ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025м. ДніпроСправа № 904/5622/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів", м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 456 992,15 грн., пені у розмірі 62592,94 грн., 3% річних у розмірі 10 338,51 грн. та інфляційної складової у розмірі 34 824,47 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Приватне акціонерне товариство "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 456 992,15 грн., пені у розмірі 62 592,94 грн., 3% річних у розмірі 10 338,51 грн. та інфляційної складової у розмірі 34 824,47 грн.

Ухвалою суду від 25.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/5622/24 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Приватним акціонерним товариством "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів" (надалі - орендар) було укладено договір оренди № АР38/О від 31.12.2021 (надалі - договір № АР38/О).

Відповідно до пункту 1.1 договору № АР38/О, орендодавець зобов`язується передати, а орендар - прийняти в тимчасове платне користування нежитлові приміщення (надалі - предмет оренди) та своєчасно сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 1.2 договору № АР38/О, предмет оренди: нежитлові приміщення оф. 205 (2 поверх основного корпусу ЛІТ А-7, п. № 6, 7, 8, 18, 19, 76, 78, 79 згідно креслень БТІ) загальною площею 201,8 кв.м., розташований за адресою: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21.

Пунктом 3.1 договору № АР38/О встановлено, що базовий місячний розмір орендної плати за користування предметом оренди складає 163,81 грн. за 1 кв.м. або 33 057,30 грн. за весь предмет оренди з урахуванням ПДВ.

Пунктом 8.1 договору № АР38/О сторони встановили наступний термін оренди предмету оренди: початок оренди - з моменту підписання акту приймання - передачі; закінчення оренди - 30.11.2024.

Позивач стверджує, що на виконання умов договору № АР38/О, орендодавцем був переданий орендарю об`єкт оренди за актом приймання - передачі від 01.01.2022.

За твердженням позивача, об`єкт оренди за договором № АР38/О перебував у користуванні орендаря до 19.02.2024.

Так, як вказав позивач, 19.02.2024 між Приватним акціонерним товариством "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" та Товариством з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів" було підписано угоду про дострокове розірвання договору оренди № АР38/О від 31.12.2021.

Пунктом 2 такої додаткової угоди встановлено що станом на 18.02.2024 заборгованість орендаря за договором складає 434 544,84 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 4.2 додаткової угоди, орендар зобов`язаний перерахувати орендодавцю заборгованість в сумі 434 544,84 грн. з урахуванням ПДВ на банківський рахунок орендодавця, зазначений в цій Угоді, не пізніше 23.02.2024.

Позивач зазначив, що за актом приймання - передачі від 19.02.2024 об`єкт оренди за договором № АР38/О був повернутий орендодавцю.

Також позивач вказав, що між Приватним акціонерним товариством "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів" (надалі - орендар) було укладено договір оренди № АР38/П від 01.03.2022 (надалі - договір № АР38/П).

Відповідно до пункту 1.1 договору № АР38/П, орендодавець зобов`язується передати, а орендар - прийняти в тимчасове платне користування нежитлові приміщення (надалі - предмет оренди) та своєчасно сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 1.2 договору № АР38/П, предмет оренди: нежитлові приміщення к. 105, 106 (1 поверх основного корпусу ЛІТ А-7, п. № 7, 8 згідно креслень БТІ) загальною площею 78,7 кв.м., розташований за адресою: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21.

Пунктом 3.1 договору № АР38/П встановлено, що базовий місячний розмір орендної плати за користування предметом оренди складає 11 805 грн. за весь предмет оренди з урахуванням ПДВ.

Пунктом 8.1 договору № АР38/П сторони встановили наступний термін оренди предмету оренди: початок оренди - з моменту підписання акту приймання - передачі; закінчення оренди - 31.01.2025.

Позивач стверджує, що на виконання умов договору № АР38/П, орендодавцем був переданий орендарю об`єкт оренди за актом приймання - передачі від 01.03.2022.

Позивач вказав, що між сторонами, 07.07.2023 було підписано додаткову угоду № 1 від 07.07.2023 до договору № АР38/П.

Згідно з п. 1 цієї додаткової угоди, орендар повертає, а орендодавець приймає з орендного користування нежитлове приміщення к. 105 (1 поверх основного корпусу ЛІТ А-7, п. № 7 згідно креслень БТІ) загальною площею 61.1 кв.м., розташований за адресою: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21.

За твердженням позивача, за актом приймання - передачі від 31.07.2023 нежитлове приміщення к. 105 (1 поверх основного корпусу ЛІТ А-7, п. № 7 згідно креслень БТІ) загальною площею 61.1 кв.м. було повернуто орендодавцю.

Позивач зазначив, що додатковою угодою № 1 від 07.07.2023 до договору № АР38/П пункт 1.2 договору був викладений у новій редакції: "Предмет оренди: нежитлові приміщення к. 106 (1 поверх основного корпусу ЛІТ А-7, п. № 7, 8 згідно креслень БТІ) загальною площею 17,6 кв.м., розташований за адресою: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21."

Позивач вказав, що додатковою угодою № 1 від 07.07.2023 до договору № АР38/П пункт 3.1 договору був викладений у новій редакції: "Базовий місячний розмір орендної плати за користування предметом оренди за весь предмет оренди з урахуванням ПДВ складає 3 300,06 грн.

Позивач повідомив що між Приватним акціонерним товариством "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" та Товариством з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів", 19.02.2024 було підписано угоду про дострокове розірвання договору оренди № АР38/П від 01.03.2022.

Пунктом 2 такої додаткової угоди встановлено що станом на 18.02.2024 заборгованість орендаря за договором складає 38 257,57 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 4.2 додаткової угоди, орендар зобов`язаний перерахувати орендодавцю заборгованість в сумі 38 257,57 грн. з урахуванням ПДВ на банківський рахунок орендодавця, зазначений в цій Угоді, не пізніше 23.02.2024.

Позивач стверджує, що за актом приймання - передачі від 19.02.2024 об`єкт оренди за договором № АР38/П був повернутий орендодавцю.

Крім того, за відомостями позивача, між Приватним акціонерним товариством "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів" (надалі - орендар) було укладено договір оренди № АР38/С від 29.04.2022 (надалі - договір №АР38/С).

Як зазначено самим позивачем, заборгованість орендаря за цим договором відсутня та не є предметом стягнення у цій справі.

Загалом, за розрахунком позивача, за умовами угод від 19.02.2024 про дострокове розірвання договорів оренди, станом на 18.02.2024 у орендаря обліковувалась заборгованість перед орендодавцем зі сплати орендних платежів у загальному розмірі 742 802,41 грн.

Позивач наполягає на тому, що, з урахуванням пп. 4.2 угод від 19.02.2024, строк виконання відповідачем вказаного грошового зобов`язання настав 23.02.2024.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором і не сплатив заборгованість з орендних платежів у встановлені строки у повному обсязі. Платіжною інструкцією від 03.03.2024 орендарем було сплачено орендодавцю 15 810,26 грн.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Товариства з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів" утворилась заборгованість перед Приватним акціонерним товариством "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" зі сплати орендних платежів у розмірі 456 992,15 грн.

За порушення позивачем строку виконання грошового зобов`язання позивачем було нараховано до сплати пеню у розмірі 62 592,94 грн., 3% річних у розмірі 10 338,51 грн. та інфляційну складову у розмірі 34 824,47 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач у відзиві визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Крім того, відповідач заявив клопотання про зменшення розміру пені, нарахованої позивачем, до мінімального розміру. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач послався на те, що невиконання ним своїх зобов`язань за спірними договорами виникло внаслідок дії форс-мажорних обставин: введення на всій території України з 24.02.2022 воєнного стану. Відповідач зазначив, що 30.12.2023 РФ був здійснений ракетний обстріл орендованих приміщень, що мало наслідком зупинення господарської діяльності відповідача.

Також відповідач заявив клопотання про розстрочення виконання рішення суду рівними частинами строком на 12 місяців.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення заборгованості з орендної плати за договорами оренди № АР38/О від 31.12.2021, № АР38/П від 01.03.2022 та №АР38/С від 29.04.2022 у розмірі 456 992,15 грн., пені у розмірі 62 592,94 грн., 3% річних у розмірі 10 338,51 грн. та інфляційної складової у розмірі 34 824,47 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (в які строки і якому розмірі орендна плата мала бути сплачена), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи були орендні платежі сплачені відповідачем у повному обсязі), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Приватним акціонерним товариством "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів" (надалі - орендар) було укладено договір оренди № АР38/О від 31.12.2021 (надалі - договір № АР38/О).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до пункту 1.1 договору № АР38/О, орендодавець зобов`язується передати, а орендар - прийняти в тимчасове платне користування нежитлові приміщення (надалі - предмет оренди) та своєчасно сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 1.2 договору № АР38/О, предмет оренди: нежитлові приміщення оф. 205 (2 поверх основного корпусу ЛІТ А-7, п. № 6, 7, 8, 18, 19, 76, 78, 79 згідно креслень БТІ) загальною площею 201,8 кв.м., розташований за адресою: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21.

Пунктом 3.1 договору № АР38/О встановлено, що базовий місячний розмір орендної плати за користування предметом оренди складає 163,81 грн. за 1 кв.м. або 33 057,30 грн. за весь предмет оренди з урахуванням ПДВ.

Пунктом 8.1 договору № АР38/О сторони встановили наступний термін оренди предмету оренди: початок оренди - з моменту підписання акту приймання - передачі; закінчення оренди - 30.11.2024.

На виконання умов договору № АР38/О, орендодавцем був переданий орендарю об`єкт оренди за актом приймання - передачі від 01.01.2022.

Об`єкт оренди за договором № АР38/О перебував у користуванні орендаря до 19.02.2024.

Так, 19.02.2024 між Приватним акціонерним товариством "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" та Товариством з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів" було підписано угоду про дострокове розірвання договору оренди № АР38/О від 31.12.2021.

Пунктом 2 такої додаткової угоди встановлено що станом на 18.02.2024 заборгованість орендаря за договором складає 434 544,84 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 4.2 додаткової угоди, орендар зобов`язаний перерахувати орендодавцю заборгованість в сумі 434 544,84 грн. з урахуванням ПДВ на банківський рахунок орендодавця, зазначений в цій Угоді, не пізніше 23.02.2024.

За актом приймання - передачі від 19.02.2024 об`єкт оренди за договором № АР38/О був повернутий орендодавцю.

Також між Приватним акціонерним товариством "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів" (надалі - орендар) було укладено договір оренди № АР38/П від 01.03.2022 (надалі - договір № АР38/П).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до пункту 1.1 договору № АР38/П, орендодавець зобов`язується передати, а орендар - прийняти в тимчасове платне користування нежитлові приміщення (надалі - предмет оренди) та своєчасно сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 1.2 договору № АР38/П, предмет оренди: нежитлові приміщення к. 105, 106 (1 поверх основного корпусу ЛІТ А-7, п. № 7, 8 згідно креслень БТІ) загальною площею 78,7 кв.м., розташований за адресою: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21.

Пунктом 3.1 договору № АР38/П встановлено, що базовий місячний розмір орендної плати за користування предметом оренди складає 11 805 грн. за весь предмет оренди з урахуванням ПДВ.

Пунктом 8.1 договору № АР38/П сторони встановили наступний термін оренди предмету оренди: початок оренди - з моменту підписання акту приймання - передачі; закінчення оренди - 31.01.2025.

На виконання умов договору № АР38/П, орендодавцем був переданий орендарю об`єкт оренди за актом приймання - передачі від 01.03.2022.

Між сторонами, 07.07.2023 було підписано додаткову угоду № 1 від 07.07.2023 до договору № АР38/П.

Згідно з п. 1 цієї додаткової угоди, орендар повертає, а орендодавець приймає з орендного користування нежитлове приміщення к. 105 (1 поверх основного корпусу ЛІТ А-7, п. № 7 згідно креслень БТІ) загальною площею 61.1 кв.м., розташований за адресою: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21.

За актом приймання - передачі від 31.07.2023 нежитлове приміщення к. 105 (1 поверх основного корпусу ЛІТ А-7, п. № 7 згідно креслень БТІ) загальною площею 61.1 кв.м. було повернуто орендодавцю.

Додатковою угодою № 1 від 07.07.2023 до договору № АР38/П пункт 1.2 договору був викладений у новій редакції: "Предмет оренди: нежитлові приміщення к. 106 (1 поверх основного корпусу ЛІТ А-7, п. № 7, 8 згідно креслень БТІ) загальною площею 17,6 кв.м., розташований за адресою: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21."

Додатковою угодою № 1 від 07.07.2023 до договору № АР38/П пункт 3.1 договору був викладений у новій редакції: "Базовий місячний розмір орендної плати за користування предметом оренди за весь предмет оренди з урахуванням ПДВ складає 3 300,06 грн.

Між Приватним акціонерним товариством "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" та Товариством з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів", 19.02.2024 було підписано угоду про дострокове розірвання договору оренди № АР38/П від 01.03.2022.

Пунктом 2 такої додаткової угоди встановлено що станом на 18.02.2024 заборгованість орендаря за договором складає 38 257,57 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 4.2 додаткової угоди, орендар зобов`язаний перерахувати орендодавцю заборгованість в сумі 38 257,57 грн. з урахуванням ПДВ на банківський рахунок орендодавця, зазначений в цій Угоді, не пізніше 23.02.2024.

За актом приймання - передачі від 19.02.2024 об`єкт оренди за договором № АР38/П був повернутий орендодавцю.

Також, як вбачається з наданих позивачем документів, між Приватним акціонерним товариством "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів" (надалі - орендар) було укладено договір оренди № АР38/С від 29.04.2022 (надалі - договір № АР38/С).

Як зазначено самим позивачем, заборгованість орендаря за цим договором відсутня та не є предметом стягнення у цій справі.

За таких обставин, умови договору оренди № АР38/С від 29.04.2022 судом не досліджуються.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з положеннями статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Так, як було вказано вище, за умовами угод від 19.02.2024 про дострокове розірвання договорів оренди, станом на 18.02.2024 у орендаря обліковувалась заборгованість перед орендодавцем зі сплати орендних платежів у загальному розмірі 742 802,41 грн.

З урахуванням пп. 4.2 угод від 19.02.2024, строк виконання відповідачем вказаного грошового зобов`язання настав 23.02.2024.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не сплатив заборгованість з орендних платежів у встановлені строки у повному обсязі. Платіжною інструкцією від 03.03.2024 орендарем було сплачено орендодавцю 15 810,26 грн.

За таких обставин, у Товариства з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів" утворилась заборгованість перед Приватним акціонерним товариством "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" зі сплати орендних платежів у розмірі 456 992,15 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 456 992,15 грн. є обґрунтованими.

Також відповідно до п. 5 угод від 19.02.2024, у разі порушення строку перерахування грошових коштів, згідно з пп. 4.2 п. 4 цих угод, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі п. 5 угод від 19.02.2024 позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму заборгованості 456 992,15 грн. за період з 24.02.2024 по 24.08.2024 у розмірі 62 592,94 грн.

Перевіривши розрахунок, доданий до позову, суд встановив, що позивачем при здійсненні нарахування пені не було враховано вимоги ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, відповідно до яких нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Слід зауважити, що нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, а не від дня виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання.

А отже, строк нарахування пені за зобов`язанням, що має бути виконане 23 числа місяця, припиняється через шість місяців 23 числа шостого місяця.

За розрахунком суду, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму заборгованості 456 992,15 грн. за період з 24.02.2024 по 23.08.2024 становить 62 268,30 грн.

Відтак, позовні вимоги про стягнення пені є обґрунтованими у розмірі 62 268,30 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 10 338,51 грн. за період з 24.02.2024 по 25.11.2024 та інфляційну складову у розмірі 34824,47 грн. за загальний період з березня 2024 року по жовтень 2024 року.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційної складової суд встановив, що вони зроблені правильно, коректно враховують періоди прострочення та відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 10 338,51 грн. та інфляційної складової у розмірі 34 824,47 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором оренди № АР38/О від 31.12.2021 (т. 1 а.с. 8 - 10), договором оренди № АР38/П від 01.03.2022 (т. 1 а.с. 24 - 26), договором оренди № АР38/С від 29.04.2022 (т. 1 а.с. 42 - 44), актами приймання - передачі приміщення (том 1 а.с. 11, 22, 27, 28, 30, 45, 45), актами виконаних робіт (т. 1 а.с. 12 - 20, 31 - 39, 47 - 50), додатковими угодами про розірвання договорів (том 1 а.с. 21, 29), актами звірки взаємних розрахунків (том 1 а.с. 23, 40), додатковою угодою № 1 від 07.07.2023 (том 1 а.с. 28), платіжною інструкцією (том 1 а.с. 41), додатковою угодою № 1 від 31.07.2023 (том 1 а.с. 45), випискою по рахунку (том 1 а.с. 51 - 52).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться фотоматеріалами (т. 1 а.с. 69 - 70).

ЩОДО НАЯВНОСТІ ПІДСТАВ ДЛЯ ЗМЕНШЕННЯ РОЗМІРУ ШТРАФНИХ САНКЦІЙ.

Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру пені, нарахованої позивачем, до мінімального розміру. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач послався на те, що невиконання ним своїх зобов`язань за спірними договорами виникло внаслідок дії форс-мажорних обставин: введення на всій території України з 24.02.2022 воєнного стану. Відповідач зазначив, що 30.12.2023 РФ був здійснений ракетний обстріл орендованих приміщень, що мало наслідком зупинення господарської діяльності відповідача.

Позивач, в свою чергу, заперечив проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованої пені.

Згідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка, у такому випадку, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені відповідач не навів жодних виняткових обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Скрутне матеріальне становище відповідача не є тією винятковою обставиною, що може мати наслідком зменшення розміру штрафних санкцій.

Статтею 42 ГК України, яка кореспондується положеннями з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про підприємництво», визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Майновий стан відповідача є наслідком його господарської діяльності, а також, наслідком його власного комерційного розрахунку та ризику. Введення ж з 24.02.2022 на усій території України воєнного стану вплинуло на господарську діяльність не тільки відповідача, а й позивача.

При цьому судом враховано, що пеня, присуджена до стягнення з відповідача, нарахована у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за 6 місячний період прострочення, встановлений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Тобто, розмір нарахованої пені не є надмірним і знаходиться в межах розумного розміру.

За таких обставин, беручи до уваги інтереси обох сторін, суд не вбачає підстав для зменшення розміру пені.

ЩОДО НАЯВНОСТІ ПІДСТАВ ДЛЯ РОЗСТРОЧЕННЯ ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ.

Відповідач заявив клопотання про розстрочення виконання рішення суду рівними частинами строком на 12 місяців.

Позивач, в свою чергу, заперечив проти задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду.

Господарський суд на підставі статті 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Наведені відповідачем підстави для розстрочення виконання судового рішення, зокрема, відсутність коштів, не є тою виключною обставиною, яка дає підстави для розстрочення або відстрочення виконання судового рішення.

Таким чином, враховуючи матеріальні інтереси сторін, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини справи, суд дійшов висновку про те, що наведені заявником обставини (складне фінансове становище) не є винятковими в розумінні статті 121 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, судом враховано, що прострочення виконання відповідачем виконання грошового зобов`язання існує вже досить тривалий термін (приблизно 16 місяців) і надання судом відповідачу додаткового розстрочення виконання рішення суду у цій справі вочевидь невиправдано порушуватиме права стягувача.

З огляду на викладене, клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду рівними частинами строком на 12 місяців слід залишити без задоволення.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми основної заборгованості у розмірі 456 992,15 грн., пені у розмірі 62268,30 грн., 3% річних у розмірі 10 338,51 грн. та інфляційної складової у розмірі 34 824,47 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 324,64 грн. - слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Згідно з ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Через визнання відповідачем у відзиві позовних вимог, слід повернути Приватному акціонерному товариству "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" 50 % суми судового збору, що мав бути сплачений при поданні позову, в розмірі 3 388,49 грн., перерахованого платіжною інструкцією № 672 від 25.11.2024.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, решту витрат позивача зі сплати судового збору (3 388,49 грн.) слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог, а саме покласти на відповідача у розмірі 3 386,48 грн.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Лабораторія перспективних ракетних двигунів" (місцезнаходження: вул. Сімферопольська, 21, к. 205, м. Дніпро, 49005, ідентифікаційний код: 40231622) на користь Приватного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 21; ідентифікаційний код: 01416760) суму основної заборгованості у розмірі 456 992,15 грн., пеню у розмірі 62 268,30 грн., 3% річних у розмірі 10 338,51 грн., інфляційну складову у розмірі 34 824,47 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 386,48 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 324,64 грн.

Повернути Приватному акціонерному товариству "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 21; ідентифікаційний код: 01416760) 50 % суми судового збору, що мав бути сплачений при поданні позову, в розмірі 3 388,49 грн., перерахованого платіжною інструкцією № 672 від 25.11.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 30.05.2025.

Суддя М.О. Ніколенко