ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про самовідвід

29 травня 2025 року Справа № 915/146/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Коваля С.М.,

розглянувши у нарадчій кімнаті заяву про самовідвід у справі

за позовом: Заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури,

54006, м. Миколаїв, Бузький бульвар, буд. 15;

в інтересах держави

в особі Миколаївської районної державної адміністрації (Миколаївської районної військової адміністрації),

54036, м. Миколаїв, вул. Одеське шосе, буд. 18А;

до Коблівської сільської ради, 57453, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Коблеве, вул. Одеська, буд. 4;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України, 01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 9А;

про: витребування земельної ділянки,.-

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Миколаївської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської районної державної адміністрації (Миколаївської районної військової адміністрації) з позовною заявою, в якій просить суд:

1. Витребувати на користь держави в особі Миколаївської районної державної адміністрації () з незаконного володіння Коблівської сільської ради () земельну ділянку площею 0,0999 га з кадастровим номером :09:000:1543, яка розташована в межах території села Рибаківка Миколаївського району Миколаївської області, державну реєстрацію права комунальної власності на яку вчинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.08.2021, про що вчинено запис № 43340234.

2. Стягнути з відповідача на користь Миколаївської обласної прокуратури (, Банк ДКСУ м. Києва, р/р UA0000340) сплачений судовий збір за подачу позову.

3. Про дату, час і місце розгляду справи повідомити Миколаївську обласну прокуратуру, якою забезпечуватиметься участь у розгляді справи.

Ухвалою від 04.02.2025 (суддя ОСОБА_1 ) позовну заяву було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/146/25 за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи, що за результатом повторного автоматизованого розподілу даної справи, проведеного на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2025 № 31 у зв`язку зі звільненням у відставку з посади судді ОСОБА_1 , головуючим суддею в даній справі призначено Коваля С.М.

Ухвалою суду від 14.04.2025 суддею Коваль С.М. прийнято господарську справу №915/146/25 до провадження за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження та підготовче засідання призначити на 21.05.2025 о 12 год. 30 хв.

Справа № 915/146/25 не може розглядатися судом під моїм головуванням у зв`язку з таким.

У відповідності до ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід (ч. 1 ст. 38 ГПК України).

Член сім`ї головуючого у справі судді (брат дружини) є прокурором Миколаївської окружної прокуратури, тобто позивач у справі, а тому з метою усунення обставин, що можуть викликати сумнів щодо неупередженості головуючого судді у справі, заявляю самовідвід.

Засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом

забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною першою статті 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (пункт 3.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини першої статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні справедливого балансу між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рішення у справах DomboBeheer B.V. v. theNetherlands від 27жовтня 1993 р., заява № 14448/88, п. 33, та Ankerl v. Switzerland від 23 жовтня 1996 р., заява № 17748/91 п. 38.

Європейським судом з прав людини в своїх рішеннях визначено наступний підхід до оцінки безсторонності суду, що розглядає справу.

Зокрема в п. 66 рішення у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява №4785/02) від 10 грудня 2009 року, судом відзначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, № 255, с.12, п.27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Судом зазначається, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі "Кастільо Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

Наявність зазначених вище обставин, навіть за відсутності тих чи інших об`єктивних чинників, може бути підставою для виникнення у сторін та інших учасників справи почуття упередженості судді в цій справі, створити перешкоди для вирішення справи у відповідності до засад господарського судочинства, в тому числі у зв`язку з вірогідними зловживаннями сторонами процесуальними правами, та зашкодити законності прийнятих рішень, за рахунок наявності додаткових підстав для їх оскарження, пов`язаних із згадуваними обставинами.

Отже, враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 35 ГПК України та наведені вище міркування в їх сукупності, господарський суд вважає наявними підстави для задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись ст. 35, 38, 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати заяву головуючого судді Коваля С.М. про самовідвід у справі №915/146/25 обґрунтованою.

2. Задовольнити заяву головуючого судді Коваля С.М про самовідвід у справі №915/146/25.

3. Позовну заяву з додатками передати для визначення головуючого судді в порядку встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Коваль.