ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2025 р. Справа № 910/12415/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Кравчука Г.А.

Тищенко О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 28.05.2025

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024

повний текст рішення складено 17.12.2024

у справі № 910/12415/24 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі"

про стягнення 2 270 292,97 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про стягнення 2 270 292,97 грн., з них: інфляційних втрат - 1 615 903,40 грн. та 3% річних - 654 389,57 грн.

Позовні вимоги мотивовано простроченням виконання відповідачем зобов`язання, яке підтверджено рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі № 910/14018/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024, у зв`язку з чим позивачем нараховано 3% річних за період з 01.09.2023 по 22.11.2023 у розмірі 654 389,57 грн. та інфляційні втрати за період з 01.09.2023 по 22.11.2023 у розмірі 1 615 903,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі № 910/12415/24, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

14.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі № 910/12415/24 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 1 615 903,40 грн - інфляційних втрат, 327 194,79 грн - 3% річних та 27 243,51 грн судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що судовими рішеннями у справі № 910/14018/23 встановлено прострочення виконання відповідачем обов`язку зі сплати позивачу коштів у розмірі 217 682 980,35 грн., остаточне погашення заборгованості здійснено 23.11.2023. У зв`язку із допущеним простроченням виконання грошового зобов`язання у розмірі 217 682 980,35 грн. відповідач зобов`язаний сплатити 3% річних у розмірі 654 389,57 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 615 903,40 грн. При цьому, судом першої інстанції зменшено розмір 3% річних на 50% та стягнуто з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 327 194,79 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі № 910/12415/24, 06.01.2025 Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі № 910/12415/24 у відмовленій частині позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025 матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" по справі № 910/12415/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Андрієнко В.В., Демидова А.М.

13.01.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/12415/24.

03.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/12415/24.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025, в зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В., який входить до складу колегії суддів та не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/12415/24.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 для розгляду справи № 910/12415/24 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду, у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Тищенко О.В., Демидова А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/12415/24 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 та призначено розгляд справи на 05.03.2025.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М., яка входить до складу колегії суддів і не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи 910/12415/24.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025, для розгляду справи № 910/12415/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду, у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Тищенко О.В., Гончаров С.А.

10.03.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження справу № 910/12415/24 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 та призначено розгляд справи на 17.04.2025.

17.04.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням суддів Тищенко О.В. та Гончарова С.А. у відпустці.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2025 № 09.1-08/1009/25 у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Тищенко О.В. та Гончарова С.А. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/12415/24.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2025 для розгляду справи № 910/12415/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду, у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Іоннікова І.А., Кравчук Г.А.

28.04.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження справу № 910/12415/24 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 та призначено розгляд справи на 28.05.2025.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 № 09.1-07/276/25 у зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/12415/24.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 для розгляду справи № 910/12415/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду, у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Кравчук Г.А., Тищенко О.В.

28.05.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження справу № 910/12415/24 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 та призначено розгляд справи на 28.05.2025.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" слід задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 скасувати, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 18.06.2019 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (позивач) та Приватним акціонерним товариством "Київобленерго" (найменування змінено на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі") (відповідач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0533-02041, предметом якого є надання позивачем послуг з передачі електричної енергії, за які відповідач зобов`язався здійснювати оплату.

У зв`язку з порушенням у період з січня по липень 2023 року Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські регіональні електромережі" зобов`язання по оплаті послуг за договором № 0533-02041 від 18.06.2019 на загальну суму 217 682 980,35 грн., Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про стягнення коштів за несвоєчасне виконання умов договору № 0533-02041 від 18.06.2019 у розмірі 301 523 687,42 грн., з них: основного боргу - 217 682 980,35 грн., пені - 73 870 071,23 грн., інфляційних втрат - 5 515 850,56 грн. та 3% річних - 4 454 785,28 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі № 910/14018/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024, закрито провадження у справі в частині стягнення 217 682 980,35 грн. основного боргу у зв`язку із відсутністю предмета спору. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 5 515 850,56 грн. інфляційних втрат, 4 454 785,28 грн. 3% річних, 709 257,07 грн. судового збору.

За наслідками розгляду справи № 910/14018/23 встановлено факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором № 0533-02041 від 18.06.2019 в частині дотримання строків оплати послуг у період з січня по липень 2023 року включно.

При цьому, закриваючи провадження у справі в частині стягнення 217 682 980,35 грн. основного боргу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до довідки АТ "Ощадбанк" № 77/4-11/122540/2024 від 01.10.2024 погашення заборгованості у розмірі 217 682 980,35 грн. ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" здійснило у період з 31.08.2023 по 23.11.2023.

З довідки № 77/4-11/122540/2024 від 01.10.2024 АТ "Ощадбанк" вбачається, що погашення заборгованості ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" здійснило у наступному порядку: 31.08.2023 - 12 725 868,29 грн., 31.08.2023 - 45 607 796,00 грн., 08.09.2023 - 15 782 388,72 грн., 22.09.2023 - 15 782 388,72 грн., 13.10.2023 - 884 209,41 грн., 13.10.2023 - 17 698 648,81 грн., 13.10.2023 - 10 000 000,00 грн., 27.10.2023 - 19 174 269,30 грн., 27.10.2023 - 9 136 346,47 грн., 31.10.2023 - 352 075,53 грн., 31.10.2023 - 18 138 644,94 грн., 31.10.2023 - 31 509 279,53 грн., 23.11.2023 - 21 013 032,77 грн.

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язання, яке підтверджено рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі № 910/14018/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024, позивачем нараховано 3% річних за період з 01.09.2023 по 22.11.2023 (до моменту остаточного розрахунку) у розмірі 654 389,57 грн. та інфляційні втрати за період з 01.09.2023 по 22.11.2023 (до моменту остаточного розрахунку) у розмірі 1 615 903,40 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі № 910/14018/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024, закрито провадження в частині стягнення 217 682 980,35 грн. основного боргу у зв`язку із відсутністю предмета спору. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 5 515 850,56 грн. інфляційних втрат, 4 454 785,28 грн. 3% річних, 709 257,07 грн. судового збору.

Зі змісту рішення суду від 09.01.2024 у справі № 910/14018/23 вбачається, що в частині закриття провадження в частині стягнення 217 682 980,35 грн. основного боргу суд виходив з того, що відповідно до довідки № 77/4-11/122540/2024 від 01.10.2024 АТ "Ощадбанк" погашення заборгованості у розмірі 217 682 980,35 грн. ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" здійснило у період з 31.08.2023 по 23.11.2023.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/9823/17.

Отже, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі, в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Принагідно слід зазначити, що преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 в справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України" та від 28.11.1999 в справі "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Христов проти України" від 19.02.2009 та "Пономарьов проти України" від 03.04.2008).

Таким чином, обставини прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання у розмірі 217 682 980,35 грн. підтверджуються рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі №910/14018/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024, та повторного доведення під час розгляду даної справи не потребують.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, підтверджену судовими рішеннями у справі № 910/14018/23 суму боргу у загальному розмірі 217 682 980,35 грн. остаточно сплачено відповідачем 23.11.2023.

Статтею 625 Цивільного кодексу України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому, чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

З наданих позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат вбачається, що інфляційні втрати позивач нараховує на суму заборгованості 143 566 927,34 грн. за період з 08.09.2023 по 21.09.2023, на суму заборгованості 99 201 680,40 грн. за період з 13.10.2023 по 26.10.2023, на суму заборгованості 20 891 064,63 грн. за період з 31.10.2023 по 22.11.2023, а 3% річних нараховує на суму заборгованості 159 349 316,06 грн. за період з 01.09.2023 по 07.09.2023, на суму заборгованості 143 566 927,34 грн. за період з 08.09.2023 по 21.09.2023, на суму заборгованості 127 784 538,62 грн. за період з 22.09.2023 по 12.10.2023, на суму заборгованості 99 201 680,40 грн. за період з 13.10.2023 по 26.10.2023, на суму заборгованості 70 891 064,63 грн. за період з 27.10.2023 по 30.10.2023 та на суму заборгованості 20 891 064,63 грн. за період з 31.10.2023 по 22.11.2023.

Відповідні нарахування позивачем проведено з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат (31.08.2023 - 12 725 868,29 грн., 31.08.2023 - 45 607 796,00 грн., 08.09.2023 - 15 782 388,72 грн., 22.09.2023 - 15 782 388,72 грн., 13.10.2023 - 884 209,41 грн., 13.10.2023 - 17 698 648,81 грн., 13.10.2023 - 10 000 000,00 грн., 27.10.2023 - 19 174 269,30 грн., 27.10.2023 - 9 136 346,47 грн., 31.10.2023 - 352 075,53 грн., 31.10.2023 - 18 138 644,94 грн., 31.10.2023 - 31 509 279,53 грн., 23.11.2023 - 21 013 032,77 грн.).

Суд першої інстанції, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, дійшов обґрунтованого висновку, що вони є арифметично правильними та обґрунтованими.

Водночас, судом першої інстанції взято до уваги, що суму основного боргу погашено відповідачем під час розгляду справи № 910/14018/23, рішенням суду у цій справі стягнуто з відповідача інфляційні втрати, чим компенсовано позивачу втрати від знецінення внаслідок інфляційних процесів, у зв`язку з чим суд дійшов висновку зменшити 3% річних на 50% - до 327 194,79 грн.

З висновком суду першої інстанції щодо зменшення 3% річних на 50% колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналіз статі 551 Цивільного кодексу України свідчить, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 914/1517/18.

При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми неустойки, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18 та в ін.).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 зазначила, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Із цього випливає, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, штрафу, процентів річних є правом суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе їх зменшення. Велика Палата Верховного Суду також вказала, що відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів.

Водночас, у зазначеній справі Велика Палата Верховного Суду, зменшуючи розмір неустойки, штрафу, процентів річних, не позбавила кредитора можливості захистити власні інтереси шляхом стягнення процентів річних у тому розмірі, який відповідно до обставин справи одночасно виконує компенсаційну функцію для кредитора, але не є надмірним для боржника.

Велика Палата Верховного Суду допустила зменшення розміру відсотків річних з урахуванням конкретних обставин справи, а саме - встановлення процентної ставки річних на рівні 40% та 96% і її явної невідповідності принципу справедливості.

Водночас, у даній справі позивачем до стягнення заявлено відсотки річних у розмірі, передбаченому законом (частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України) - 3%.

Отже, в даній справі відсутні такі обставини неспівмірності заявленої до стягнення суми процентів річних, як у справі № 902/417/18.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 15.06.2023 у справі № 921/94/21.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку розмір заявлених до стягнення відсотків річних відповідає розміру, встановленому законом (3%), а тому, враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, відсутні підстави для зменшення 3% річних, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що в цьому випадку підтвердилися наведені скаржником підстави апеляційного оскарження, оскільки судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права та необґрунтовано зменшено розмір 3% річних на 50%, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, у зв`язку з чим наявні підстави для його скасування в оскаржуваній частині та прийняття в цій частині нового рішення.

Згідно з частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи скаржника, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення зокрема є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 277 ГПК України).

При прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду у даній справі в оскаржуваній частині - скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення.

Судові витрати

Відповідно до частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (судовий збір) за подачу позову до суду першої інстанції та за подачу апеляційної скарги - покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі № 910/12415/24 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 у справі № 910/12415/24 - в частині відмови у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 3% річних у розмірі 327 194,79 грн - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції:

«Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (04136, м. Київ, вул. Стеценка, 1А, ідентифікаційний код 23243188) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ідентифікаційний код 00100227) інфляційні втрати у сумі 1 615 903,40 грн (один мільйон шістсот п`ятнадцять тисяч дев`ятсот три гривні 40 копійок), 3% річних у сумі 654 389,57 грн (шістсот п`ятдесят чотири тисячі триста вісімдесят дев`ять гривень 57 копійок) та судовий збір у розмірі 27 243,51 грн (двадцять сім тисяч двісті сорок три гривні 51 копійка)».

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (04136, м. Київ, вул. Стеценка, 1А, ідентифікаційний код 23243188) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ідентифікаційний код 00100227) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 5889,50 грн (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 50 копійок).

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ на виконання даної постанови.

5. Матеріали справи № 910/12415/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.06.2025.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді Г.А. Кравчук

О.В. Тищенко