ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. Справа№ 910/9798/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Середа В.В.;

від відповідача: Остапенко С.В.;

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025, повний текст рішення складено 07.02.2025

у справі № 910/9798/24 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго»

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про стягнення 21 580 852,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду

Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 23 745 083,33 грн, з яких 8 528 532,11 грн - 3% річних та 15 216 551,22 грн - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 частково задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго».

30.12.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла про ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/9798/24 заяву представника Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про ухвалення додаткового рішення про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» витрати на правничу допомогу в розмірі 55 000,00 грн. В іншій частині заяви відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з додатковим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийнято апеляційну скаргу на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 року у справі № 910/9798/24 за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення боргу та відкрити апеляційне провадження у ній. Оскаржуване додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі №910/9798/24 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 55 000,00 грн. скасувати, відмовивши позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовані наступними доводами.

Скаржник вважає, що звіт, складений сторонами договору про надання правової допомоги №1491-ЗЭ від 01.07.2019, не підтверджує належного надання послуг виконавцем, а є лише проміжним документом, у якому сторони фіксують певні події та результати, акта приймання-передачі наданої правової допомоги, як належного та допустимого доказу на підтвердження надання позивачу правової допомоги, у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк, суду не надано.

На думку скаржника, оскільки позивач не подав протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази підтвердження розміру витрат на правову допомогу, а саме акт приймання-передачі наданої правової допомоги, а також доказ виконання умов Договору про надання правової допомоги №1491-ЗЭ від 01.07.2019 саме представниками АО «Перший радник» суд повинен був залишити без розгляду заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що не було зроблено. У судовому засіданні з розгляду заяви позивач про винесення додаткового рішення представник відповідача також звертав увагу суду першої інстанції на той факт, що у Додатковій угоді №10-2/08 до Договору про надання правової допомоги №1491-ЗЭ від 01.07.2019, а саме у п. 2.4 визначено, що оплата наданих Послуг та компенсація витрат здійснюється на підставі погоджених Сторонами Актів приймання-передачі послуг впродовж 60 календарних днів з моменту набрання чинності рішенням суду законної сили у межа суми, стягнутої на користь виконавця.

Скаржник зазначає про те, що виконавцем за умовами договору про надання правової допомоги №1491-ЗЭ від 01.07.2019 є АО «Перший радник». Однак, будь якого рішення щодо стягнення коштів з НЕК «Укренерго» при розгляді справи №910/9798/24 на користь АО «Перший радник» судом не приймалось. Отже, умови укладеної Додаткової угоди №10-2/08 до Договору про надання правової допомоги №1491-ЗЭ від 01.07.2019 не відповідають заявленій вимозі АТ «ДТЕК Західенерго» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а тому такі вимоги не можуть бути задоволені ані повністю, ані частково.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційні скарги у справі

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу відповідача, вказав на те, що відповідач невірно тлумачить умови договору про надання правової допомоги № 1491-3Э від 01.07.2019, який було укладено між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Перший радник», оскільки в пункті 1.6. Додаткової угоди № 10-8/10/2 від 08.10.2024 до Договору (далі також - Додаткова угода № 10-8/10/2), пункт 2.2. Додаткової угоди № 10-2/08 від 02.08.2024 року викладено в такій редакції: «Детальний опис наданих Послуг, час, витрачений адвокатом на їх надання, загальну вартість наданих Послуг (розмір гонорару) погоджується Сторонами у Звітах, після чого, в порядку визначеному Договором, зазначається в Актах приймання-передачі наданих послуг», а в п. 1.7. Додаткової угоди № 10-8/10/2 змінено редакцію пункту 2.4. Додаткової угоди № 10-2/08 від 02.08.2024 року та передбачено: «Оплата наданих Послуг та компенсація витрат здійснюється впродовж 60 календарних днів з моменту набрання рішенням суду законної сили у межах суми стягнутої на користь Виконавця на підставі погоджених та підписаних Сторонами Звітів». Тобто, Звіт наданих послуг №3 від 26.12.2024 є первинним документом, який містить відомості про господарську операцію та є підставою для розрахунків між позивачем та АО «Перший Радник».

Заперечення відповідача в частині не долучення доказів наявності юридично встановлених відносин адвокатів Костреця Є.В. та Середи В.В. з АО «Перший радник» є необґрунтовані та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції у даній справі. Твердження НЕК «Укренерго» про те, що при розгляді справи №910/9798/24 рішення на користь АО «Перший радник» судом не приймалось не має значення для розгляду даної справи, оскільки не спростовує факту наданих послуг, їх обсягу, вартості та не спростовує висновків суду першої інстанції, які викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до протоколу передачі судової справи між суддями справу № 910/9798/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/9798/24. Призначено справу № 910/9798/24 до розгляду у судовому засіданні 25.03.2025.

У судовому засіданні 25.03.2025 оголошено перерву до 29.04.2025 та продовжено строк розгляду справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 23 745 083,33 грн, з яких 8 528 532,11 грн - 3% річних та 15 216 551,22 грн - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 частково задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго».

30.12.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла про ухвалення додаткового рішення.

17.01.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли заперечення проти заяви Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про ухвалення додаткового рішення, відповідно до яких відповідач просить відмовити в задоволенні заяви, а якщо суд дійде висновку про наявність підстав для покладення на нього витрат позивача на професійну правничу допомогу - зменшити їх розмір.

Як вбачається із матеріалів справи, у позовній заяві представник позивача зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, що складається із суми судового збору у розмірі 284 941,00 грн (356 176,25 грн*0,8 - 3 урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» = 284 941,00 грн), а також із сума витрат на професійну правничу допомогу, конкретний розмір яких, а також докази, підтверджуючі їх понесення, буде повідомлений суду додатково у встановлені строки. На даний час орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 150 000,00 грн.

23.12.2024 Господарським судом міста Києва оголошено вступну та резолютивну частини рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Представник позивача 27.12.2024 (п`ятниця) подав заяву про ухвалення додаткового рішення, 30.12.2024 (понеділок) дана заява була реєстрована працівниками канцелярії суду, таким чином, докази понесення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи були подані у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 01.07.2019 між позивачем, як клієнтом, та Адвокатським об`єднанням «Перший радник», як виконавцем, укладено договір про надання правової допомоги № 1491-39 від 01.07.2019, на виконання п. п. 1.2, 1.3 якого, між позивачем та виконавцем укладено Додаткову угоду № 10-2/08 від 02.08.2024 до договору, відповідно до п. 1.1. якої сторони погодили, що виконавець зобов`язався надавати позивачу правову допомогу щодо належного представництва інтересів позивача у справах за позовом позивача до відповідача про стягнення заборгованості, штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат, за договором про участь у балансуючому ринку № 0424-04013 від 27.05.2019, із подальшим представництвом (захистом) прав та інтересів Клієнта в судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Відповідно до п. 2.1. Додаткової угоди № 10-2/08 від 02.08.2024, сторонами погоджено, що вартість послуг адвоката/ів становить 10 000,00 грн за одну годину надання послуг/виконання робіт/участь в одному судовому засіданні по справі одного адвоката. Факт надання послуг підтверджується підписаним сторонами звітом наданих послуг, що передбачено пунктом 1.6. додаткової угоди № 10-8/10/2 від 08.10.2024 до Договору (далі також - додаткова угода № 10-8/10/2), яким пункт 2.2. додаткової угоди № 10-2/08 від 02.08.2024 узгоджено сторонами в новій редакції та погоджено, що детальний опис наданих послуг, час, витрачений адвокатом на їх надання, загальну вартість наданих послуг (розмір гонорару) погоджується сторонами у звітах, після чого, в порядку визначеному договором, зазначається в актах приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 1.5. додаткової угоди № 10-8/10/2 сторони доповнили договір пунктом 4.4., погодивши, що виконавець протягом 30 календарних днів після підписання звіту позивачем, зобов`язаний надати позивачу на погодження акт приймання-передачі наданих послуг у 2 (двох) примірниках стосовно послуг, що були надані.

Відповідно до пункту 1.7. додаткової угоди № 10-8/10/2, яким змінено редакцію пункту 2.4. додаткової угоди № 10-2/08 від 02.08.2024, оплата наданих послуг та компенсація витрат здійснюється впродовж 60 календарних днів з моменту набрання рішенням суду законної сили у межах суми стягнутої на користь виконавця на підставі погоджених та підписаних сторонами звітів.

26.12.2024 між позивачем та виконавцем погоджено та складено звіт наданих послуг № 3 за договором про надання правової допомоги № 1491-3Э від 01.07.2019 та додаткової угоди № 10-8/10/2 від 08.10.2024, відповідно до якого зафіксовано, що загальний розмір винагороди, який позивач має сплатити виконавцю, складає - 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн 00 коп.

Відповідно до звіту наданих послуг №3, виконавцем надано послуги з правничої допомоги під час розгляду справи №910/9798/24, а саме: підготовка позовної заяви, розрахунку 3% річних, інфляційних витрат - кількість годин/засідань - 3 год, вартість послуги - 30 000,00 грн; юридичний аналіз відзиву відповідача у справі від 30.08.2024, інформування та консультування позивача щодо подальшої стратегії ведення справи після аналізу отриманого відзиву; підготовка та подання відповіді на відзив та зменшення розміру позовних вимог, що міститься в поданій до суду заяві про зменшення розміру позовних вимог від 09.09.2024 кількість годин/засідань - 2 год, вартість послуги - 20 000,00 грн; підготовка та подання заперечення від 22.11.2024 на клопотання від 20.11.2024 про відстрочення виконання судового рішення на 1 (один) рік - кількість годин/засідань - 2 год, вартість послуги - 20 000,00 грн; підготовка та подання заперечення від 21.12.2024 на клопотання про зупинення провадження у справі 20.12.2024 - кількість годин/засідань - 2 год, вартість послуги - 20 000,00 грн; участь в судовому засіданні в Господарському суді м. Києва 11.09.2024, 02.10.2024, 14.10.2024, 28.10.2024, 25.11.2024, 23.12.2024 кількість годин/засідань - 6 год, вартість послуги - 60 000,00 грн.

У запереченнях проти заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, представник відповідача вказав, що звіт, який складено сторонами, не підтверджує належного надання послуг виконавцем та є лише проміжним документом, в якому зафіксовано певні події та результати; до заяви про винесення додаткового рішення не долучено докази наявності юридично встановлених відносин адвокатів Костреця Є.В. та Середи В.В. з АО «Перший радник»; вартість участі адвоката в одному судовому засіданні, яке не тривало навіть півгодини у розмірі 10 000,00 грн є явно завищеною та не відповідає фактично наданим послугам; дії щодо зменшення розміру позовних вимог були зумовлені здійсненням позивачем неправильних розрахунків позовних вимог та виправлення власних помилок за рахунок коштів; дана справа не є складною, у зв`язку з наявністю чисельних справ з аналогічних правовідносин саме між НЕК «Укренерго» та АТ «ДТЕК Західенерго»; заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу 150 000,00 грн. суперечить наведеним критеріям пропорційності, співмірності і розумності розміру витрат; відповідач просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 10 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо відсутності підстав для скасування чи зміни додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у даній справі, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 3-5 ст. 126 зазначеного Кодексу, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Як вже зазначалось, відповідно до звіту наданих послуг №3, виконавцем надано послуги з правничої допомоги під час розгляду справи №910/9798/24, а саме: підготовка позовної заяви, розрахунку 3% річних, інфляційних витрат - кількість годин/засідань - 3 год, вартість послуги - 30 000,00 грн; юридичний аналіз відзиву відповідача у справі від 30.08.2024, інформування та консультування позивача щодо подальшої стратегії ведення справи після аналізу отриманого відзиву; підготовка та подання відповіді на відзив та зменшення розміру позовних вимог, що міститься в поданій до суду заяві про зменшення розміру позовних вимог від 09.09.2024 кількість годин/засідань - 2 год, вартість послуги - 20 000,00 грн; підготовка та подання заперечення від 22.11.2024 на клопотання від 20.11.2024 про відстрочення виконання судового рішення на 1 (один) рік - кількість годин/засідань - 2 год, вартість послуги - 20 000,00 грн; підготовка та подання заперечення від 21.12.2024 на клопотання про зупинення провадження у справі 20.12.2024 - кількість годин/засідань - 2 год, вартість послуги - 20 000,00 грн; участь в судовому засіданні в Господарському суді м. Києва 11.09.2024, 02.10.2024, 14.10.2024, 28.10.2024, 25.11.2024, 23.12.2024 кількість годин/засідань - 6 год, вартість послуги - 60 000,00 грн.

Також до матеріалів справи позивачем додані: договір про надання правової допомоги № 1491-39 від 01.07.2019, Додаткову угоду № 10-2/08 від 02.08.2024 та додаткову угоду № 10-8/10/2 від 08.10.2024.

Тобто, позивачем підтверджено належними доказами заявлений розмір судових витрат.

Водночас, колегія суддів погоджується із доводами про те, що зазначена справа не є складною, адже предметом позову є стягнення 3% річних та інфляційних втрат, що врегульовано частиною 2 статті 625 ЦК України, а підставами - несвоєчасна сплата відповідачем заборгованості, присудженої судовим рішенням в іншій справі, у зв`язку із чим, підстави для покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу щодо «зменшення розміру позовних вимог, що міститься в поданій до суду заяві про зменшення розміру позовних вимог від 09.09.2024», оскільки позивач самостійно здійснив перерахунок 3% річних та інфляційних витрат, враховуючи доводи відповідача, які викладені у відзиві на позов.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що беручи до уваги складність справи, визначення ставки 1 години роботи адвоката у виді участі у судовому засіданні в розмірі 10 000,00 грн є неспіврозмірним на не відповідає критеріям об`єктивного визначення розміру суми послуг та розумної необхідності таких витрат.

Доводи скаржника про відсутність доказів належного надання послуг виконавцем, спростовуються тим, що в матеріалах справи наявний Звіт наданих послуг №3 від 26.12.2024, який підписаний обома сторонами, в якому зазначено, що загальний розмір виконавця за надані послуги становить 150 000,00 грн, оплата наданих послуг та компенсація витрат здійснюється впродовж 60 календарних днів з моменту набрання рішенням суду у справі № 910/9798/24 законної сили у межах суми стягнутої на користь виконавця на підставі погоджених та підписаних сторонами звітів. Таким чином, у Господарського суду наявні докази для встановлення факту щодо надання правової допомоги.

Також, відповідно до п. 1.6. Додаткової угоди № 10-8/10/2 від 08.10.2024 до договору (далі також - додаткова угода № 10-8/10/2), пункт 2.2. додаткової угоди № 10-2/08 від 02.08.2024 викладено в такій редакції: «Детальний опис наданих Послуг, час, витрачений адвокатом на їх надання, загальну вартість наданих Послуг (розмір гонорару) погоджується Сторонами у Звітах, після чого, в порядку визначеному Договором, зазначається в Актах приймання-передачі наданих послуг», а в п. 1.7. Додаткової угоди № 10-8/10/2 змінено редакцію пункту 2.4. Додаткової угоди № 10-2/08 від 02.08.2024 та передбачено: «Оплата наданих Послуг та компенсація витрат здійснюється впродовж 60 календарних днів з моменту набрання рішенням суду законної сили у межах суми стягнутої на користь Виконавця на підставі погоджених та підписаних Сторонами Звітів». Тобто, Звіт наданих послуг №3 від 26.12.2024 є документом, який містить відомості про господарську операцію та є підставою для розрахунків між позивачем та АО «Перший Радник».

Колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує на тому, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена: Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Зазначена правова позиція є незмінною.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 61 ГПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються Цивільним кодексом України, а представництва за ордером - законодавством про адвокатуру.

До матеріалів справи долучено копії довіреностей № 6ЗЕ/25 від 12.12.2024 та №12-ЗЕ/24 від 23.12.2024, відповідно до яких позивач уповноважує Костреця Є.В. адвоката Середу В.В. представляти інтереси товариства в органах судової влади.

Відповідно до п. 3.2 ДУ №10-2/08 від 02.08.2024, представництво інтересів позивача у справі за позовом позивача до відповідача здійснюється Адвокатами АО «ПЕРШИЙ РАДНИК», в т.ч., але не виключно: Кострецем Євгенієм Вікторовичем, Середою Віталієм Вікторовичем.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою відповідним доказам, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їх розміру тощо, не свідчить про незаконність оскаржуваних судових рішень.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що надаючи правову оцінку співмірності суми витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, з огляду на наявність клопотання відповідача про зменшення розміру правничої допомоги, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих Адвокатським об`єднанням «Перший радник» послуг, виходячи з вищенаведених критеріїв їх оцінки та керуючись статтями 126, 129 ГПК України, витрати позивача на правничу допомогу у даній справі у розмірі 55 000,00 грн є співмірними та такими, що відповідають критерію розумності.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги, оскільки скаржником не доведено необґрунтованості та неспівмірності витрат, не надано таких доказів до матеріалів справи, водночас сама лише незгода відповідача з наданою господарським судом першої інстанції оцінкою обставин справи та відповідних доказів не вказує на те, що така оцінка була проведена з порушенням норм права.

При цьому, колегія суддів зазначає, що обставини відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є предметом оцінки у кожному конкретному випадку, а сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою відповідних доказів, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин критерію реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру тощо не свідчить про незаконність оскаржуваного судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2023 у справі № 910/6870/21.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи викладене вище, дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у додатковому рішенні Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/9798/24, наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/9798/24, відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване додаткове рішення суду прийнято відповідно до вимог процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/9798/24 задоволенню не підлягає. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/9798/24 слід залишити без змін.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/9798/24 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/9798/24 залишити без змін.

3. Справу № 910/9798/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено та підписано 03.06.2025, зокрема, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Ткаченка Б.О.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко