заяву про відвід судді Нешик О.С.

Згодом представник Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовою заявою б/н від 13.05.2025 (вх. канц. суду №01-47/15/2025 від 13.05.2025) про відвід судді Нешик О.С. від розгляду справи №902/1158/22.

Оскільки дії Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" щодо заявлення завідомо безпідставного відводу є зловживанням процесуальними правами суд, керуючись ч.3 ст.43 ГПК України, заяву б/н від 13.05.2025 залишив без розгляду, про що було оголошено ухвалу в судовому засіданні, 13.05.2025.

Судом також роз`яснено, що у випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд уповноважений застосувати заходи процесуального примусу, передбачені ст.131-135 ГПК України.

Проте, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" ОСОБА_5 звернувся до суду із усним клопотанням про поновлення процесуального строку на подання доказів в справі №902/1158/22, а саме: заяв свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 07.05.2025, справжність підпису на яких засвідчено приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Мельником М.В. за №1170, 1169, 1171 відповідно.

Оскільки питання поновлення процесуального строку на подання заяв свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 07.05.2025 було вирішено в цьому ж судовому засіданні, а заявником не наведено інших підстав або нових обставин, суд дійшов висновку, що такі дії заявника є зловживанням процесуальними правами.

В зв`язку з викладеним на підставі ч.3 ст.43 ГПК України клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" про поновлення процесуального строку на подання доказів в справі №902/1158/22 та про прийняття до розгляду заяв свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 07.05.2025, справжність підписів на яких засвідчено приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Мельником М.В. за №1170, №1169, №1171, залишено без розгляду.

В судовому засіданні 23.05.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Також відповідно до постановленої в цьому засіданні ухвали суду від 23.05.2025 суд визнав дії представника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" ОСОБА_5 щодо заявлення завідомо безпідставного відводу, подання клопотань та заяв для вирішення питань, які вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, зловживанням процесуальними правами. До ОСОБА_5 застосовано заходи процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу в сумі 3028,00 грн.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

Щодо юрисдикції спору.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа-учасник приватноправових відносин.

Отже, у порядку цивільного судочинства, зазвичай, можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є, як правило, фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно характер спірних правовідносин та суб`єктний склад учасників процесу.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності. Аналогічна правова позиція щодо розмежування господарської та цивільної юрисдикції наведена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18, від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18.

Отже, ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18, від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18, від 25.02.2020 у справі № 916/385/19 та постановах Верховного Суду від 06.06.2023 у справі №920/277/22, від 10.05.2023 у справі № 920/343/22, від 10.05.2023 у справі №920/155/22.

Визначаючи юрисдикційність спору, необхідно зважати як на суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, так і на відповідний суб`єктний склад учасників у цій справі. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 у справі №925/352/22.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 07.02.2024 у цій справі №902/1159/22 зазначила, що зокрема, у постанові від 04.07.2023 Велика Палата Верховного Суду переглянула рішення у справі №373/626/17 за позовом прокурора до фізичних осіб про визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним та витребування земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з чужого незаконного володіння за правилами цивільного судочинства.

У постанові від 19.11.2019 у справі № 911/3680/17 та у постанові від 21.08.2019 у справі №911/3681/17 Велика Палата Верховного Суду зробила висновки про те, що позовні вимоги про визнання рішення органу місцевого самоврядування про виділення у власність фізичній особі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не є нерозривно пов`язаними з вимогами про витребування таких земельних ділянок у їх кінцевих набувачів - юридичних осіб, які підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

У справах № 373/626/17, № 911/3680/17, № 911/3681/17 окремих висновків про юрисдикцію спору в контексті правового режиму земельних ділянок із цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства" Велика Палата Верховного Суду не формулювала, проте практика, зокрема щодо визначення предметної юрисдикції, при вирішенні спорів про витребування на користь держави земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства є послідовною.

Юрисдикція таких спорів не пов`язується із цільовим призначенням земельної ділянки, оскільки відповідно до статті 1 Закону України "Про особисте селянське господарство" отримання фізичною особою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства має на меті задоволення особистих побутових потреб такої особи та не передбачає обов`язку створення нею юридичної особи або реєстрації підприємницької діяльності.

Тож основним критерієм для розмежування цивільної та господарської юрисдикції в справах, пов`язаних з вибуттям земель особистого селянського господарства з власності держави, Велика Палата Верховного Суду визначила суб`єктний склад сторін спору. Саме такий підхід і було застосовано при перегляді справ № 373/626/17, № 911/3680/17, № 911/3681/17.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що предметна юрисдикція спору визначається на момент подання позову до суду. Подальша зміна суб`єктного складу сторін (зокрема, власника земельної ділянки) не впливає на визначення юрисдикції спору, тобто не змінює. У цій справі № 902/1159/22 справі прокурор пред`явив позов до ТОВ "Укрземрессурс", яке на момент звернення прокурора до суду було власником спірної земельної ділянки. Після пред`явлення цього позову прокурором ТОВ "Укрземрессурс" відчужило земельну ділянку фізичній особі ОСОБА_1 , у зв`язку із чим прокурор був змушений звертатися до суду з заявою про заміну неналежного відповідача та зміну предмета позову.

Верховний Суд в постанові від 29.03.2024 у цій справі вказав, що цей спір потрібно розглядати в порядку господарського судочинства і в такій постанові відсутні вказівки щодо порушення судами попередніх інстанцій юрисдикції під час розгляду цього спору.

Відтак за висновком суду спір у справі № 902/1158/22 належить розглядати в порядку господарського судочинства.

З`ясувавши процесуальні позиції учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив таке.

На адресу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надійшло клопотання (вх. № К- 23455/0/94-19 від 14.11.2019) громадянина ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля). У згаданому клопотанні громадянин ОСОБА_2 зазначив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористався. За результатами розгляду клопотання громадянина ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю підстав для відмови у наданні відповідного дозволу, Головним управлінням було прийнято наказ № 2-22921/15-19-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 29.11.2019.

Також на адресу Головного управління надійшло клопотання (вх. № К-8862/0/94-20 від 27.03.2020) громадянина ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,9820 га, яка розташована на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

За результатами розгляду вищевказаного клопотання громадянина ОСОБА_2 та у зв`язку з відсутністю підстав для відмови у затвердженні проектної документації Головним управлінням було прийнято наказ №2-9391/15-20-СГ "Про надання у власність" від 24.04.2020.

На підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-9391/15-20-СГ від 24.04.2020, державним реєстратором Славнянської сільської ради Липовецького району 16.06.2020 зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0192 за ОСОБА_2 (номер запису про право власності 36910098, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234).

20.07.2020 між ОСОБА_2 (продавець) та ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до п. 1.1 якого продавець передав у власність (продав) покупцю, а покупець прийняв від продавця (купив) земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0192, що розташована на території Погребищенської міської ради Вінницької області та зобов`язується сплатити за неї грошову суму у порядку та на умовах передбачених п. 3 договору.

Право власності на земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до відомостей викладених у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності наданого Славнянською сільською радою Липовецького району 19.06.2020 індексний номер витягу - 213138665, право власності на земельну ділянку за продавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване державним реєстратором Славнянської сільської ради Липовецького району 16.06.2020, номер запису про право власності 36910098, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5234 (п. 2 договору).

За домовленістю сторін продаж земельної ділянки вчиняється за 37 600,00 грн, які покупець зобов`язується сплатити продавцю протягом одного року з дня укладення цього договору через касу товариства за місцем знаходження товариства (п. 3.1 договору).

Згідно із висновком про вартість об`єкту оцінки наданого суб`єктом оціночної діяльності - ФОП Довбня М.Ю., оціночна (ринкова) вартість відчуженої за цим договором земельної ділянки станом на 26.06.2020 становить - 37 600 грн (п. 3.2 договору).

Договір вважається укладеним з дня його нотаріального посвідчення та державної реєстрації (п. 9.1 договору).

Право власності на земельну ділянку було зареєстровано за ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС" шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

11.01.2021 між ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС" та ФГ "ДУБИ" укладено договір оренди спірної земельної ділянки.

ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС" вчинено дії з об`єднання спірної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0192 площею 1,9820 га із земельними ділянками з кадастровими номерами :03:000:0196, :03:000:0194, :03:000:0191, :03:000:0190 та :03:000:0182 площею 1,9820 га кожна, які увійшли до складу новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 площею 11,8920 га.

03.11.2022 ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС" адресовано приватному підприємцю Кобзарю М.І. заяву про розроблення ним технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок площею 11,8920 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами :03:000:0196, :03:000:0194, :03:000:0192, :03:000:0191, :03:000:0190 та :03:000:0182, які розташовані: Вінницька область, Вінницький район, за межами населеного пункту с. Очеретня, Погребищенської міської ради.

ФОП Кобзар М.І. розроблено відповідну технічну документацію з землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок площею 11,8920 га для ведення особистого селянського господарства, зокрема спірної земельної ділянки з кадастровим номером: :03:000:0192.

15.11.2022 державним реєстратором Липовецької міської ради Вінницького району Чубатюк О.Р. прийнято рішення про державну реєстрацію (індексний номер рішення 65504412 від 17.11.2022) права власності на вказану земельну ділянку за ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС", підставою для державної реєстрації - заява, серія та номер: б/н виданий 03.11.2022, видавник ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС"; технічна документація, серія та номер: б/н виданий 03.11.2022, видавник ФОП Кобзар М.І.; відомості з ДЗК, серія та номер: 58623390, виданий 15.11.2022, видавник: Державний земельний кадастр.

Суд наголошує, що ухвалою від 13.12.2022 позов у цій справі було забезпечено, шляхом заборони відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРЗЕМРЕССУРС» та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки площею 1,9820 га, кадастровий номер :03:000:0192, що розташована на території колишньої Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (на даний час - на території Погребищенської міської ради Вінницького району).

Також заборонено державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0192, що розташована на Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (на даний час - на території Погребищенської міської ради Вінницького району).

Не дивлячись на таке обтяження, накладене судом, 23.12.2022 між ТОВ "УКРЗЕМРЕСУРС" (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно п. 1.1 якого продавець передав у власність (продав) покупцю, а покупець прийняв від продавця (купила) земельну ділянку загальною площею 11,8920 га, кадастровий номер якої :03:000:0237, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, за межами населеного пункту села Очеретня Погребищенської міської ради, в межах згідно з планом (земельна ділянка), і сплатила за неї грошову суму у порядку та на умовах, передбачених п. 3 цього договору.

У складі проданої ТОВ "УКРЗЕМРЕСУРС" по цьому договору ділянки знаходилась спірна земельна ділянка площею 1,9820 га, кадастровий номер :03:000:0192.

Право власності за відповідачем ОСОБА_1 на об`єднану земельну ділянку загальною площею 11,8920 га, кадастровий номер якої :03:000:0237, зазначену земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області 17.11.2022, індексний номер витягу 315448964, право власності на нерухоме майно зареєстроване державним реєстратором Липовецької міської ради адміністрації Липовецького району Вінницької області - Чубатюк О.Р. 15.11.2022, номер запису про право власності - 48464660, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 234 (п. 1.2 договору).

Цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства (п. 1.3 договору).

Згідно із п. 3.1 договору за домовленістю сторін продаж, земельної ділянки вчиняється за 3000 грн, які продавець отримав від покупця на поточний рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" м. Київ, Україна, до підписання даного договору.

Експертно-грошова оцінка відчужуваної земельної ділянки складає - 1 844 200 грн, згідно зі звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складеним суб`єктом оціночної діяльності ФОП Довбня М.Ю. 22.12.2022 (п. 3.3 договору).

За змістом п. 4.3 договору підписання цього договору продавцем та покупцем свідчитиме про те, що земельна ділянка передана продавцем та прийнята покупцем в день укладення цього договору до його підписання.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 13.01.2023, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0237 площею 11,9820 га зареєстрована за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на праві приватної власності за договором купівлі-продажу від 23.12.2022 № 7919.

Судом враховано, що під час нового розгляду Господарським судом Вінницької області іншої справи - №902/1159/22 було встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права власності 02.01.2024 скасовано запис про право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0237 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234). Підставою для скасування такого запису слугувало рішення Господарського суду Вінницької області від 31.05.2023 у справі № 902/1159/22.

Обставини придбання ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 11,8920 га, кадастровий номер якої :03:000:0237, встановлені рішенням Господарського суду Вінницької області від 06.08.2024 у справі №902/1159/22 (яке набрало законної сили) і є приюдиційними у справі №902/1158/22.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов до висновків про таке.

Згідно із статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За приписами статей 81, 116 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини четвертої статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Для ведення особистого селянського господарства громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі - не більше 2 гектара (пункт "б" частини першої статті 121 ЗК України).

Згідно із частиною четвертою статті 122 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті передає у власність або у користування для всіх потреб центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333, таким відповідним центральним органом є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) та територіальні органи Держгеокадастру.

На підставі Наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24.04.2020 року, державним реєстратором Славнянської сільської ради Липовецького району 16.06.2020 зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0192 за ОСОБА_6 (номер запису про право власності 36910098, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234).

Разом з тим 06.11.2019 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-20645/15-19-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку державної форми власності сільськогосподарського призначення площею 2,000 га із кадастровим номером :10:004:0078.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-20645/15-19-СГ від 06.11.2019 року безоплатно вже надано із земель державної власності у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га кадастровий номер :10:004:0078.

Враховуючи, що ОСОБА_2 на час видання наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24.04.2020 року вже отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га із кадастровим номером :10:004:0078 для ведення особистого селянського господарства, то він скористався своїм правом, передбаченим статтею 116 ЗК України, повторно, тобто з порушенням визначеного земельним законодавством порядку.

Крім того, згідно із положеннями статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статті 334 ЦК України, а також положень статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, у тому числі надану у власність в порядку безоплатної приватизації, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація є лише офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення прав на нерухоме майно, проте не є підставою виникнення цивільних прав, зокрема набуття, зміни або припинення прав на нерухоме майно. Сама по собі державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17).

Відповідно до статей 11, 13 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають на підставі юридичних фактів та здійснюються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства.

Частиною дев`ятою статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

За системним зв`язком та змістом положень частини першої, пункту "в", частини третьої, четвертої статті 116, частин першої, сьомої, дев`ятої статті 118, частини першої статті 121, статті 122 ЗК України, які визначають право громадян на безоплатне набуття у приватну власність земельних ділянок певного виду використання із земель державної та комунальної власності шляхом приватизації та порядок його реалізації, закон визначає, що така передача здійснюється шляхом прийняття відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах повноважень відповідного рішення і не допускає безоплатної передачі у власність громадян земельних ділянок певного виду використання більш як один раз.

Відповідно прийняття органами виконавчої влади або місцевого самоврядування рішень про таку передачу без додержання вказаних вимог також є недопустимим.

Таким чином, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.10.2020 року у справі № 1840/3664/18).

Закон пов`язує наявність права на безоплатне набуття у приватну власність земельних ділянок певного виду використання із земель державної та комунальної власності саме з фактом прийняття відповідного рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, а не з державною реєстрацією речових прав на відповідне майно.

Наведене свідчить про відсутність достатніх правових підстав для видачі Наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24.04.2020, тому спірна земельна ділянка вибула із власності держави всупереч вимогам закону та волі власника.

Отже, повторне набуття земельної ділянки ОСОБА_2 у власність у межах норм безоплатної приватизації на підставі Наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24.04.2020, суд визнає протиправним.

Щодо правових підстав для витребування земельної ділянки у ОСОБА_1 як нинішнього власника, з огляду на встановлену судом протиправність її вибуття із власності держави, суд прийшов до таких висновків.

Статтею 14 Конституції України та статтею 1 Земельного кодексу України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України, зокрема, встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється у передбачений законом спосіб

Приписами ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (висновки зазначені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 04.11.2020 у справі №327/1884/17).

У контексті частини третьої статті 16 ЦК України до позовів щодо захисту речових прав на нерухоме майно відноситься, зокрема, віндикаційний - про витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Згідно із статтею 387 ЦК України власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Зміст приписів ст.387 ЦК України свідчить, що предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення майна з чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Стаття 388 ЦК України встановлює правила реалізації власником його права на витребування майна від добросовісного набувача.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений, як фактично, тобто повернення його у фактичне володіння, так і у власність цієї особи. При цьому у випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні або поновленні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Відповідні правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові 28 листопада 2018 року у справа № 504/2864/13-ц.

Оскільки ОСОБА_2 незаконно набув право власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0192 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-9391/15-20-СГ від 24.04.2020, вказана земельна ділянка є такою, що була протиправно відчужена 20.07.2020 ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" шляхом укладення Договору купівлі-продажу земельної ділянки (а.с. 43-48, т.1).

Внаслідок об`єднання за діями ТОВ "УКРЗЕМРЕССУРС" земельних ділянок, спірна земельна ділянка, разом з іншими земельними ділянками, увійшла до складу новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 площею 11,8920 га.

23.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕСУРС" (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с. 186-189, т. 1).

Враховуючи неодноразове відчуження права власності на земельну ділянку після протиправної повторної приватизації, належним способом захисту прав та інтересів держави є витребування земельної ділянки у кінцевого набувача.

Юридичний факт об`єднання спірної земельної ділянки не перешкоджає її витребуванню в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0192, що була передана на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-9391/15-20-СГ від 24.04.2020 року у власність ОСОБА_2 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі №367/2022/15-ц дійшла висновку, що з огляду на приписи статей 387 і 388 ЦК України помилковими є висновки щодо неможливості витребування власником земельних ділянок, які були поділені та/або об`єднані.

Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Згідно із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №640/8456/16-ц, у разі об`єднання земельних ділянок не відбувається виникнення чи створення іншого нового майна, відмінного від попереднього, не має місця перетворення або переробка тощо, фактично та юридично відбувається заміна кількох правовстановлюючих документів на один новий, яким засвідчено право власності на те саме майно, що й у попередніх документах. Залишаються попередніми як правові, так і фізичні характеристики об`єднаних ділянок, зокрема, не відбувається зміна їх цільового призначення, розташування тощо.

З огляду на положення статей 387 та 388 Цивільного кодексу України власник (держава) має право витребувати земельні ділянки, які були поділені та/або об`єднані; формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб (позиція судової палати для розгляду справ щодо земельних спорів та права власності КГС ВС, викладена у постанові від 10 грудня 2021 року у справі №924/454/20).

Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, визнання права власності на спірне майно не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна з чужого володіння вправі посилатися, зокрема на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не тягне правових наслідків, на які воно спрямоване. Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17, від 1 та 15 жовтня 2019 року у справах № 911/2034/16 та № 911/3749/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позову шляхом витребування у кінцевого набувача - ОСОБА_1 у комунальну власність в особі Погребищенської міської ради Вінницького району земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,9820 га (скасований в результаті об`єднання кадастровий номер земельної ділянки: :03:000:0192), яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 та розташована на території Погребищенської міської ради Вінницького району (колишньої - Очеретянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0192, що була передана на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-9391/15-20-СГ від 24.04.2020 у власність ОСОБА_2 , відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних.

Поряд з цим, надаючи юридичну оцінку підставам у втручання на мирне володіння майном, на що відповідач ОСОБА_1 вказувала у своєму відзиві на позов, суд враховує таке.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три критерії, які слід оцінювати па предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: 1) чи є втручання законним; 2) чи має воно на меті "суспільний", "публічний" інтерес; 3) чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки - встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункти 40 - 43)).

Критерій "законності" означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття "суспільний інтерес" має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі "Колишній король Греції та інші проти Греції"). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить "суспільний інтерес" (рішення ЄСГІЛ від 02 листопада 2004 року у справі "Трегубенко проти України").

Принцип "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар". Одним із елементів дотримання принципу "пропорційності" при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації.

Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Водночас висновки ЄСПЛ потрібно застосовувати не безумовно, а із урахуванням фактичних обставин справи, оскільки цей суд рекомендував оцінювати дії не тільки органів держави-відповідача, але і самого скаржника. Це пов`язано з тим, що певні випадки порушень, на які особа посилається як на підставу для застосування статті 1 Першого протоколу, можуть бути пов`язані із протиправною поведінкою самого набувача майна.

Так, законність витребування спірної земельної ділянки обґрунтована наведеними мотивами щодо задоволення віндикаційного позову в силу приписів статей 387, 388 ЦК України.

Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За правилами статей 4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 80 ЗК України закріплює суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності.

З огляду на положення частини першої статті 83, частини першої статті 84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст; у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Статтею 122 ЗК України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування відповідно із земель державної та комунальної власності.

Таким чином, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

Передача земель державної (комунальної) власності у приватну власність із земель відповідно державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Отже, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять "суспільний", "публічний" інтерес.

Віндикація майна, його витребування в особи, яка незаконно або свавільно порушила чуже володіння, має легітимну мету, яка полягає в забезпеченні права інших осіб мирно володіти своїм майном. Така мета відповідає загальним інтересам суспільства.

Повернення державі земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі органом держави переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів.

За таких обставин, витребування земельної ділянки становить "суспільний", "публічний" інтерес, оскільки вказане є задоволенням суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - безоплатної передачі у власність громадянам земель сільськогосподарського призначення, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу.

"Суспільний", "публічний" інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення в комунальну власність землі, що незаконно вибула.

Окрім того, суспільний інтерес, який полягає у поверненні у розпорядження держави земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави з передачі громадянам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, забезпечення рівності можливостей всіх громадян використати своє право на землю, явно переважає приватний інтерес у неправомірному отриманні ОСОБА_2 спірної земельної ділянки. До того ж права та інтереси власника, який позбувся володіння земельною ділянкою внаслідок протиправних дій, за обставин цієї справи, перевищують інтереси набувача, який набуває право власності на майно, якщо згідно зі статтею 388 ЦК України майно не може бути витребуване в нього.

Покращення економічного інтересу та/або становища держави внаслідок повернення у розпорядження держави земельної ділянки, на що акцентував увагу суд касаційної інстанції, полягатиме, зокрема, у тому, що така земельна ділянка може бути, продана, передана в оренду іншому суб`єкту господарювання з урахуванням нормативної грошової оцінки такої земельної ділянки, що надасть змогу наповнити бюджет відповідної територіальної громади.

Що стосується дотримання критерію пропорційності, то відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що міститься в матеріалах справи, у ОСОБА_1 на праві приватної власності перебуває 15 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею майже 39,47 га.

Враховуючи викладене, витребування у ОСОБА_1 однієї земельної ділянки площею 1,9820 га, яка витребовується, як частина об`єднаної земельної ділянки, не буде для неї надмірним тягарем, спричиненим втратою грошових коштів та позбавленням засобів для існування.

Також матеріалами справи підтверджено, що в інтересах ОСОБА_1 діяли ті самі представники, якими вчинялись дії з оформлення права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 та ТОВ "Укрземресурс", що свідчить про реальну змогу відповідачки довідатися про спірний статус земельної ділянки та наявність судового спору та накладеного арешту, відтак надає суду обґрунтовані підстави для сумніву у добросовісності ОСОБА_1 .

Право держави витребувати земельну ділянку, належну до земель сільськогосподарського призначення, з огляду на доведену незаконність і безпідставність вибуття цієї земельної ділянки з власності держави, становить пропорційне втручання у право власності відповідачки з дотриманням рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства) та інтересами особи, яка зазнала такого втручання.

Більше того, як уже суд зазначав вище, одним із елементів дотримання принципу "пропорційності" при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 вказано, що під час розгляду цієї справи кінцевий набувач розпорядився його процесуальними правами та не заявив зустрічний позов про надання належного відшкодування шкоди у зв`язку з вимогою про витребування земельної ділянки, що не позбавляє кінцевого набувача права заявити такий позов у разі ініціювання повернення земельної ділянки власникові. Навіть у випадку повернення земельної ділянки від кінцевого набувача законодавство України надає йому додаткові ефективні засоби юридичного захисту. Кінцевий набувач не позбавлений можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до проміжної набувачки, в якої придбав земельну ділянку, про відшкодування збитків на підставі статті 661 ЦК України. Відповідно до частини першої цієї статті у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Таку ж вимогу може заявити і проміжний набувач до первинного набувача.

Так, ОСОБА_1 заявлено клопотання про компенсацію вартості земельної ділянки у випадку задоволення позову (а.с.34-35, т.3).

Дослідивши таке клопотання, суд дійшов висновку про його відхилення, оскільки вимоги про компенсацію ринкової вартості земельної ділянки спрямовані до Погребищенської міської ради (на користь якої витребовується спірна земельна ділянка).

Поряд з цим Верховний Суд у постанові від 28.12.2022 у справі № 472/156/21 підтримав позицію суду апеляційної інстанції, що у випадку повернення земельної ділянки від кінцевого набувача законодавство України надає йому додаткові ефективні засоби юридичного захисту. Кінцевий набувач не позбавлений можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до первісного незаконного набувача, в якого придбав земельну ділянку, про відшкодування збитків на підставі статті 661 ЦК України. Відповідно до частини першої цієї статті у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 не позбавлена права та можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до особи, в якої придбала спірну земельну ділянку, про відшкодування збитків на підставі статті 661 ЦК України.

Отже, з урахуванням предмету спірних правовідносин, встановлених судом обставин та наведених норм права, не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності ОСОБА_1 критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ.

Подібні висновки щодо наявності підстав витребування земельної ділянки у добросовісного набувача на підставі ст. 387, 388 ЦК України у зв`язку з вибуттям майна з володіння держави поза її волею та відсутності порушення принципу пропорційності втручання у право власності добросовісного набувача викладені у постановах Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 130/1017/20, від 28.12.2022 у справі №472/156/21 та від 28.06.2023 у справі № 148/621/22.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про задоволення позову (з урахуванням того, що судом було постановлено ухвалу від 14.02.2023, якою було відмовлено у відкритті провадження (у прийнятті до розгляду) в частині вимог, викладених в п.4.1. та 4.2. прохальної частини заяви керівника Немирівської окружної прокуратури №02.54/1-287вих-23 від 20.01.2023).

Відповідно до п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (яка хоча і стосується попередньої редакції ГПК та наразі є чинною) у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи результати вирішення спору, задоволення судом вимог про витребування майна, на відповідача ОСОБА_1 суд покладає обов`язок відшкодування Вінницькій обласній прокуратурі 2481,00 грн судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов у справі №902/1158/22 задовольнити.

2. Витребувати у фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у комунальну власність в особі Погребищенської міської ради Вінницького району (вул.Богдана Хмельницького, буд.110, м.Погребище, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22200; ідентифікаційний код: 03772654) земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,9820 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0237 та розташована на території Погребищенської міської ради Вінницького району (колишньої - Очеретянської сільської ради Погребищенського району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0192, що була передана на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9391/15-20-СГ від 24.04.2020 у власність ОСОБА_2 , відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних.

3. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, буд. 33, м. Вінниця, Вінницька обл., 21050, ідентифікаційний код: 02909909) 2481,00 грн витрат зі сплати судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Повний текст рішення надіслати учасникам справи.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

Повний текст рішення оформлено та підписано 04 червня 2025 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим.:

1 - до справи;

2, 3, 4 - Немирівській окружній прокуратурі - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС (Вінницькій обласній прокуратурі) та на адреси електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 );

5, 6 - Погребищенській міській раді - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_4 );

7, 8 - представнику ОСОБА_1 адвокату Щавінському О.П. - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_5 );

9, 10 - Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМРЕССУРС" - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_6 );

11, 12 - Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ();

13 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення