ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/774/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання Ісмаілова А.Н.

за участю представників учасників справи:

від Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка Одеської області- не з`явився

від Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області-не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області про розподіл судових витрат (вх.2324/25) у справі №916/774/24

за результатами розгляду апеляційних скарг Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка Одеської області та Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року, м. Одеса, суддя Малярчук І.А., повний текст рішення складено та підписано 08.10.2024 року

у справі №916/774/24

за позовом Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області

до відповідача: Приватного підприємства «Граніт» м. Біляївка Одеської області

про розірвання договору оренди землі та стягнення 571 051 грн 37 коп.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року Вигодянська сільська рада Одеського району Одеської області з урахуванням заяви від 06.09.2024 за вх№32501/24 про збільшення позовних вимог звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка Одеської області, в якій просила суд: розірвати договір оренди землі від 18.04.2007 року, укладений між Вигодянською сільською радою Одеського району Одеської області та Приватним підприємством «Граніт» м. Біляївка Одеської області та стягнути з Приватного підприємства «Граніт», м.Біляєвка Одеської області, на свою користь заборгованість за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0132 площею 0,2578 га та земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0133 площею 0,1162 га, що у загальному розмірі становить 571 051 грн 37 коп.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року у справі №916/774/24 (суддя Малярчук І.А.) позовні вимоги Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області задоволено частково; розірвано договір оренди землі від 18.04.2007, укладений між Вигодянською сільською радою Одеського району Одеської області та Приватним підприємством «Граніт», м. Біляївка Одеської області; стягнуто з Приватного підприємства «Граніт» на користь Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області 193 872 грн 49 коп. заборгованості, 35 139 грн. 85 коп., пені, 20 272 грн 40 коп. інфляційних втрат, 5 507 грн 92 коп. три проценти річних, 6 848 грн 33 коп. витрат по сплаті судового збору. У решті заявлених позовних вимогах про стягнення пені відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 апеляційну скаргу Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року у справі №916/774/24 залишено без задоволення; апеляційну скаргу Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка, Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року у справі №916/774/24 задоволено частково. Рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року у справі №916/774/24 скасовано частково.

Викладено резолютивну частину рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 у справі № 916/774/24 наступним чином:

«Позовні вимоги Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області (67620, Одеської області, Одеського району, с. Вигода, вул. Нова, 33-а,) до Приватного підприємства «Граніт» (67600, Одеської області, Одеського району, м. Біляївка, вул. Івана Франка, 50, ) про розірвання договору оренди землі та стягнення 571 051 грн 37 коп. задовольнити частково. Стягнути з Приватного підприємства «Граніт» (67600, Одеської області, Одеського району, м. Біляївка, вул. Івана Франка, 50, ) на користь Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області (67620, Одеської області, Одеського району, с. Вигода, вул. Нова, 33-а, ) основний борг у сумі 148 600 грн. 29 коп., інфляційні в розмірі 14 048 грн.17 коп., 3% річних у розмірі 3 892 грн. 93 коп. Розірвати договір оренди землі від 18.04.2007, укладений між Вигодянською сільською радою Одеського району Одеської області (67620, Одеської області, Одеського району, с. Вигода, вул. Нова, 33-а,) та Приватним підприємством «Граніт» (67600, Одеської області, Одеського району, м. Біляївка, вул. Івана Франка, 50, ). Відмовити у задоволенні позовних вимог Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області до Приватного підприємства «Граніт», м. Біляєвка Одеської області про стягнення суми основного боргу у розмірі 45 272 грн 20 коп., інфляційних у розмірі 6 224 грн 23 коп., 3 % річних у розмірі 1 614 грн 99 коп., пені у розмірі 294 271 грн 62 коп.». Доручено Господарському суду Одеської області видати наказ. В іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 у справі № 916/774/24 залишено без змін.

02.06.2025 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області надійшло клопотання про розподіл судових витрат, у якому заявник просив суд апеляційної інстанції стягнути з Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка Одеської області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн.

Вказане клопотання позивача, зокрема, обґрунтоване тим, що спірні правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем, заходи, вжиті для захисту прав та законних інтересів позивача, результат розгляду справи, який є для позивача позитивним у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, а також з урахуванням наданих документів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, Вигодянська сільська рада Одеського району Одеської області вважає, що ним доведено факт понесення таких витрат, а також - їх розмір, співмірний із результатом, досягнутим при розгляді справи. З огляду на загальні принципи справедливості та верховенства права, враховуючи категорію та складність справи, виходячи з критерію реальності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, заявник зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу, які потребують відшкодування, у загальному розмірі складають 16 000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до апеляційного господарського суду було надано такі документи:

- ордер про надання правничої допомоги Вигодянський сільській раді Одеського району Одеської області серії ВН №1523298 на підставі договору про надання правничої допомоги №31 від 27.03.2025 у Південно-західному апеляційному господарському суду від 02.06.2025 року;

-акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який укладений між Уртаєвим Олегом Ігоровичем, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльністю №2567 від 22.02.2013 та Вигодянською сільською радою Одеського району Одеської області від 28.05.2025 року;

- договір про надання правової допомоги №31 від 27.03.2025 року, укладений між Уртаєвим Олегом Ігоровичем, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльністю №2567 від 22.02.2013 року та Вигодянською сільською радою Одеського району Одеської області;

-додаткову угоду №3 від 27 березня 2025 року до договору про надання правової допомоги №102 від 28.10.2024 року;

-договір про надання правової допомоги №102 від 28.10.2024 року, укладений між Уртаєвим Олегом Ігоровичем, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльністю №2567 від 22.02.2013 року та Вигодянською сільською радою Одеського району Одеської області;

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2025 призначено розгляд заяви Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області про ухвалення додаткової постанови та розподіл судових витрат у справі №916/774/24 на 09.06.2025 року о 10:00

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2025 року прийнято справу №916/774/24 за заявою Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області за наслідками розгляду апеляційних скарг Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка, Одеської області та Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року м. Одеса, до свого провадження у новому склад, а саме: головуючий суддя Діброва Г.І., судді Принцевська Н.М., Савицький Я.Ф.

06.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Південно-західного апеляційного господарського суду від Приватного підприємства «Граніт», м.Біляєвка Одеської області надійшла заява, в якій відповідач просив у задоволенні заяви представника Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на надання правової допомоги відмовити.

Зокрема, в обґрунтування заяви відповідач зазначає, що сума, яка судом стягнута з відповідача на користь позивача становить менш ніж 1/3 частину заявлених його позовних вимог (571051, 37 грн. заявлено, 166 541, 39 грн. - стягнуто), а тому сума правничої допомоги 16 000 грн. є необґрунтованою та не відповідає критерію співмірності судових витрат.

Також, наголошує, що з акту №1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 28.05.2025 року не вбачається за можливе оцінити час, витрачений адвокатом на виконання зазначених в цьому акті робіт та виконаний їх обсяг, а отже, обґрунтованість зазначених в цьому акті сум за виконання цих робіт. Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутній документ, який би підтверджував сплату Вигодянською сільською радою Одеської області заявленої суми 16 000 грн адвокату Уртаєву О.І. за надані ним послуги.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи звіти про електронну відправку ухвали суду апеляційної інстанції про відкриття провадження у справі на їх офіційну електронну адресу.

06.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Південно-західного апеляційного господарського суду від представників учасників справи надійшли клопотання про розгляд питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу без їх участі (вх.№4326/24Д2, вх.4058/24/Д4), які прийняти та задоволені судом апеляційної інстанції.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням викладеного, оскільки судом апеляційної інстанції було створено всі необхідні умови для розгляду заяви, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду клопотання про розподіл судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи №916/16291/24, явка сторін до суду ухвалою не визнавалася обов`язковою, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, строк розгляду клопотання про розподіл судових витрат є скороченим і добігає кінця, учасники справи мали можливість подати всі необхідні клопотання та заяви, висловити свої позиції, враховуючи задоволення заяви представників учасників справи про розгляд клопотання без їх участі, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представників сторін.

Дослідивши доводи та вимоги, викладені у клопотанні Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області про розподіл судових витрат у справі №916/774/24, судова колегія вважає, що таке клопотання є обґрунтованим, проте потребує часткового задоволення, враховуючи таке.

Приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частинами 1, 3 ст. 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Зазначеним приписам Конституції України кореспондує ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з аналізу положень ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права у суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Разом з тим, згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Виходячи з системного аналізу положень ч. 8 ст. 129, ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі доказів, які подаються сторонами до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку із недоведеністю їх наявності у порядку, передбаченому положеннями ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог, передбачених ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України щодо співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, ціною позову.

Разом з тим, слід розділяти поняття "зменшення судових витрат" та "розподіл судових витрат", тому колегія суддів звертає увагу на таке.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, та відповідно до яких суд наділений дискреційними повноваженнями щодо встановлення обставин виникнення судових витрат та визначення їх розміру, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним щодо предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20, від 11.11.2021 у справі № 873/137/21, у додатковій постанові Верховного Суду від 13.12.2022 у справі № 925/367/20(925/107/21).

До того, ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (пункт 269).

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Зазначені висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18, від 04.06.2019 у справі № 9901/350/18 та додатковій постанові у зазначеній справі від 12.09.2019, а також у постановах Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 26.05.2020 у справі № 908/299/18.

Так, з матеріалів господарської справи вбачається, що Уртаєв Олег Ігорович який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2567 від 22.02.2013, та Вигодянською сільською радою Одеського, з іншої сторони, уклали договір про надання правової допомоги №31 від 27.03.2025 року з додатковою угодою №3 від 27.03.2025 до договору про надання правової допомоги №102 від 28.10.2024 року.

Відповідно до п.1.1 договору його предметом є надання адвокатом усіма законними методами та способами послуг адвокатської діяльності, правової допомоги та правових послуг (консультації, роз?яснення, складання документів, подача документів до відповідних державних та судових установ, тощо - перелік правових послуг детально закріплений у розділі «Права та обов?язки адвоката»), представництво інтересів клієнта в Південно-західному апеляційному господарському суді у справі Nє 916/774/24, написання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року по справі №916/774/24 за позовною заявою Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області до Приватного підприємства «Граніт» про стягнення заборгованості по виплаті орендної плати за земельну ділянку, код КД 021: 2015 - 79110000-8.

Пунктом 3.1 договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2025 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх обов?язків за договором, зокрема до набрання законної сили рішення (ухвали, постанови) Південно-західного апеляційного господарського суду у справі №916/774/24, що буде винесено за результатом розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року по справі № 916/774/24.

Відповідно до п.4.1, 4.2 договору вартість послуг адвоката складає 16 000 грн без ПДФ; клієнт сплачує вартість послуг у повному обсязі на розрахунковий рахунок адвоката після проголошення вступної та резолютивної частини рішення Південно-західного апеляційного господарського суду Одеської області по справі №916/774/24 за позовною заявою Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області до Приватного підприємства «Граніт» про стягнення заборгованості по виплаті орендної плати за земельну ділянку.

Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками.( п.8.5.договору).

Додатковою угодою№3 від 27.03.2025 року до договору №102 від 28.10.2024 року адвокат Уртаєв Олег Ігорович, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2567 від 22.02.2013, та Вигодянською сільською радою Одеського району Одеської області, з іншої сторони, уклали цю додаткову угоду до договору №102 від 28.10.2024 року про те, що керуючись п.3.2 договору сторони прийшли до згоди розірвати договір №102 від 28.10.2024 року за взаємною згодою сторін.

З ккту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який укладений між Уртаєвим Олегом Ігоровичем, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльністю №2567 від 22.02.2013 та Вигодянською сільською радою Одеського району Одеської області від 28.05.2025 року, з іншої сторони, вбачається, що було укладено цей акт про наступне:

підготовка апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/774/24 від 07.10.2024 року;

???формування відзиву на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/774/24 від 02.12.2024 року;

???підготовка відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/774/24 від 02.12.2024 року;

???участь у судових засіданнях по справі №916/774/24 у Південно-західному апеляційному господарському суді - 4 судових засідань. Загальна сума для сплати за надані послуги по справі №-916/774/24 у Південно-західному апеляційному господарському суді складає 16 000 грн.

З рахунку №1 від 28.05.2025 року за договором №31 від 27.03.2025 року вбачається, що юридичними послугами адвоката є: підготовка апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/774/24 від 07.10.2024 року; формування відзиву на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/774/24 від 02.12.2024 року; підготовка відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/774/24 від 02.12.2024 року; участь у судових засіданнях по справі №916/774/24 у Південно-західному апеляційному господарському суді - 4 судових засідань. Загальна сума для сплати за надані послуги по справі №-916/774/24 у Південно-західному апеляційному господарському суді складає 16 000 грн.

Як вже зазначалося вище за текстом постанови, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 апеляційну скаргу Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року у справі №916/774/24 залишено без задоволення; апеляційну скаргу Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка, Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року у справі №916/774/24 задоволено частково. Рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року у справі №916/774/24 скасовано частково.

В подальшому, в установлений процесуальним законодавством п`ятиденний строк 02.06.2025 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області надійшло клопотання про розподіл судових витрат, у якому заявник просив суд апеляційної інстанції стягнути з Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка Одеської області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн.

Вказане клопотання позивача, зокрема, обґрунтоване тим, що спірні правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем, заходи, вжиті для захисту прав та законних інтересів позивача, результат розгляду справи, який є для позивача позитивним у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, а також з урахуванням наданих документів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, Вигодянська сільська рада Одеського району Одеської області вважає, що ним доведено факт понесення таких витрат а також - їх розмір, співмірний із результатом, досягнутим при розгляді справи. З огляду на загальні принципи справедливості та верховенства права, враховуючи категорію та складність справи, виходячи з критерію реальності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, заявник зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу, які потребують відшкодування, у загальному розмірі складають 16 000 грн.

Як було раніше зазначено колегією суддів за текстом постанови, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Правовий аналіз зазначених вище норм процесуального законодавства свідчить, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами та, зокрема, у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги, покладаються за аналогією закону, на апелянта. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд: має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; з власної ініціативи не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/1, у додатковій постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 23.07.2024 у справі №910/9544/23.

Отже, такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, так і відповідно до ч. 5 ст. 129 цього Кодексу.

Тобто, критерії, визначені ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас, критерії, визначені ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі і інших, передбачених ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Верховний Суд у постанові від 22.12.2022 року у справі №903/643/21 зробив висновок, що суд під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може одночасно застосовувати критерії, що визначені як у ч. 5-7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (з власної ініціативи), так і в ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (за клопотанням сторони).

Верховний Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга представника позивача складається з 8 сторінок, з яких 1 сторінка це реквізити сторін, у 2 сторінці викладена резолютивна частина рішення суду першої інстанції, 3-6 сторінки-доводи апеляційної скарги, 7-8 сторінки це щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу та прохальна частина. Відзив представника позивача на апеляційну скаргу складається з 7 сторінок, з яких 1 сторінка - це реквізити сторін у справі, у 2 сторінці викладена резолютивна частина рішення суду першої інстанції, у 3-6 сторінки викладені доводи щодо апеляційної скарги, 7 сторінка прохальна частина відзиву та список додатків.

Крім того, колегія суддів також враховує, що правова позиція, викладена представником позивача, була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору у судах першої та апеляційної інстанціях, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, адвокат Уртаєв О.І., в тому числі, надавав правову допомогу Вигодянській сільській раді Одеського району Одеської області у суді першої інстанції, тому, відповідно, був обізнаній у справі з усіма деталями, що з неї випливають.

Отже, колегія суддів зазначає, що в даному випадку є завищеною зазначена в акті сума в розмірі 16 000 гривень.

Крім того, колегія суддів зазначає, що сума, яка судом стягнута з відповідача на користь позивача становить менш ніж 1/3 частину заявлених його позовних вимог (571 051 грн 37 коп. заявлено у суді першої інстанції, 166 541, 39 грн. - стягнуто), а тому колегія суддів вважає, що сума правничої допомоги 16 000 грн не відповідає критерію співмірності судових витрат.

У розгляді заяви суд, зокрема, враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що немає очевидних підстав стверджувати, що необхідна підготовка до розгляду цієї справи при апеляційному її перегляді (підготовка апеляційної скарги, відзиву, участь у судовому засіданні) вимагала значного обсягу юридичної роботи та потребувала значних витрат часу представника Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області.

З огляду на вказане, судова колегія зазначає, що виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти справи у сукупності, розмір заявлених витрат представника Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області на правову допомогу у вказаній сумі не відповідає критерію розумності їх розміру, є неспівмірними з ціною позовних вимог та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), обсягом наданих адвокатом послуг, а тому мають надмірний характер. Отже, їх розмір є завищеним, що для Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка Одеської області та Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області буде становити надмірний фінансовий тягар, а тому, з урахуванням наданих заявником доказів в обґрунтування понесених судових витрат на правничу допомогу, заперечень, заявлених відповідачем, судова колегія вважає, що останні підлягають зменшенню до 8000 грн. Така сума, на переконання судової колегії, є обґрунтованою, відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності її розміру, є співрозмірною зі складністю справи та виконаними адвокатом робіт (наданими послугами).

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає частково обґрунтованим клопотання представника Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області про ухвалення додаткового рішення від 02.06.2025 року (вх.2324/25) у справі №916/774/24 про розподіл судових витрат за результатом розгляду апеляційних скарг Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка Одеської області та Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року та таким, що потребує часткового задоволення на суму 8 000 грн з відмовою в іншій частині.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244, 281-284, 344 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області про ухвалення додаткового рішення від 02.06.2025 року (вх.2324/25) у справі №916/774/24 про розподіл судових витрат за результатом розгляду апеляційних скарг Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка Одеської області та Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року у справі №916/774/24 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Граніт» (67600, Одеської області, Одеського району, м. Біляївка, вул. Івана Франка, 50, ) на користь Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області (67620, Одеської області, Одеського району, с. Вигода, вул. Нова, 33-а, ) судові витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката у сумі 8 000 грн.

Відмовити Вигодянській сільській раді Одеського району Одеської області у стягненні витрат на правничу допомогу за результатами розгляду апеляційних скарг Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка Одеської області та Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року у справі №916/774/24 у розмірі 8 000 грн.

Доручити Господарському суду Одеської області видати наказ.

Додаткова постанова в порядку ст. 244 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її ухвалення згідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст. 286, 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 09.06.2025 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М.Принцевська Я.Ф. Савицький