ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

28 травня 2025 року Справа № 5/530-03

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Соколовська О.В.,

представники учасників справи:

кредитор - Резнік І.І.

ГУ ДПС у Вінницькій області - не з`явився;

ГУ ПФУ у Вінницькій області - не з`явився;

ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» - не з`явився;

ліквідатор ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» - Сокольвак М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 27.02.2025, повний текст якої складено 04.03.2025 у справі №5/530-03 (суддя Димбовський В.В.)

за заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області м.Вінниця

(Управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та

Жмеринському районі Вінницької області м.Жмеринка Вінницької області

до Відкритого акціонерного товариства «Жмеринський завод «Сектор»

м.Жмеринка Вінницької області

про визнання банкрутом

27.06.2024 Господарським судом Хмельницької області у справі №5/530-03 винесено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотань кредитора ОСОБА_1 від 06.11.2024 (вх.№05-06/1404/ 24), від 25.11.2024 (вх. №05-22/8072/24), від 24.12.2024 (вх. №05-22/8820/24), від 15.01.2025 (вх.05-06/57/25), від 28.01.2025 (вх. 05-22/765/25), від 28.01.2025 (вх. 05-22/775/25), від 27.02.2025 (вх. 05-22/1637/25), від 27.02.2025 (вх. 05-22/1641/25).(т.1, арк.матеріалів оскарження ухвали 159-162).

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що:

- до повноважень ГУ ПФУ у Вінницькій області не входить здійснення розрахунку по заробітній платі, а дії останнього щодо визначення сум страхових внесків по ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» здійсненні відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таке спростовує твердження кредитора ОСОБА_1 про порушення ГУ ПФУ у Вінницькій області його прав в частині зарахування внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (надалі в тексті - ПФУ);

- заявлене кредитором ОСОБА_1 клопотання (вх.05-06/57-25 від 15.01.2025) не містить достатніх обґрунтувань, які б свідчили, що вказані дії стверджують очевидне, зухвале та систематичне порушення закону, яке не може бути виправлене судовим рішенням;

- визнання дій/бездіяльності колишнього ліквідатора боржника Лещенка А.М. протиправ-ними, яке з урахуванням положень ч.3 ст.60 КУзПБ, враховуючи, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора та здійснює інші повно-важення, передбачені цим Кодексом. Водночас арбітражний керуючий Лещенко А.М. вже не здійснює повноваження ліквідатора боржника, а вимоги про відшкодування ним шкоди не підлягають розгляду в порядку оскарження дій/бездіяльності ліквідатора;

- клопотання про зобов`язання ліквідатора Сокольвака М.В. подати позов до ліквідатора Лещенка А.М., з метою відшкодування ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» шкоди, завданої першим, яке відхилено судом з підстав ст.61 КУзПБ, позаяк звернення ліквідатора з позовом є правом, а не його обов`язком;

- клопотання про зобов`язання ліквідатора ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольвака М.В. виплатити ОСОБА_1 кошти в сумі 7 199,06 грн, залишене без задоволення, оскільки самим ОСОБА_1 в заяві від 19.02.2025 не заперечується факт отримання вказаної суми.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить звільнити від сплати судового збору, розглянути подані клопотання ОСОБА_1 від 06.11.2024 (вх.№05-06/1404/24), від 25.11.2024 (вх.№05-22/8072/ 24), від 24.12.2024 (вх. №05-22/8820/24), від 15.01.2025 (вх.05-06/57/25), від 28.01.2025 (вх.05-22/765/25), від 28.01.2025 (вх.05-22/775/25), від 27.02.2025 (вх.05-22/1637/25), від 27.02.2025 (вх.05-22/1641/25) та задоволити їх.

Скаржник, з посиланням на практику Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду та Європейського суду - вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та протиправною.

На переконання Апелянта, ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» відмовляється сплатити стра-хові внески до ПФУ за період роботи ОСОБА_1 з 02.02.2004 по 18.10.2004, виходячи з окладу 390,00 грн на місяць, за час роботи на посаді внутрішнього керуючого при арбітражному керуючому ВАТ «Жмеринський завод «Сектор», чим позбавляє останнього соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві.(т.1, арк.матеріалів оскарження ухвали 168-186).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.04.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №5/530-03 та призначено до розгляду на 23.04.2025.(т.1, арк. матеріалів оскарження ухвали 236).

Ухвалами суду від 09.04.2025 та від 15.04.2025 задоволено клопотання ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області та клопотання арбітражного керуючого ВАТ «Жмерин-ський завод «Сектор» Сокольвака М.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.(т.1, арк.матеріалів оскарження ухвали 241-243; т.2, арк.матеріалів оскарження 2-4, 6).

14.04.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив, в якому арбітражний керуючий ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольвак М.В. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 27.02.2025 у справі №5/530-03 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.(т.1, арк.матеріалів оскарження ухвали 248-251).

За час апеляційного провадження від ОСОБА_1 надійшли наступні документи:

- 21.04.2025 клопотання та додаткові пояснення до апеляційної скарги.(т.2, арк.матеріалів оскарження ухвали 8-11);

- 22.04.2025 клопотання про винесення окремої ухвали та додаткові пояснення.(т.2, арк. матеріалів оскарження ухвали 42-45);

- 22.04.2025 додаткові пояснення у справі. (т.2, арк.матеріалів оскарження ухвали 46-47);

- 23.04.2025 клопотання про оголошення по черзі прохальних частин всіх поданих до суду першої інстанції клопотань, встановити чи прийнято по кожному окремому клопотанню судове рішення суду першої інстанції, та така позиція суду першої інстанції відображена в мотивувальній та резолютивній частині оскаржуваної ухвали суду від 27.02.2025.(т.2, арк.матеріалів оскарження ухвали 48).

Ухвалою суду від 23.04.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 15.05.2025 та надано сторонам додатковий час для можливості добровільного врегулювання питання сплати внесків по ОСОБА_1 за спірний період з 02.02.2004 по 18.10.2004 шляхом подання арбітражним керуючим запиту до Пенсійного фонду України.(т.2, арк.матеріалів оскарження ухвали 51-52).

09.05.2025 від ліквідатора ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольвака М.В. надійшли додаткові пояснення, що на запит ліквідатора від ГУ ПФУ у Вінницькій області отримано від-повідь з розрахунком сум страхових внесків по ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» () щодо сплати 1 213,15 грн пенсійних внесків за ОСОБА_1 за період з 01.03.2004 по 18.10.2004.(т.2, арк.матеріалів оскарження ухвали 55-56).

Через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшли:

- 13.05.2025 додаткові пояснення.(т.2, арк.матеріалів оскарження ухвали 60);

- 15.05.2025 клопотання про винесення окремої ухвали щодо ГУ ПФУ у Вінницькій області. (т.2, арк.матеріалів оскарження ухвали 64-68).

Ухвалою суду від 15.05.2025 в судовому засіданні оголошувалася перерва до 28.05.2025. Крім того, даною ухвалою було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надати до 26.05.2025 письмові пояснення підстав невключення страхових внесків до персоніфікованого обліку фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період:

- з 23 червня 2003 року по 27 лютого 2006 року по Відкритому акціонерному товариству Жмеринський завод «Сектор» (), яке перебуває в процедурі банкрутства, за час перебування на посаді директора Дочірнього підприємства «Радіосервіс» ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» () з посадовим окладом 400,00 грн;

- з 02 лютого 2004 року по 18 жовтня 2004 року по Відкритому акціонерному товариству «Жмеринський завод «Сектор» (), яке перебуває в процедурі банкрутства, за час перебування на посаді внутрішнього керуючого ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» з посадовим окладом 390,00 грн.(т.2, арк.матеріалів оскарження ухвали 75-76).

Через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшли:

- 26.05.2025 клопотання про винесення окремої ухвали.(т.2, арк.матеріалів оскарження ухва-ли 84-91);

- 26.05.2025 заява (т.2, арк.матеріалів оскарження ухвали 100-102).

- 28.05.2025 додаткові пояснення у справі.(т.2, арк.матеріалів оскарження ухвали 106).

27.05.2025 на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких причиною невключення страхових внесків до персоніфікованого обліку фізичної особи ОСОБА_1 - ГУ ПФУ у Вінницькій області називає технічну неможливість автоматичного внесення Пенсійним фондом до картки персоніфікованого обліку фізичної особи за фактом зарахування коштів, позаяк таке внесення можливе лише по страхувальнику. Також ПФУ у Вінницькій області повідомило, що питання щодо внесення даних про страховий стаж по ОСОБА_1 за рішенням суду включено до модернізації Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України.(т.2, арк. матеріалів оскарження ухвали 103).

В судових засіданнях 23.04.2025, 15.05.2025 та 28.05.2025 ОСОБА_1 та ліквідатор ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольвак М.В. підтримали подану апеляційну скаргу та просили ухвалу господарського суду Хмельницької області від 27.02.2025 у даній справі скасувати.

Інші учасники справи не забезпечили явки своїх уповноважених представників у призначене на 28.05.2025 судове засідання апеляційної інстанції, проте така неявка не перешкоджає розгляду справи, позаяк присутність представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ліквідатора ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольвака М.В., вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали - в провадженні Господарського суду Хмель-ницької області перебуває справа за заявою ГУ ПФУ у Вінницькій області, м.Вінниця (Управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області, м.Жмеринка Вінницької області) про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Сектор» (надалі в тексті - ВАТ «Жмеринський завод «Сектор»).

06.11.2024 на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання (вх.№05-06/1404/24), в якому кредитор ОСОБА_1 просить:

- зобов`язати арбітражного керуючого (ліквідатора) ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольвака М.В. виплатити ОСОБА_1 кошти в сумі 7 199,06 грн;

- зобов`язати арбітражного керуючого (ліквідатора) ВАТ «'Жмеринський завод «Сектор» Сокольвака М.В. із урахуванням судових рішень, що допущені до негайного виконання - сплатити до Пенсійного фонду України внески, що будуть враховані на заробітну плату та враховані до персоніфікованого обліку ОСОБА_1 за період із 23.06.2003 по 27.02.2006 із щомісячного посадо-вого окладу ОСОБА_1 в розмірі 400,00 грн;

- зобов`язати арбітражного керуючого (ліквідатора) ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольвака М.В. подати уточнюючі форми по персоніфікованому обліку ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України та до Державної фіскальної служби України за період із 23.06.2003 по 27.02.2006, як суми доходу ОСОБА_1 , нарахованого (сплаченого) на користь ОСОБА_1 із сум утриманого податку (форма №1ДФ) та подання здійснити згідно Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затверджені наказом Мінфіну від 13.01.2015 №4. (т.1, арк.матеріалів оскарження 1-6).

Ухвалою суду від 25.11.2024, поміж іншого, задоволено клопотання кредитора ОСОБА_1 про витребування доказів; зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області надати інформацію щодо сум внесків, які зобов`язаний ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» сплатити як роботодавець за ОСОБА_1 , із посадового окладу 400 грн за період із 23.06.2003 по 27.02.2006 до органів ПФУ, та до інших цільових та бюджетних фондів за цей період.

Матеріалами оскарження стверджено, що на виконання ухвали суду від 25.11.2024 ГУ ПФУ у Вінницькій області надіслало лист від 12.12.2024, в якому надано розрахунок сум страхових внесків по ОСОБА_1 за період з 23.06.2003 по 27.02.2006.

25.11.2024 на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання (вх№05-22/8072/24), в якому ОСОБА_1 просить:

- доручити ліквідатору ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольваку М.В. при виплаті заробітної плати ОСОБА_1 в першу чергу сплатити внески до ПФУ за період 2003-2006 рр. із суми заборгованості по заробітній платі банкрута перед ОСОБА_1 , вказавши в банківському дорученні необхідний ідентифікаційний код ОСОБА_1 та період сплати таких внесків із 23.06.2003 по 27.02.2006.

- зобов`язати ПФУ після надходження коштів по заробітній платі ОСОБА_1 за період 2003-2006 рр. зарахувати такі внески до персоніфікованого обліку ОСОБА_1 за період із 23.06.2003 по 27.02.2006.

- надати дозвіл ліквідатору ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольваку М.В. при вип-латі заробітної плати ОСОБА_1 подати уточнюючу форму 1-ДФ до Пенсійного фонду України за період 2003-2006 рр. із суми заборгованості по заробітній платі банкрута перед ОСОБА_1 , оскільки така форма в свій час не була подана колишнім ліквідатором ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Лещенком А.М.

- визнати протиправними дії/протиправну бездіяльність колишнього ліквідатора ВАТ «Жме-ринський завод «Сектор» Лещенка А.М. щодо не подання ним уточнюючої форми 1 ДФ до ПФУ за період 2003-2006 рр. із суми заборгованості по заробітній платі банкрута перед ОСОБА_1 , оскільки відповідні відомості не внесені в форми ОК-5 та ОК-7 по заробітній платі ОСОБА_1 (т.1, арк.матеріалів оскарження 41-45).

Також, кредитор ОСОБА_1 24.12.2024р. надіслав клопотання (вх.№05-22/8820/24), в якому просить:

- зобов`язати ліквідатора ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольвака М.В. виплатити заробітну плату ОСОБА_1 в першу чергу згідно вимог міжнародного права та із такої заробітної плати сплатити позачергово внески до ПФУ за фізичну особу за період 2003-2006 рр. із суми заборгованості по заробітній платі банкрута перед ОСОБА_1 , вказавши у платіжному документі ідентифікаційний код ОСОБА_1 та період сплати таких внесків із 23.06.2003 по 27.02.2006.

- зобов`язати ПФУ після надходження коштів по заробітній платі ОСОБА_1 за період 2003-2006 рр. зарахувати такі внески до персоніфікованого обліку ОСОБА_1 за період із 23.06.2003 по 27.02.2006.

- зобов`язати ліквідатора ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольвака М.В. при виплаті заробітної плати ОСОБА_1 подати уточнюючу форму 1 ДФ до ПФУ за період 2003-2006 рр. із суми заборгованості по заробітній платі банкрута перед ОСОБА_1 , оскільки така форма в свій час не була подана колишнім ліквідатором ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Лещенком А.М.

- визнати протиправними дії/протиправну бездіяльність колишнього ліквідатора ВАТ «Жме-ринський завод «Сектор» Лещенка А.М. щодо не подання ним уточнюючої форми 1 ДФ до ПФУ за період 2003-2006 рр. із суми заборгованості по заробітній платі банкрута перед ОСОБА_1 , оскільки відповідні відомості не внесені в форми ОК-5 та ОК-7 по заробітній платі ОСОБА_1 та умисно цим ліквідатором не була виплачена заробітна плата.(т.1, арк.матеріалів оскарження 59-64).

15.01.2025 кредитором ОСОБА_1 подано до суду клопотання (вх.05-06/57/25) про поста-новлення окремої ухвали суду щодо невиконання ГУ ПФУ у Вінницькій області () вимог ухвали від 25.11.2024, дій ліквідатора ВАТ «Жмеринського заводу «Сектор» Лещенка А.М. та комітету кредиторів ВАТ «Жмеринського заводу «Сектор» та спрямування окремої ухвали суду за належністю до правоохоронних органів із метою відкриття кримінального провадження по такому факту.

Також у даному клопотанні ОСОБА_1 просить суд витребувати від ПФУ відомості по заробітній платі найманих працівників ВАТ «Жмеринського заводу «Сектор», оскільки, на думку кредитора несплата внесків по бюджетним та цільовим фондам за даний період часу вкаже на розтрату коштів ліквідатором Лещенком A.M .

У клопотанні про винесення окремої ухвали йдеться про зобов`язання ліквідатора Сокольвака М.В. на підставі встановлених фактів щодо ненавмисної несплати своєчасних внесків до ПФУ та завданих при цьому збитків ВАТ «Жмеринському заводу «Сектор» та неперерахування внесків із заробітних плат найманих працівників за період із 2003 року по вересень 2006 року (12.09.2006 року дату затвердження ліквідаційного балансу ВАТ «Жмеринський завод «Сектор») - подати позов до СПД Лещенка Анатолія Михайловича про відшкодування коштів ВАТ «Жмеринському заводу «Сектор» за вчинені ним дії, для чого поновити ліквідатору Сокольваку М.В. процесуальні строки для вчинення таких дій.(т.1, арк.матеріалів оскарження 82-88).

28.01.2025 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли клопотання (вх.05-22/765/25, вх.05-22/ 775/25), які містять однакову прохальну частину:

-зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області надати в електронний суд та на адресу сторін по справі пакет документів щодо розрахунків по заробітній платі ОСОБА_1 , згідно вимог ухвали суду;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області прийняти від ліквідатора ВАТ «Жмеринського заводу «Сектор» Сокольвака М.В. уточнюючі звіти по нарахуванню внесків до ПФУ (форму 1 ДФ) за період із 23.06.2004р. по 27.02.2006р. із заробітної плати ОСОБА_1 без застосування до лікві-датора Сокольвака М.В. штрафних санкцій;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати перераховані ВАТ «Жмеринським заводом «Сектор» внески до ПФУ, як внески ОСОБА_1 із заробітної плати за період із 23.06.2004 по 27.02.2006.(т.1, арк.матеріалів оскарження 97-105).

З матеріалів оскарження також вбачається, що 28.01.2025 від ПФУ у Вінницькій області на виконання вимог ухвали суду від 28.01.2025 надійшов лист з розрахунком сум страхових внесків по ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» щодо сплати внесків за ОСОБА_1 , за період з 23.06.2003 по 27.02.2006. Крім того, до листа додано витяги форми ОК-2 за період з 1999-2009 звітні роки; витяги з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 за звітні 2001, 2005, 2009, 2023 роки.(т.1, арк.матеріалів оскарження 79-80).

27.02.2025 до суду першої інстанції кредитором ОСОБА_1 подано

- клопотання (вх.05-22/1637/25) про винесення окремої ухвали суду, відповідно до вимог ст. 246 ГПК України, щодо невиконання ГУ ПФУ у Вінницькій області, Головним управлінням дер-жавної казначейської служби України у Вінницькій області рішень постановлених в межах даної судової справи та спрямування окремої ухвали прокурору або органу досудового розслідування, зобов`язавши ці органи надати відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк.(т.1, арк.матеріалів оскарження 139-148).

- клопотання (05-22/1641/25) про долучення до матеріалів справи доказів про суми заробітної плати, яка нараховувалась ОСОБА_1 в період з 23.06.2003 по 27.02.2006.(т.1, арк.матеріалів оскарження 150).

Як зазначалося вище, 27.02.2025 господарським судом Хмельницької області у справі №5/530-03 винесено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотань кредитора ОСОБА_1 від 06.11.2024 (вх.№05-06/1404/24), від 25.11.2024 (вх.№05-22/8072/24), від 24.12.2024 (вх.№05-22/8820/24), від 15.01.2025 (вх.05-06/57/25), від 28.01.2025 (вх.05-22/765/25), від 28.01.2025 (вх. 05-22/775/25), від 27.02.2025 (вх.05-22/1637/25), від 27.02.2025 (вх.05-22/1641/25). (т.1, арк.матеріалів оскарження ухвали 159-162).

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і про-цесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга частково обґрунтована, а тому підлягає частковому задоволенню, при цьому ухвалу суду першої інстанції належить змінити, з огляду на наступне:

За умовами ст.269 Господарського процесуального кодексу України (надалі в тексті - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Матеріалами справи стверджено, що господарський суд Хмельницької області ухвалою від 27.06.2024 відмовлено у задоволенні усих клопотань кредитора ОСОБА_1 , поданих з 06.11.2024 по 27.02.2025.

Водночас, на переконання колегії суддів, зміст звернень ОСОБА_1 зводиться до декількох питань.

1) щодо зобов`язань ліквідатора ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольвака М.В. виплатити ОСОБА_1 кошти в сумі 7 199,06 грн., апеляційний суд виснує, що дані кошти виплачені ОСОБА_1 в повному обсязі, про що не заперечує сам Скаржник.

2) щодо зобов`язань ліквідатора ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольвака М.В. сплатити до Пенсійного фонду України внески по ОСОБА_1 за період з 23.06.2003 по 27.02.2006 за час перебування на посаді директора Дочірнього підприємства «Радіосервіс» ВАТ «Жмерин-ський завод «Сектор» () з посадовим окладом 400,00 грн. Апеляційний суд зауважує, що на виконання вимог ухвали місцевого господарського суду від 28.01.2025 Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області надіслало розрахунок сум страхових внесків по ВАТ «'Жмеринський завод «Сектор» () щодо сплати внесків за ОСОБА_1 , за період з 23.06.2003 по 27.02.2006. До листа додано розрахунок сум страхових внесків по ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» щодо сплати внесків за ОСОБА_1 за період з 23.06.2003 по 27.02.2006; витяги форми ОК-2 за період з 1999-2009 звітні роки; витяги з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 за звітні 2001,2005,2009, 2023 роки.(т.1, арк.матеріалів оскарження 124-138).

Матеріалами справи стверджено та не заперечується жодною із сторін, що арбітражним керуючим Сокольваком М.В. внески по ОСОБА_1 за період з 23.06.2003 по 27.02.2006 за час перебування на посаді директора Дочірнього підприємства «Радіосервіс» ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» () з посадовим окладом 400,00 грн - перераховано в повному обсязі.

3) щодо клопотання про зобов`язання ліквідатора ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольвака М.В. при виплаті заробітної плати ОСОБА_1 подати до Пенсійного фонду України уточнюючу форму 1-ДФ за період 2003-2006 рр., оскільки така форма не була подана попереднім ліквідатором Лещенком А.М. то апеляційний суд звертає увагу, що матеріали справи містять лист ГУ ПФУ у Вінницькій області №0200-0801-8/23647 від 26.02.2025 про те, що звіт з нарахування внесків до ПФУ за період з 23.06.2004 по 27.02.2006 із заробітної плати ОСОБА_1 - було подано 09.10.2006, про що свідчать витяги з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загально-обов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-2 та ОК-5, сформовані станом на 01.01.2025.(т.1, арк.матеріалів оскарження 124-138).

4) щодо клопотання в частині зобов`язання ліквідатора ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольвака М.В. подати позов до ліквідатора Лещенка А.М., із метою відшкодування коштів ВАТ «Жмеринському заводу «Сектор» за вчинені ним дії, поновивши ліквідатору Сокольваку М.В. право на поновлення процесуальних строків, для вчинення таких дій, то колегія суддів бере до уваги наступне.

Відповідно до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 06.02.2024 у справі №910/21840/14, нормі ст.60 КУзПБ кореспондують положення частини шостої статті 61 цього Кодексу, згідно з якими дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господ-дарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяль-ністю).

За змістом наведених положень КУзПБ, заперечень та незгоди з діями (бездіяльністю) арбіт-ражного керуючого, зокрема ліквідатора, під час здійснення процедури банкрутства (неплатоспро-можності), а також враховуючи мету, яку намагається досягнути заявник, не погоджуючись та оскаржуючи дії (бездіяльність) арбітражного керуючого, звернення заявника умовно можна поді-лити на три типи, згідно з якими заявник домагається:

- усунення та виправлення арбітражним керуючим відповідних помилок, недоліків при вико-нанні своїх обов`язків у справі про банкрутство (неплатоспроможність) задля приведення до належного виконання цих обов`язків, і, відповідно, до належного здійснення процедури банкрутства (неплатоспроможності);

- відсторонення арбітражного керуючого від виконання ним обов`язків у відповідній справі з призначенням іншого арбітражного керуючого для виконання відповідних функцій (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

- відшкодування арбітражним керуючим шкоди, заподіяної ним при виконанні відповідних повноважень та обов`язків у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

У зв`язку з наведеним розмежуванням у зверненнях до суду у справі про банкрутство щодо дій арбітражного керуючого законодавець встановив різне правове регулювання для їх розгляду і для вирішення відповідних спорів між заявником та арбітражним керуючим.

Поряд із цим вказівка в частині першій статті 25 КУзПБ щодо відшкодування шкоди, запо-діяної особі внаслідок незаконних дій арбітражного керуючого, відповідно до закону свідчить про можливість застосування загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, перед-бачених, зокрема, статтею 1166 ЦК України. У цьому висновку Суд звертається до близьких за змістом висновків Верховного Суду, сформульованих в постанові від 11.11.2021 у справі № 5023/1123/12.

Відповідно до ч.1 ст.61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повно-важення: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута, складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок лікві-дації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим праців-никам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника.

З огляду на вищевикладене, подання позову в розумінні ст.61 КУзПБ є правом, а не обов'-язком ліквідатора. Водночас, кредитор ОСОБА_1 не позбавлений права у встановленому порядку самостійно на загальних підставах звертатися до суду з позовом про притягнення до відповідаль-ності Лещенка А.М. за завдану майнову шкоду, як це передбачено ст.1166 ЦК України.

5) щодо клопотання ОСОБА_1 в частині сплати ліквідатором ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Сокольваком М.В. страхових внесків за період з 02.02.2004 по 18.10.2004 за час перебу-вання на посаді внутрішнього керуючого ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» з посадовим окладом 390,00 грн, то матеріалами справи підтверджено, що під час апеляційного провадження ГУ ПФУ у Вінницькій області надано арбітражному керуючому розрахунок сум страхових внесків по ОСОБА_1 за цей період, які ліквідатор Сокольвак М.В. сплатив в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією №19 від 08.05.2025.(т.2, арк.матеріалів оскарження 55-59).

Дослідивши матеріали та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Хмельницької області від 27.02.2025 в частині розгляду вищезазначених клопотань є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга в цій частині безпідставна та не підлягає задоволеннюне підлягає скасуванню.

Стосовно клопотань ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій/протиправною бездіяльність колишнього ліквідатора ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» Лещенка І.І. в частині невиконання рішень, які набрали законної сили щодо погашення заборгованості по заробітній платі перед кредитором ОСОБА_1 , несплати страхових внесків та неподання ним уточнюючої форми 1 ДФ до ПФУ за період з 2003-2006рр. із суми заборгованості по заробітній платі банкрута перед ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Сторони не заперечують, що постановою Господарського суду Вінницької області від 23.01. 2004 ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Лещенко А.М.

Ухвалою від 09.02.2006 визнано вимоги кредитора ОСОБА_1 по заробітній платі в розмірі 5836,51 грн та включено їх до другої черги реєстру вимог кредиторів. Станом на 01.03.2006 боржником збільшено заборгованість на суму 971,64 грн.

Разом з тим, жодна із сторін не заперечує, що вимога ОСОБА_1 про виплату заборгованості із заробітної плати та сплату страхових внесків відбулася лише в 2024 році

Згідно з ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції чинній до 19.01.2013, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визна-ного банкрутом та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до ч.4-6 ст.3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції чинній до 19.01.2013 (надалі - Закон про банкрутство), арбітражний керуючий має право: - скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу; - звертатися до господарського суду у випадках, передбачених цим Законом; - отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом; - залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їх діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Законом чи угодою з кредиторами; - запитувати і отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об`єднань, а від громадян - за їх згодою; - отримувати з державного реєстру застав інформацію про майно боржника, яке є предметом застави; - подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх обов`язків; - виконувати інші дії відповідно до закону.

Арбітражний керуючий зобов`язаний: - здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; - вживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність конфлікту інтересів; - аналізувати фінансову, госпо-дарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на ринках; - в порядку, установле-ному законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; - повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомлен-ням про вручення; - виконувати інші повноваження, передбачені цим Законом.

При реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Згідно част.1 ст.24 Закону про банкрутство, у постанові про визнання боржника банкрутом господарський суд відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, передбаче-ному для призначення керуючого санацією.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону про банкрутство, ліквідатор (ліквідаційна комісія) виконують свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визна-ченому законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1-4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Частина 1 статті 18 ГПК України унормовує, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самовряду-вання, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднан-нями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Колегія суддів також звертає увагу на абзац 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013, в якому Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Крім того, у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 1291 Конституції України в системному взаємозв`язку - Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на вико-нання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гаранто-вано право кожного на справедливий суд.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року - право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року).

У рішення по справі «Деркач та Палек проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень.

Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).

У рішенні по справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб пере-конатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, від-мовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпе-чити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Крім того, у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року ЄСПЛ наголосив на тому, що ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, викону-валися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати неста-чею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідаль-ність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Таким чином, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження - є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд. Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх службові та посадові особи зобов`язані вживати усіх передбачених законом заходів для виконання судових рішень своєчасно та в повному обсязі, що є однією з важливих гарантій дотримання права особи на справедливий суд. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Відтак, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок. Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Крім того, апеляційний суд враховує, що конвенцією Міжнародної організації праці №173 1992 року про захист вимог працівників у випадку неплатоспроможності роботодавця, ратифіко-ваної Законом України №2996-IV від 19.10.2005 із заявою про те, що Україна бере на себе зобов'-язання, які випливають з частини II цієї Конвенції, що передбачає захист вимог працівників за допомогою надання привілею. Так, статтею 5 частини II Конвенції 1992 року визначено, що у випадку неплатоспроможності роботодавця вимоги працівників, які випливають із трудових відносин, захищаються за допомогою привілею так, що їх задовольняють за рахунок активів неплатоспроможного роботодавця до того, як непривілейованим кредиторам може бути виплачена їх частка. Ранг привілею визначається статтею 8 цієї Конвенції, яка передбачає, що національні закони або підзаконні акти надають вимогам працівників вищий ранг привілею порівняно з більшістю інших привілейованих вимог, зокрема, з вимогами держави та соціального забезпе-чення.(подібний правовий висновок міститься у постанові Верховного суду від 11.11.2019 у справі №15/175-б).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що частиною I статті 11 Конвенції про захист заробітної плати №95 визначено гарантії для працівників, зайнятих на підприємстві, у разі його банкрутства або ліквідації в судовому порядку щодо їх становища як привілейованих кредиторів по заробітній платі, яку вони мають одержати за послуги, надані в період, що передував банкрутству (ліквідації), яке надає їм гарантії з виплати заробітної плати до того, як звичайні кредитори зможуть зажадати власну частку.

Колегія суддів звертає увагу, що рішення Жмеринського районного суду від 21.02.2005 у справі №2-120-2005 на суму 3792,52 грн, рішення Жмеринського районного суду від 14.12.2005 у справі №2-1093-2005 на суму 2043,99 грн та заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду від 08.07.2014 у справі 2/130/637/2014 130/1775/14-ц на суму 390,91 грн підлягали негайному виконанню.

Крім того, апеляційний суд враховує численні рішення у справі №5/530-03, зокрема поста-нову Вищого господарського суду від 07.07.2015, яка містить висновок про порушення ліквіда-тором Лещенко А.М. черговості у задоволенні вимог кредиторів боржника, зокрема, незадово-лення вимог кредитора по заробітній платі ОСОБА_1 .

Колегія суддів також бере до уваги, що у постанові Рівненського апеляційного господарсь-кого суду від 18.11.2016 у справі №5/530-03 апеляційний суд погодився з висновком Господарсь-кого суду Вінницької області про визнання незаконними дій арбітражного керуючого (ліквідатора) Лещенка А.М. під час виконання ним повноважень ліквідатора боржника по справі №5/530-03, стосовно порушення черговості задоволення вимог кредиторів боржника в частині незадоволення вимог кредитора по заробітній платі ОСОБА_1 .

Враховуючи, що після відкриття ліквідаційної процедури саме до ліквідатора переходять всі повноваження щодо діяльності банкрута, то саме на Лещенка А.М. було покладено обов`язок зі сплати заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 в порядку черговості, як і сплата страхових внесків та подання звітності.

З огляду на наведену вище судову практику та низку рішень Європейського суду, колегія суддів вважає, що саме протиправні дії Лещенка А.М. призвели до порушення державних гарантій, установлених законодавством для громадян, порушень прав та інтересів кредитора ОСОБА_1 , інтереси якого були захищені судовим рішенням, що набрало законної сили, проте не виконано належним чином.

Водночас, стосовно клопотань, які стосуються ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо зараху-вання страхових внесків до персоніфікованого обліку ОСОБА_1 за період роботи з 23.06.2003 по 27.02.2006 у ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» на посаді директора Дочірнього підприємства «Радіосервіс» ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» з посадовим окладом 400,00 грн та на посаді внутрішнього керуючого ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» з посадовим окладом 390,00 грн - апеляційний суд дійшов висновку про необхідність постановлення окремої ухвали щодо ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Із зазначених вище мотивів, апеляційний вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 27.02.2025 у справі №5/530-03 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - зміні.

Водночас колегія суддів зауважує, що клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремих ухвал відносно усунення недоліків в роботі ліквідаторів ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» за період ліквідації даного підприємства-банкрута, а також щодо порушення норм чинного законо-давства в процедурі банкрутства - не підлягають задоволенню, оскільки в силу ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Предметом перегляду апеляційним судом була ухвала суду першої інстанції щодо розгляду клопотань ОСОБА_1 поданих до суду першої інстанції та в яких не ставилося питання, відносно яких Скаржник просить суд апеляційної інстанції винести окремі ухвали.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

З мотивів зазначених вище, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстанції встановленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідповідності обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що призвело до ухвалення частково необґрунтованого судового рішення.

Враховуючи, що при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно перерозподіл витрат зі сплати судового збору не здійснюється.

Керуючись ст.34,232,233,240,246,255,269,271,275,277,282,284,287 Господарського проце-суального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 27.02.2025 у справі №5/530-03 - задоволити частково.

2. Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 27.02.2025 у справі №5/530-03 - змінити.

Визнати протиправними дії ліквідатора ВАТ «Жмеринський завод «Сектор» арбітражного керуючого Лещенка Анатолія Михайловича стосовно ОСОБА_1 з мотивів викладених у даній постанові.

Винести окрему ухвалу щодо Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькі області.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Матеріали оскарження ухвали у справі №5/530-03 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Павлюк І.Ю.