ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.06.2025 Справа №905/388/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи за

позовною заявою: Відділу освіти Покровської міської ради Донецької області, м.Покровськ, Донецька область

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ, м.Слов`янськ, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Війської частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про відшкодування вартості спожитої електроенергії у розмірі 181145,93грн

Суть справи:

Позивач, Відділ освіти Покровської міської ради Донецької області, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ про стягнення 181145,93грн вартості відшкодування спожитої електроенергії.

Позов обґрунтований тим, що між Відділом освіти Покровської міської ради Донецької області, Військовою частиною НОМЕР_1 та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Луганськ підписаний договір №302/2023 від 11.04.2023. Умовами договору передбачено обов`язок відповідача по відшкодуванню спожитих комунальних послуг Військовою частиною, яка користується майном позивача. Відповідачем порушено умови договору з оплати спожитої електричної енергії, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з січень-жовтень 2023 року у розмірі 181145,93грн.

Ухвалою від 15.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Війську частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Сторони у справі (позивач, відповідач) та третю особа було повідомлено про відкриття провадження у справі засобами електронного зв`язку, що підтверджується сформованими в КП "ДСС" довідками про доставку електронних листів (електронного примірника ухвали від 15.04.2025), які долучені до матеріалів справи.

Копія ухвали від 15.04.2025 також розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що у силу статей 2, 4 Закону "Про доступ до судових рішень" свідчить про наявність додаткової можливості сторін справи ознайомитись із судовими рішеннями. Крім того, на офіційному веб-сайті Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» у розділі "Новини" «Інше» розміщено відповідне повідомлення про наявність судового провадження у цій справі.

07.05.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду від відповідача надійшли відзив на позовну заяву та заява, в якій відповідач просить продовжити строк на подання відзиву на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заявленої позиції відповідач наполягав на тому, що в порушення умов п.3.4. договору позивачем не було надано відповідачу рахунків на оплату, що позбавило можливості Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ вчасно виконати взяті на себе зобов`язання, а тому вина відповідача відсутня. Докази пред`явлення відповідачу для оплати рахунків постачальних організацій за період споживання протягом 2023 року до позовної заяви також не додано. Укладений на розміщення військової частини НОМЕР_1 договір №302/2023 від 11.04.2023 не містить розмір відшкодування за споживання військовою частиною електричної енергії. Відповідач не мав підстав для укладання договору про відшкодування комунальних витрат позивачу за відсутності у нього розрахунку про розмір сум відшкодування за спожиту електричну енергію в/ч НОМЕР_1 з підтвердженням об`ємів споживання та рахунків постачальної організації. У відповідача відсутня заборгованість перед Відділом освіти Покровської міської ради Донецької області за спожиту електричну енергію по договору №302/2023 від 11.04.2023. Пред`явлений на адресу фактичного місцезнаходження відповідача у 2025 році Акт наданих послуг №1 від 06.03.2025 за періоди споживання електричної енергії протягом 2023 року в/ч НОМЕР_1 від 11.04.2023 не є підставою для оплати відповідачем, оскільки відповідач, який є бюджетною установою не має права взяття бюджетних асигнувань за бюджетний період 2023 року.

Ухвалою від 14.05.2025 поновлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву, прийнято відзив на позовну заяву та приєднано його до матеріалів справи.

19.05.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивач вважає доводи відповідача необґрунтованими. Позивач вказує про те, що відсутність рахунків на відшкодування спожитих комунальних послуг та рахунків, виставлених організаціями, які надають комунальні послуг, не є відкладальною умовою та не виключає обов`язку відповідача щодо виконання своїх зобов`язань. Відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від здійснення зобов`язань за договором. Підстави для звільнення відповідача від сплати основного зобов`язання за договором відсутні.

22.05.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, за змістом яких відповідач наполягає на безпідставності вимоги позивача про відшкодування вартості спожитої електричної енергії.

Від третьої особи письмові пояснення по суті позовних вимог до суду не надходили.

Згідно з положеннями статті 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд врахував, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

11.04.2023 між Відділом освіти Покровської міської ради Донецької області (сторона 1), Військовою частиною НОМЕР_3 (сторона 2) та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Луганськ (сторона 3) було підписано договір №302/2023 (далі договір користування), за умовами пункту 1.1 якого сторона 1 надає стороні 2 можливість на спільне безоплатне користування нерухомим майном: комплекс будівель зазначених у цьому пункті договору.

Розділом 3 договору користування «Оплата» сторони погодили наступне: спільне користування майном здійснюється на безоплатній основі. Сторона 3 зобов`язана відшкодувати стороні 1 всі витрати за комунальні послуги, які були отримані та підтверджені стороною 2 за час дії цього договору. Всі відшкодування за отримані комунальні послуги стороною 2 за цим договором сплачуються стороною 3, але виключно за погодженням із нею. Підставою для відшкодування стороною 3 за сторону 2 комунальних послуг є виставлені рахунки постачальними організаціями, які надають комунальні послуги стороні 1. З метою відшкодування комунальних послуг сторона 1 зобов`язана виставити рахунки стороні 3 та надати копії рахунків, що виставлені стороні 1 постачальними організаціями, які надають комунальні послуги.

Згідно з пунктами 8.2, 8.3 договору користування обов`язками сторони 3 є відшкодувати стороні 1 вартість комунальних послуг, що спожиті стороною 2 у процесі виконання цього договору; укласти із стороною 1 договори на відшкодування вартості комунальних послуг.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє на період воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування. У відповідності до статті 631 Цивільного кодексу України та ст.180 Господарського кодексу України даний договір поширює свою дію на відносини, які фактично склалися до моменту його укладання, а саме 01.01.2023 року (пункт 11.1. договору користування).

Договір користування підписано представниками сторін 1, 2 та 3, підписи скріплені печатками сторін.

На виконання умов договору користування сторонами 1, 2, 3 підписано Акт приймання - передачі від 01.01.2023, згідно якого сторона 1 надала для спільного безоплатного користування нерухоме майно в належному стані, а сторона 2 прийняла відповідне нерухоме майно для спільного користування.

В Акті зазначено про те, що за домовленістю сторін умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з моменту його укладення. Договір вступає в силу і діє з 01.01.2023 року на період воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування.

Електропостачання переданих будівель здійснювалось на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електроенергії №1232 від 01.01.2019; договору №1232 про закупівлю послуг з розподілу електричної енергії та послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за державні кошти/власні кошти від 01.02.2023, укладених між Позивачем та АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», та договору про постачання електричної енергії споживачу №1 від 10.01.2023, укладеного між Позивачем та ТОВ «РТЕ Юкрейн». Копії договорів додані до позовної заяви.

У період користування майном (січень-жовтень 2023 року) військовою частиною спожито комунальні послуги, а саме: електрична енергія в обсязі 24107,90 кВт*год в загальній сумі 181145,93грн. Детальний розрахунок обсягів та вартості спожитої Військовою частиною НОМЕР_1 електричної енергії наведено в акті фіксації показників обсягів спожитої електричної енергії від 06.03.2025, який підписаний представниками Відділу освіти Покровської міської ради Донецької області та Військовою частиною НОМЕР_1 , підписи засвідчені печатками.

Як зазначає позивач, вказаний обсяг електричної енергії оплачений позивачем оператору систем розподілу електричної енергії АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та постачальнику електричної енергії ТОВ «РТЕ Юкрейн».

Листом №01-24/02/117 від 24.01.2025 позивачем було повідомлено відповідача про необхідність погашення наявної заборгованості по відшкодуванню витрат на комунальні послуги, понесені позивачем, у тому числі витрат за спожиту електричну енергії Військовою частиною НОМЕР_1 в сумі 181145,93грн. за час користування будівлями за договором №302/2023 від 11.04.2023.

10.03.2025 на адресу фактичного місцезнаходження відповідача направлено лист №01-24/02/239 від 06.03.2025 із вимогою про сплату заборгованості за договором протягом 15 днів з моменту отримання вимоги. До вимоги долучені документи для здійснення оплати - Акт наданих послуг №1 від 06.03.2025 до договору №302/2023 від 11.04.2023 та Рахунок на оплату №1 від 06.03.2025, а також документи, що підтверджують факт споживання Військової частиною НОМЕР_1 електричної енергії та документи постачальників комунальних послуг - Акт фіксації показників обсягів спожитої електричної енергії від 06.03.2025 між Відділом освіти Покровської міської ради Донецької області та Військової частини НОМЕР_1 ; копії акту прийомупередачі наданих послуг з розподілу електричної енергії між АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та Відділом освіти Покровської міської ради Донецької області за січень-жовтень 2023; копії актів приймання-передачі електричної енергії між ТОВ «РТЕ Юкрейн» та Відділом освіти Покровської міської ради Донецької за січень-жовтень 2023. За інформацією з веб-сайту АТ «Укрпошта» лист було вручено відповідачу 13.03.2025. Станом на 31.03.2025 заборгованість за договором відповідачем не погашено.

Посилаючись, на вказані обставини Відділ освіти Покровської міської ради Донецької області, звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ про стягнення 181145,93грн вартості відшкодування спожитої електроенергії.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить з такого:

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Частиною першою статті 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

При цьому, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 13 ЦК України).

Приписами статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладаючи договір користування, сторони узгодили, що останній є безоплатним, натомість сторона 3 Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ відшкодовує стороні 1 Відділу освіти Покровської міської ради Донецької області всі витрати на комунальні послуги, які були отримані стороною 2 Військовою частиною НОМЕР_3 (пункти 3.1., 3.2. договору користування).

Підставою для відшкодування стороною 3 за сторону 2 комунальних послуг є виставлені рахунки постачальними організаціями, які надають комунальні послуги стороні 1. З метою відшкодування комунальних послуг сторона 1 зобов`язана виставити рахунки стороні 3 та надати копії рахунків, що виставлені стороні 1 постачальними організаціями, які надають комунальні послуги (пункт 3.4. договору користування).

Отже зміст, укладеного між позивачем, відповідачем та військовою частиною договору користування, передбачає відшкодування відповідачем суми витрат, які були отримані військовою частиною у зв`язку із використанням майном.

Вирішуючи питання щодо правового регулювання відносин між сторонами, які виникли на підставі договору тимчасового безоплатного користування майном, суд враховує те, що відповідно до частини другої статті 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Суд бере до уваги, що відповідно до ЦК України правова природа договору оренди передбачає його оплатність, у зв`язку з чим, зважаючи на безоплатний характер правовідносин сторін, які виникли на підставі Договору, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення глави 60 ЦК України, яка регулює правовідносини з позички. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 у справі № 6-107цс16. Також Верховний Суд у справі № 450/978/13-ц (постанова від 21.03.2018) відзначив безоплатне використання нерухомого майна як кваліфікуючу ознаку, за якою відніс правовідносини за укладеним сторонами договором до правовідносин за договором позички. У справі № 920/404/17 (постанова від 30.05.2018) Верховний Суд дійшов схожого висновку.

Відповідно до статті 827 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. До договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою стаття 828 ЦК України договір позички будівлі, іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у формі, яка визначена відповідно до статті 793 цього Кодексу.

Також, враховуючи те, що договір містить положення про обов`язок відшкодувати виконавцем усі фактичні витрати, що необхідні для виконання договору, суд вважає, що зазначений договір також має ознаки договору про безоплатне надання послуг.

Згідно зі статтею 904 ЦК України за договором про безоплатне надання послуг замовник зобов`язаний відшкодувати виконавцеві усі фактичні витрати, договору.

Обов`язок відшкодувати виконавцеві всі фактичні витрати, необхідні для виконання договору про безоплатне надання послуг, ґрунтується на презумпції відплатності договорів про надання послуг.

Суд враховує, що висновки щодо застосування норм права, викладеними в постанові Верховного Суду від 01.06.2022 у справі № 916/942/21: "... за змістом частини другої статті 631 ЦК України договір, за загальним правилом, набирає чинності з моменту його укладення та не застосовується до відносин сторін, які виникли до його укладення; з цього правила існує виняток, передбачений частиною третьою тієї ж статті, за яким сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, але такий виняток може мати місце лише за згодою сторін."

Відповідно до пункту 11.1 договору користування сторонами погоджено: "Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє на період воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування. У відповідності до статті 631 Цивільного кодексу України та ст.180 Господарського кодексу України даний договір поширює свою дію на відносини, які фактично склалися до моменту його укладання, а саме 01.01.2023 року.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач належним чином виконав свої обов`язки за договором від 11.04.2023 №302/2023, передав у спільне безоплатне користування нерухоме майно в належному стані, що підтверджується Актом приймання-передачі нерухомого майна, згідно з договором спільного тимчасового безоплатного використання від 11.04.2023 №302/2023.

Доказів розірвання, припинення дії договору користування чи повернення позивачу нерухомого майна у період, за який заявлена до стягнення заборгованість, матеріали справи не містять.

Як вбачається із зазначеного Акту приймання-передачі, сторони підписали цей акт без заперечень та зауважень, у зв`язку з чим, відповідно до вимог статті 629 ЦК України, вони повинні належним чином виконувати всі умови укладеного з позивачем Договору, в тому числі в частині своєчасного та у повному обсязі внесення платежів з відшкодування за спожиті комунальні послуги, в т.ч. за електричну енергію.

Згідно з пунктом 3.2. договору користування сторона 3 зобов`язана відшкодувати стороні 1 всі витрати за комунальні послуги, які були отримані та підтверджені стороною 2 за час дії цього договору.

Згідно з пунктом 8.2 договору користування обов`язками сторони 3 є відшкодувати стороні 1 вартість комунальних послуг, що спожиті стороною 2 у процесі виконання цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, факт постачання та розподілу електричної енергії підтверджується відповідними актами приймання-передачі за спірний період, які підписані ТОВ «РТЕ Юкрейн», АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та Відділом освіти Покровської міської ради Донецької області.

Між позивачем Відділом освіти Покровської міської ради Донецької області та Військовою частиною НОМЕР_3 підписаний Акт наданих послуг до договору №302/2023 від 11.04.2023 про відшкодування витрат в сумі 181145,93грн за спожиту електричну енергію, за розподіл електричної енергії, а також Акт фіксації показників обсягів спожитої електричної енергії від 06.03.2025, який підписаний представниками Відділу освіти Покровської міської ради Донецької області та Військовою частиною без будь-яких застережень і зауважень.

В матеріалах справи наявні докази звернення позивача до відповідача із пакетом документів, необхідних для здійснення відшкодування спожитої Військовою частиною НОМЕР_3 електроенергії та листи, вимоги до відповідача щодо здійснення оплати за надані послуги. Договір містить необхідні для розрахунку реквізити сторін.

Згідно з наданими доказами, позивач листами від 24.01.2025 та від 06.03.2025 звертався до відповідача про погашення заборгованості. Також, позивачем надіслані відповідачу Акт наданих послуг від 06.03.2025, акт фіксації показників обсягів споживання електричної енергії від 06.03.2025, акти приймання-передачі електричної енергії, акти прийому-передачі послуг з розподілу електричної енергії, рахунок №1 від 06.03.2025, що підтверджується документами, долученими до позовної заяви.

Зазначене спростовує заперечення відповідача щодо відсутності підстав для розрахунку через ненадання рахунків на оплату.

Станом на момент ухвалення судом рішення, відповідачем не надано доказів, які б могли спростувати наявність у нього заборгованості перед позивачем з відшкодування 181145,93грн за період січень жовтень 2023 за спожиту Військовою частиною НОМЕР_3 електричну енергію.

Доказів сплати заборгованості перед позивачем за спожиту електричну енергію не надано. Отже, відповідач зобов`язання за договором не виконав, вартість спожитої Військовою частиною НОМЕР_3 електричної енергії позивачу не відшкодував, у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 181145,93грн за період січень жовтень 2023 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача вартості відшкодування спожитої електроенергії в сумі 181145,93грн є правомірними, обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, та підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача про те, що останній є бюджетною установою та у нього відсутнє необхідне фінансування для сплати вартості спожитої електричної енергії, суд вважає їх безпідставними та такими, що не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, з огляду на таке.

Відповідач є бюджетною установою, яка фінансується виключно з Державного бюджету України та є розпорядником бюджетних коштів в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду.

Поряд із цим, у відповідності до статей 525, 526 ЦК України і статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 617 ЦК України встановлює, що недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів не вважається випадком, який є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (наведений висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №916/1345/18).

Отже, суд відхиляє посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на неможливість здійснити оплату за спожиту електроенергію за період січень-жовтень 2023 року, у зв`язку з відсутністю відповідного бюджетного асигнування, оскільки відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від здійснення зобов`язань за вищезазначеним Договором.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні з позовом до суду позивачем за заявленими вимогами про стягнення заборгованості у загальній сумі 181145,93грн було сплачено судовий збір у сумі 3028,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 10.04.2025 №1.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивач звернувся з позовом до суду через систему «Електронний суд», тобто в електронній формі, а тому підлягає застосуванню коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи викладене, позивачу слід було сплатити судовий збір у сумі 2422,40грн, Отже, переплата судового збору складає 605,60грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, з огляду на сплату позивачем судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, судовий збір у сумі 605,60грн може бути повернутий платнику за його клопотанням ухвалою суду.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 11, 12, 13, 46, 73-79, 86, 91, 129, 165, 236-238, 240, 241, 252, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Відділу освіти Покровської міської ради Донецької області до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ про відшкодування вартості спожитої електроенергії у розмірі 181145,93грн, задовольнити повністю.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, вулиця Поштова, будинок 20; ) на користь Відділу освіти Покровської міської ради Донецької області (85300, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Поштова, будинок 14; ) заборгованість в сумі 181145,93грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 05.06.2025.

Суддя М.О. Лейба