ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025м. ДніпроСправа № 904/270/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5; ідентифікаційний код 00135390)

до Приватного акціонерного товариства "Промарматура" (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17; ідентифікаційний код 21871578)

про стягнення 72 456 грн. 48 коп.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№253/25 від 22.01.2025) про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Промарматура" 72 456 грн. 48 коп. - штрафу за прострочення поставки товару за договором про закупівлю від 26.10.2023 №23/2479-МТР.

Також просить стягнути з відповідача судові витрати.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 про залишення позовної заяви без руху позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, позивачем подано заяву (вх.№3669/25 від 27.01.2025), відповідно до якої позивачем було виправлено недоліки позовної заяви та виконано вимоги суду, зазначені в ухвалі суду від 27.01.2025.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у заяві / відзиві (вх.№6581/25 від 14.02.2025) на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу за прострочення поставки у розмірі 72 456,48 грн. в повному обсязі та зазначає про те, що: - дійсно, 26.10.2023 між сторонами було укладено Договір № 23/2479-МТР про закупівлю клапанів зворотних відповідно до коду ДК 021:2015: 42130000-9 Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої (Клапана зворотні) Лот № 2 (далі - Товар) на загальну суму 4 928 072,40 грн.; - відповідно до умов Специфікації (Додаток № 1 до Договору), постачальник зобов`язаний був поставити вказаний товар: - на умовах DDP (адреса вантажоотримувача) згідно з "Інкотермс. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2020 року)" - протягом 80-90 календарних днів з моменту підписання договору (пункт 3 специфікації), тобто до 24.01.2024 включно; - за умовами пункту 5.2 договору постачальник зобов`язаний щоразу за три календарні дні до дати поставки товару письмово сповістити покупця про дату та час надходження товару в погоджений пункт призначення, а також надати іншу необхідну інформацію; - у пункті 5.8 договору сторони погодили перелік документів, які постачальник зобов`язаний передати покупцю разом з товаром, зокрема оригінал видаткової накладної, що передається в день отримання товару та оригінал товарно-транспортної накладної, що також передається в день отримання товару; - на виконання вказаних умов договору та відповідно до листа покупця №01/01/13/10/20/01-02/01/323 від 12.01.2024 (про готовність приймати товар та дозвіл вантажоотримувачам отримати товар), постачальник 19.01.2024 передав покупцю, а саме НГВУ Охтирканафтогаз (Сумська обл., Охтирський р-н, м. Охтирка, вул. Заозерна, буд.139) товар на загальну суму 2 872 416,00 грн., а представник покупця комірник Зубко С.Г. 19.01.2024 прийняв його, про що свідчить відповідна відмітка представника на товарно-транспортній накладній №2717 від 19.01.2024; - факт передачі товару покупцеві 19.01.2024 доводиться також податковою накладною №24 від 19.01.2024 на суму 2 872 416,00 грн., а також доданими позивачем до позовної заяви видатковими накладними від 19.01.2024 № 24/12 та №24/12/1 на загальну суму 2 872 416,00 грн.; - з огляду на умови договору, супровідні документи та норми чинного законодавства, постачальник своєчасно виконав свої зобов`язання з поставки товару на загальну суму 2 872 416,00 грн. (зокрема і товару, за прострочення поставки якого позивач вимагає штраф у цій справі), а відмова покупця від підписання видаткових накладних в день фактичної передачі йому товару не може спростовувати той факт, що постачальником був доставлений, а покупцем прийнятий в своє розпорядження весь товар саме 19.01.2024; - такого ж висновку дійшов Господарський суд Дніпропетровської області у іншій справі № 904/4546/24 між цими ж сторонами, зазначивши в своєму рішенні від 06.01.2025 про те, що відмова покупця від підписання видаткової накладної в день фактичної передачі йому товару не може спростовувати той факт, що відповідачем був доставлений, а позивачем прийнятий в своє розпорядження товар саме в день поставки товару, який відповідає даті оформлення видаткової накладної; вказане рішення суду набрало чинності і не оскаржувалося позивачем - Публічним акціонерним товариством "Укрнафта"; - більш того, звертаючись 22.01.2025 з цим позовом про стягнення 72 456,48 грн. штрафу, позивач фактично погодився з таким висновком суду у зазначеній вище справі, оскільки раніше, у своїй вимозі № 01/01/13/10/28/02-02/01/10585 від 06.10.2024, вимагав сплати штрафу у сумі 287 241,60 грн., тобто 10 % штрафу від загальної вартості всього товару, поставленого 19.01.2024; - під час передачі товару 19.01.2024 покупцем не було заявлено жодних зауважень за кількістю та якістю товару чи щодо відсутності погоджених сторонами документів, тому з огляду на пункти 5.4, 5.5, 5.6, 5.8 договору та пункти 1, 2, 3 специфікації у покупця не було законних підстав не підписувати видаткові накладні, а тому датою поставки товару та моментом його отримання покупцем слід вважати саме дату видаткової накладної, а не дату підписання її покупцем; - підписання ж покупцем видаткових накладних не в момент отримання товару в своє розпорядження на умовах DDP (адреса вантажоотримувача) відповідно до пункту 1 специфікації, а після проведення ним гідравлічних випробувань відповідно до пункту 6 специфікації та після усунення постачальником виявлених недоліків, є порушенням покупцем своїх зобов`язань за договором з метою спотворення реальних дат поставки товару з подальшими негативними наслідками для продавця (значного затягування покупцем строку оплати товару, вимагання покупцем штрафу); - пунктом 6 специфікації дійсно передбачено обов`язкове проведення покупцем гідравлічних випробувань протягом 30-ти робочих днів після отримання трубопровідної арматури на адресу покупця; - проте умовами договору не передбачено, що період часу, протягом якого буде проводитися відповідна перевірка (випробування) товару, зазначений товар, який вже фактично переданий в розпорядження покупця за його місцезнаходженням, слід вважати непоставленим; - навпаки, вказаним пунктом 6 специфікації передбачено, що вказані випробування виконуються після отримання товару на адресу покупця, тобто після виконання постачальником своїх зобов`язань з поставки товару на умовах DDP (адреса вантажоотримувача) після того, як поставка відбулася; - порядок же врегулювання сторонами питання у випадку, якщо внаслідок проведених гідравлічних випробувань буде встановлено факт передачі постачальником товару неналежної якості, передбачено сторонами у пункті 5.14 договору і не може змінювати фактичну дату поставки товару на адресу покупця; - надані позивачем до суду листи сторін (додатки до позовної заяви) лише доводять, що постачальник добросовісно виконував взяті на себе зобов`язання за договором, зокрема відповідно до пункту 5.14 договору, та виконував відповідні вимоги покупця щодо безоплатного усунення недоліків товару та заміни на товар належної якості; - щодо наданого позивачем акту приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю №293 від 19.01.2024, то, по-перше, він є внутрішнім документом позивача і складався без участі постачальника; по-друге, зайвий раз доводить фактичне отримання покупцем товару, тобто виконання постачальником вказаної поставки 19.01.2024 в період з 13:00 до 13:29; - в цьому акті також зазначені результати проведених пізніше гідравлічних випробувань; - крім цього, під час приймання товару, позивачем було порушено умови пункту 5.6 договору, згідно з яким, у разі виявлення при прийомі товару відхилень від вимог щодо кількості та/або якості та/або комплектності покупець негайно, але не пізніше 3-х робочих днів повідомляє про це постачальника, у цьому випадку складається акт виявлених недоліків товару, в якому, крім виявлених недоліків зазначаються строки їх усунення постачальником; постачальник зобов`язаний усунути недоліки за власний рахунок у строки, зазначені в акті виявлених недоліків товару; - у позовній заяві позивач зазначає, що попередив та пізніше направив відповідачу офіційний лист від 23.02.2024, в якому заявив про постачання неякісного товару і просив його замінити, до якого додавався вищезгаданий акт №2932 від 19.01.2024 (наданий позивачем до суду на виконання ухвали суду від 27.01.2025 про залишення позовної заяви без руху) та акт гідравлічних випробувань гирлової арматури (засувок чи інших запірно-регулюючих пристроїв), який позивачем так і не було надано до суду; - відповідно до вказаного акту № 2993 гідравлічних випробувань гирлової арматури (засувок чи інших запірно-регулюючих пристроїв) гідравлічні випробування були проведені позивачем у період з 22.01.2024 по 06.02.2024; - в порушення умов пункту 5.6 договору позивач про результати вказаних гідравлічних випробувань вперше повідомив відповідачу за допомогою електронної пошти лише 21.02.2024, а пізніше офіційним листом від 23.02.2024; - не дивлячись на порушення позивачем вказаних умов договору, АТ "Промарматура" усунуло заявлені покупцем недоліки товару відповідно до умов договору; - відповідно до зазначених вище норм чинного законодавства та умов договору, неналежна якість частини товару не спростовує факту виконання відповідачем 19.01.2024 поставки товару на загальну суму 2 872 416,00 грн. в повному обсязі, тобто повне дотримання постачальником умов та строків поставки товару.

Отже, з огляду на предмет та підстави позову, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Справа розглядається відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод протягом розумного строку з урахуванням введення в Україні воєнного стану.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається, між позивачем - Публічним акціонерним товариством "Укрнафта", як покупцем, та відповідачем - Приватним акціонерним товариством "Промарматура", як постачальником, було укладено договір про закупівлю від 26.10.2023 №23/2479-МТФ (надалі - Договір) (а.с. 9-19).

Відповідно до пункту 1.1 Договору на умовах цього договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця у погоджені сторонами строки клапана зворотні відповідно до коду ДК 021:2015: 42130000-9 Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої (Клапана зворотні) Лот №2 (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар на умовах цього договору.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що номенклатура, кількість, ціна, умови гарантії, а також строк, місце та умови поставки товару визначені у специфікації до даного договору, яка підписується уповноваженими представниками сторін, що є додатком №1 до цього договору та є його невід`ємною частиною (надалі - специфікація).

Згідно з пунктом 3.2 Договору загальна сума договору становить 4 928 072 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ - (20%) - 821 345 грн. 40 коп.

Умови поставки, які встановлюються відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс-2020", місце, умови та строки поставки визначаються в специфікації до даного договору (пункт 5.1 Договору).

Відповідно до пункту 5.2 Договору постачальник зобов`язаний щоразу за 3 календарні дні до дати поставки товару (в тому числі кожної частини/партії товару), письмово сповістити покупця про дату та час надходження товару в погоджений пункт призначення, а також надати інформацію про вантажоперевізника та іншу інформацію, що необхідне покупцю для прийняття товару.

Пунктом 5.3 Договору визначено, що приймання товару покупцем (в тому числі кожної частини/партії товару) підтверджується шляхом підписання уповноваженими представниками сторін відповідної (-их) видаткових накладної (-их) та акту (-ів) приймання-передачі товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень).

Згідно з пунктом 5.4 Договору датою поставки товару та моментом отримання покупцем товару від постачальника вважається дата підписання сторонами відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (-их) та акту (-ів) приймання-передачі товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень).

Прийом товару покупцем за кількістю здійснюється у відповідності до товарно-супровідних документів згідно з специфікацією, за якістю - у відповідності до технічної документації та інших документів, що підтверджують якість товару (пункт 5.5 Договору).

Пунктом 5.6 Договору визначено, що у разі виявлення при прийомі товару відхилень від вимог щодо кількості та/або якості та/або комплектності покупець негайно, але не пізніше 3-х робочих днів повідомляє про це постачальника. У цьому випадку складається акт виявлених недоліків товару, в якому, крім виявлених недоліків, зазначаються строки їх усунення постачальником. Постачальник зобов`язаний усунути недоліки за власний рахунок у строки, зазначені в акті виявлених недоліків товару.

Відповідно до пункту 5.7 Договору право власності та ризики на товар переходять від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (-их) та акту (-ів) приймання-передачі товару за кількістю та якістю (після зняття всіх зауважень) згідно з умовами даного Договору; при цьому, товарно-транспортні накладні про приймання Товару не є документами, що свідчать про прийом Товару.

Згідно з пунктом 5.14 Договору у випадку передачі постачальником товару неналежної якості або у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявлялися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від постачальника за своїм вибором: - безоплатного усунення недоліків товару; - відшкодування витрат на усунення недоліків товару; - розірвати цей договір в односторонньому порядку, передбаченому цим договором, а у разі сплати покупцем коштів - вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; - вимагати заміни товару на товар належної якості.

Цей договір набирає чинності з моменту його укладання та діє до 12.12.2024 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (пункт 11.1 Договору).

Згідно з пунктом 1 додатку №1 (специфікації) до Договору умови поставки: DDP (адреса вантажоотримувача) згідно з "Інкотермс. Офіційні правила тлумачення торговельних міжнародних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2020 року") (а.с. 14-15).

Відповідно до пункту 3 додатку №1 (специфікації) до Договору строк поставки: 80-90 календарних днів з моменту підписання Договору. Поставка товару не передбачає партійність і буде здійснюватися відповідно до вказаних термінів.

Пунктом 6 додатку №1 (специфікації) до Договору визначено, зокрема, що з метою перевірки на герметичність запірного органу арматури обов`язково будуть проведені замовником гідравлічні випробування протягом 30 робочих днів, після отримання трубопровідної арматури на адресу покупця.

Матеріали справи містять копії підписаних сторонами видаткових накладних на загальну суму 2 872 416 грн. 00 коп., а саме:

- від 19.01.2024 №24/12 на суму 2 191 299 грн. 60 коп., з урахуванням ПДВ з підписом представника позивача про отримання від 12.07.2024 (а.с. 21);

- від 19.01.2024 №24/12/1 на суму 681 116 грн. 40 коп., з урахуванням ПДВ з підписом представника позивача про отримання від 28.10.2024 (а.с. 20).

З акту від 19.01.2024 №293 приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю (на відповідальне зберігання), складеного комісією з представників позивача час початку приймання продукції: 19.01.2024 13:00:00 год., час закінчення приймання: 19.01.2024 13:29:00 год. вбачається, що деякі товарні позиції не пройшли гідравлічні випробування (а.с. 43-44).

Позивачем до позовної заяви надано таблицю №1 з найменування товару, номерами позицій, кількістю та вартістю неякісної продукції (а.с. 8).

Позивач зазначає, що попередив, а пізніше направив відповідачеві лист від 23.02.2024 №01/01/13/10/20/01-02/01/1600, яким повідомляв, що за результатами гідравлічних випробувань окремі товарні позиції не пройшли гідравлічні випробування, не відповідають класу герметичності С, заявленому у паспорті виробником та вимагав усунути виявлених недоліків шляхом заміни поставленого товару на товар належної якості та зазначав, що до повного усунення зауважень, поставлений за видатковою накладною від 19.01.2024 №24/12 товар оприбутковуватись та оплачуватись не буде. У додатках до вказаного листа зазначено, зокрема, акт від 19.01.2024 №293 приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю (на відповідальне зберігання) (а.с.22).

В матеріалах справи наявна копії листа відповідача від 22.02.2024 №190-УТА/ВП, яким відповідач просить дозволу на повернення товарних позицій, які були відвантаження відповідно до Договору, для подальшого усунення недоліку і повернення на адресу позивача (а.с. 30).

Позивач стверджує, що товар належної якості, що повинен був бути переданий за видатковою накладною від 19.01.2024 №24/12 був отриманий позивачем без зауважень лише 12.07.2024, про що свідчить підпис представника на вказаній видатковій накладній, крім того, за накладною від 19.01.2024 №24/12/1 товар був отриманий позивачем без зауважень 28.10.2024, про що свідчить підпис представника на вказаній видатковій накладній. Отже, на думку позивача, поставка товару за вказаними видатковими накладними відбулася з простроченням. На підставі вказаного позивачем нараховано штраф, передбачений пунктом 7.1 Договору - в розмірі 10% за прострочення 30 днів і більше в розмірі 72 456 грн. 48 коп.; відповідач проти вказаного заперечує, що і стало причиною виникнення спору та звернення позивача з позовом до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлено, що майново- господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1-3 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 3 додатку №1 (специфікації) до Договору строк поставки: 80-90 календарних днів з моменту підписання Договору. Поставка товару не передбачає партійність і буде здійснюватися відповідно до вказаних термінів.

Як вбачається Договір було підписано сторонами 26.10.2023.

Отже, строк поставки є таким, що настав - 24.01.2024 (26.10.2023 + 90 календарних днів).

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В матеріалах справи наявні копії видаткових накладних:

- від 19.01.2024 №24/12 на суму 2 191 299 грн. 60 коп., з урахуванням ПДВ з підписом представника позивача про отримання від 12.07.2024;

- від 19.01.2024 №24/12/1 на суму 681 116 грн. 40 коп., з урахуванням ПДВ з підписом представника позивача про отримання від 28.10.2024.

Позивач зазначає, що деякі позиції товару, поставленого за видатковою накладною від 19.01.2024 №24/12 не пройшли гідравлічні випробування, не відповідають класу герметичності С, заявленому у паспорті виробника та надає таблицю 1, у якій наведено найменування, номер товарної позиції, кількість та вартість товару неякісного товару.

При цьому, як вбачається, видаткова накладна від 19.01.2024 №24/12 містить 7 позицій товару на загальну суму 2 191 299 грн. 60 коп., з урахуванням ПДВ тоді як Таблиця 1, з зазначенням товару неналежної якості, містить 5 позицій товару на загальну суму 724 564 грн. 80 коп.

З наданої позивачем копії акту від 19.01.2024 №293 приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю (на відповідальне зберігання), складеного комісією з представників позивача час початку приймання продукції: 19.01.2024 13:00:00 год., час закінчення приймання: 19.01.2024 13:29:00 год. також вбачається, що під час приймання товару 19.01.2024 деякі товарні позиції не пройшли гідравлічні випробування.

Як вбачається, вказаний вище акт від 19.01.2024 №293 містить посилання лише на договір від 26.10.2023 №23/2479-МТР, проте не містить посилання на видаткові накладні, за якими було поставлено товар, який зазначено в акті.

При цьому, з порівняння товарних позицій (найменування, кількості, вартості) зазначених у видаткових накладних від 19.01.2024 №24/12 та №24/12/1 та акті від 19.01.2024 №293 вбачається, що товарні позиці, зазначені в акті відповідають товарним позиціям (найменуванню, кількості, вартості), зазначеним у двох видаткових накладних від 19.01.2024 №24/12 та №24/12/1.

Отже, з наданих позивачем доказів суд доходить висновку, що акт від 19.01.2024 №293 приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю (на відповідальне зберігання) складено представниками позивача після отримання товару, поставлено відповідачем за договором про закупівлю від 26.10.2023 №23/2479-МТР за видатковими накладними від 19.01.2024 №24/12 та №24/12/1.

Суд зауважує, що зі змісту акту від 19.01.2024 №293 приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю (на відповідальне зберігання), видаткових накладних від 19.01.2024 №24/12 та №24/12/1, а також таблиці 1 вбачається, що лише деякі позиції товару, поставленого за видатковими накладними від 19.01.2024 №24/12 та №24/12/1 є такими, що не пройшли гідравлічні випробування.

При цьому, по-перше, у видаткових накладних представником позивача зазначено, що поставлений товар отримано:

- за видатковою накладною від 19.01.2024 № 24/12 - 12.07.2024;

- за видатковою накладною від 19.01.2024 №24/12/1 - 28.10.2024, без розмежування товару на товар, що відповідає умовам Договору та товар, який відповідно до акту від 19.01.2024 №293 та таблиці 1 є таким, що не пройшов гідравлічні випробування.

По-друге, факт складання комісією з представників позивача акту від 19.01.2024 №293, відповідно до якого час початку приймання продукції: 19.01.2024 13:00:00 год., час закінчення приймання: 19.01.2024 13:29:00 год. свідчить про те, що товар за видатковими накладними від 19.01.2024 №24/12 та №24/12/1 був поставлений відповідачем та отриманий позивачем саме 19.01.2024.

Тобто, в межах строку, встановленого Договором.

Щодо нарахування штрафу

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, у тому числі неустойкою.

Згідно із частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно; якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частини 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України).

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 7.1 Договору при недотриманні постачальником строків поставки, постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 5% за прострочення до 30 днів та 10% - за прострочення 30 днів і більше.

Як вбачається, позивачем з посиланням на пункт 7.1 Договору нараховано штраф за прострочення поставки в розмірі 10% від вартості товару неналежної якості, відповідно до таблиці 1, а саме:

(137 030,40 + 277 884,00 + 19 255,20 + 66 090,00 + 224 305,20) х 10% = 72 456 грн. 48 коп.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що окрім того, що товар, як вже зазначалося вище, поставлений відповідачем в межах строку, встановленого Договором, що є самостійною підставою для відмови у задоволення позовних вимог, у пункті 7.1 Договору не визначена база нарахування штрафу, зокрема, не зазначено від якої саме величини нарахувається штраф в розмірі 10%. Так, наприклад, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) тощо.

Таким чином, суд дійшов висновку, що умовами укладеного Договору не встановлений конкретний розмір штрафу за недотримання постачальником строків поставки.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Законом України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", було внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 цього кодексу з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що докази, надані відповідачем на спростування твердження позивача щодо того, що товар було поставлено відповідачем з порушенням строку, встановленого Договором є достатньо вірогідними, тобто факти, які розглядаються щодо відсутності підстави для нарахування штрафу є більш вірогідними порівняно з доказами, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судові витрати у справі зі сплати судового збору слід віднести за рахунок позивача.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як вбачається, позовна заява у даній справі була подана позивачем до суду в електронній формі через "Електронний суд", отже сума судового збору, яку мав сплатити позивач складає 2 422 грн. 40 коп.

Проте, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 998 грн. 77 коп., що є більшим, від встановленого законодавством розміру судового збору на 576 грн. 37 коп. (2 998,77 - 2 422,40).

Отже, за клопотанням позивача підлягає поверненню останньому з Державного бюджету судовий збір в розмірі 576 грн. 37 коп.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5; ідентифікаційний код 00135390) до Приватного акціонерного товариства "Промарматура" (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17; ідентифікаційний код 21871578) про стягнення 72 456 грн. 48 коп.

2. Судові витрати у справі віднести за рахунок Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5; ідентифікаційний код 00135390).

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

04.06.2025