ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 рокуСправа № 912/940/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу №912/940/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133

до відповідача Фізичної особи-підприємця Захарченко Галини Вікторівни, АДРЕСА_1

про стягнення 198 447,70 грн

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - ТОВ "Бізнес Позика") до Фізичної особи-підприємця Захарченко Галини Вікторівни (далі - ФОП Захарченко Г.В.) з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 198 447,70 грн, з яких: 55 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 135 197,70 грн заборгованість за процентами; 8 250,00 грн заборгованість за комісією, з покладенням судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання кредиту №496776-КС-003 від 24.06.2024 в частині сплати коштів.

Ухвалою суду від 14.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №912/940/25. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами. За клопотанням позивача витребувано від АТ "КБ "ПриватБанк" інформацію, що містить банківську таємницю.

Відповідно до положень п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №670 (а.с. 53).

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов. Будь-яких заяв, клопотань щодо розгляду справи відповідач не заявив.

Частиною 2 ст. 178 ГПК України та ч. 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За приписами ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

З підстав викладеного та в межах законодавчо визначених строків, а також враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

24.06.2024 між ТОВ "Бізнес Позика" (надалі - Кредитодавець) та ФОП Захарченко Г.В. (надалі - Позичальник) укладено договір №496776-КС-003 про надання кредиту (надалі - Договір, а.с. 15-16), шляхом підписання договору одноразовим ідентифікатором, за умовами якого:

- Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 55 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям (п. 1.),

- строк кредиту 24 тижнів; процентна ставка: в день 1,50000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15063192, фіксована; комісія за надання кредиту 8 250,00 грн; загальний розмір наданого кредиту: 55 000,00 грн; термін дії договору до 09.12.2024; орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту 143 040,00 грн (п. 1.),

- протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом нараховується за ставкою вказаною у п. 1. Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання графіку платежів, що вказаний в п. 3. Договору і розраховується в описаному в Договорі порядку (п. 2.),

- сторони встановили Графік платежів з кінцевим строком останнього платежу 09.12.2024 (п. 3.),

- Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, укладає Договір з вільним волевиявленням (п. 6.),

- інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України (п. 16.).

Відповідно до підпункту 9.3.2.3. пункту 9.3.2. Правил відкриття кредитної лінії (надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям) Позичальник зобов`язаний своєчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за видачу Кредиту (якщо її сплата передбачена умовами Договору) (далі - Правила, а.с. 17-26).

Згідно з пунктом 6.1. Правил обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом відповідно до умов Договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до дня (включно), коли Позичальник повністю виконав зобов`язання за Договором.

Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Кредитодавця у строки, встановлені Договором (п. 6.10. Правил).

Пунктом п. 6.11. Правил передбачено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця в такій черговості:

1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;

2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;

3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до Договору.

На виконання умов Договору, позивач через партнера ТОВ "ПрофітГід", з яким має укладений договір №ПГ-5 від 04.11.2020 про надання послуг з переказу грошових коштів, видав 24.06.2024 відповідачу кредит у розмірі 55 000,00 грн, шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок, вказаний відповідачем у Договорі, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується довідкою ТОВ "Платежі Онлайн" №33592-01 від 24.01.2025 про успішне перерахування платежу на карту отримувача (а.с. 27-32).

Як зазначає позивач, відповідач не сплатив платежі за Договором.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

В силу вимог ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом положень ст. 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їх власноручних підписів.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За Законом України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (ст. 3 Закону).

У ч. 3 ст. 11 Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За частинами 4, 6 наведеної норми пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Також, положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Суд встановив, що ФОП Захарченко Г.В. через вебсайт Кредитодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом входу в Особистий кабінет, використовуючи номер телефону, ідентифікувавшись через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС), надала необхідну інформацію для формування належної пропозиції Клієнту.

Клієнт акцептував умови оферти шляхом надсилання ТОВ "Бізнес Позика" акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-3715, направленого ТОВ "Бізнес Позика".

Укладання кредитного договору шляхом обміну електронними повідомленнями та підписання його одноразовим ідентифікатором відповідач не спростовує.

Позивач подав візуальну форму послідовності дій Клієнта ФОП Захарченко Г.В. щодо укладення електронного договору (а.с. 37).

У справі №524/5556/19 від 12.01.2021 Верховний Суд зазначив, що оскільки оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Наведене вище підтверджує укладення між сторонами договору про надання кредиту №496776-КС-003 від 24.06.2024 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаним одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

Частиною 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як підтверджується матеріалами справи, на виконання Договору позивач надав відповідачу 24.06.2024 кредит в сумі 55 000,00 грн з кінцевим строком повернення остаточного платежу 09.12.2024.

Договір містить погоджений Графік платежів, який за розрахунком позивача недотриманий відповідачем.

Внаслідок вказаного, а також враховуючи закінчення кінцевого строку повернення кредиту, за ФОП Захарченко Г.В. виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 55 000,00 грн.

Заборгованість за кредитом не спростована відповідачем під час розгляду справи.

У зв`язку з викладеним, є підтвердженими підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 55 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту.

Окрім боргу за кредитом, позивач також нарахував та заявив до стягнення прострочені платежі за процентами в розмірі 135 197,70 грн та прострочені платежі за комісією в розмірі 8 250,00 грн.

Як встановлено, сплата процентів за користування кредитом узгоджена Договором. Розмір процентів є фіксованим та становить 1,50000000 % від суми неповернутого кредиту.

Перевіривши розрахунок заборгованості за кредитом (а.с. 34-36) суд зазначає, що нарахування процентів за період з 24.06.2024 по 09.12.2024 відповідає даті фактичного надання кредитних коштів та даті закінчення строку кредитування, а також розміру і порядку розрахунку.

Також розрахунок заборгованості по комісії суд вважає обґрунтованим.

Відповідач розрахунки позивача не спростував, власного контррозрахунку до суду не подав.

Таким чином, є доведеними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами в розмірі 135 197,70 грн та за комісією в сумі 8 250,00 грн.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги ТОВ "Бізнес Позика" про стягнення з ФОП Захарченко Г.В. заборгованості за Договором в розмірі 55 000,00 грн за кредитом, 135 197,70 грн за процентами, 8 250,00 грн за комісією підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача.

Також позивач заявляє про понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 780,00 грн, які просить стягнути з відповідача.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно наданих до суду документів, 01.10.2024 між ТОВ "Бізнес Позика" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Правовий баланс" в особі керуючого партнера адвоката Глуховецького О.С. (далі - Адвокатське об`єднання або Виконавець) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (далі - Договір про надання правової допомоги, а.с. 40-42), за умовами п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати захист, без обмежень здійснювати представництво iнтepeciв Клієнта та надавати інші види правової допомоги Клієнту на умовах i в порядку, що визначені цим Договором, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську дiяльнiсть" та іншим чинним законодавством, а Клієнт зобов`язується оплатити Виконавцю гонорар (винагороду) за надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (п. 1.2. Договору про надання правової допомоги).

За умовами п. 4.4. Договору про надання правової допомоги за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги i її вартість (цiна) - гонорар (винагорода).

Відповідно до п. 4.5. Договору про надання правової допомоги акт про надання правової допомоги вважається підписаним, а сума гонорару (винагороди) - узгодженою, якщо акт про надання правової допомоги підписаний обома Сторонами.

Договір підписано та скріплено печаткою позивача.

Відповідно до акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №Р--04/25 від 07.04.2025 Адвокатським об`єднанням надана правова допомога відповідно до Договору про надання правової допомоги, а саме за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ФОП Захарченко Г.В. на суму 9 780,00 грн (а.с. 44).

Надані послуги оплачено позивачем згідно платіжної інструкції №4105 від 08.04.2025, що свідчить про прийняття послуг з правової допомоги (а.с. 45).

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

Отже, вказаний Закон передбачає можливість встановлення гонорару у фіксованій сумі.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним лише для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Отже, правомірне очікування стороною відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності, зокрема, детального опису наданих послуг.

До справи подано копію довіреності на ім`я адвоката Глуховецького О.С. від 01.10.2024 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР № 000217 від 31.08.2017 (а.с. 11, 46).

Суд встановив, що позовна заява у даній справі підписана та подана безпосередньо адвокатом Глуховецьким О.С.

Платіжна інструкція №4105 від 08.04.2025 про сплату 9 780,00 грн містить посилання в призначені платежу на Договір про надання правової допомоги.

Вказане за висновком суду підтверджує реальність надання адвокатом Глуховецьким О.С. правової допомоги позивачеві у справі та понесення витрат на таку допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумні наведеної норм зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідач не подав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

За висновком суду заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає обсягу фактично виконаної адвокатом роботи, є розумним та співмірним зі складністю справи.

За вказаних обставин, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 780,00 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76-77, 126, 129, 233, 236-241, 247-252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Захарченко Галини Вікторівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код 41084239) 55 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 135 197,70 грн заборгованості за процентами, 8 250,00 грн заборгованості за комісією, а також 2 422,40 грн судового збору та 9 780,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати позивачу (до електронного кабінету), відповідачу ( АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 09.06.2025.

Суддя В.Г. Кабакова