СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Харків Справа № 905/55/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А. , суддя Медуниця О.Є.

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Є.В.

за участю представників сторін:

від скаржника ПАТ «Донбасенерго» - адвокат Чирва Ю.Ю, довіреність б/н від 15.03.2024

від кредитора ТОВ «ФУ «Солід» - адвокат Бойко С.В., довіреність б/н від 01.01.2025

арбітражний керуючий Паркулаб В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Донбасенерго (вх. №517 Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.02.2025 у справі №905/55/24 (повний текст підписано 24.02.2025 у місті Харкові), суддя Зекунов Е.В.

за матеріалами розгляду заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД (, адреса: 79024, м. Львів, вул. Промислова, б. 50/52) про заміну сторони правонаступником

у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО (), м. Курахове, Донецької області

ліквідатор арбітражний керуючий Паркулаб В.Г.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.01.2024 заяву АТ ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО про відкриття провадження у справі про банкрутство прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання на 05.02.2024.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.02.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО (), м. Курахове Донецької області; визнано грошові вимоги Акціонерного товариства ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО в розмірі 24 257 698,09 грн; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО строком на сто сімдесят календарних днів до 31.05.2024 року; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Паркулаба Володимира Григоровича; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави (у разі наявності); встановлено дату попереднього засідання.

06.02.2024 за номером 72454 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі №905/55/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО ().

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.08.2024 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО (), призначено дату підсумкового засідання.

Постановою Господарського суду Донецької області від 28.10.2024 визнано банкрутом боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Паркулаба Володимира Григоровича.

29.10.2024 за номером 74458 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення (повідомлення) про визнання банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО ().

21.01.2025 до господарського суду надійшла заява ТОВ "Фінансова установа "Солід" про заміну сторони (кредитора) у справі №905/55/24 - ТОВ МОСПІНСЬКЕ ВУГЛЕПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО його правонаступником - ТОВ "Фінансова установа "Солід"" в частині вимог четвертої черги на суму 750 323,52 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.02.2025 у справі №905/55/24 заяву ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД про заміну кредитора на правонаступника у справі №905/55/24 задоволено.

Замінено кредитора у справі №905/55/24 ТОВ МОСПІНСЬКЕ ВУГЛЕПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО (, адреса: 85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, б. 1) з сумою вимог 750 267,52 грн (4 черга задоволення) на його правонаступника ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД (, адреса: 79024, м. Львів, вул. Промислова, б. 50/52).

Зобов`язано ліквідатора банкрута внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів боржника.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що :

- на підставі Договору факторингу від 25.12.2024, укладеного між ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД та ТОВ МОСПІНСЬКЕ ВУГЛЕПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО, право вимоги до ТОВ ДТЕК СХІДЕНЕРГО (яке виникло на підставі договору № 22/02/О-ДУ від 22.02.2017) на загальну суму 750 267,52 грн у межах справи про банкрутство №905/55/24 перейшло до ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД ;

- ні Законом №3985-IX, ні Кодексом України з процедур банкрутства, ні Цивільним чи Господарським процесуальним кодексами України, ні самим договором факторингу не встановлено заборони заміни кредитора ТОВ МОСПІНСЬКЕ ВУГЛЕПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО (який є заінтересованою особою відносно боржника) у зобов`язанні ТОВ ДТЕК СХІДЕНЕРГО, на правонаступника, вказаний Договір факторингу є юридично обґрунтованим, укладання договору факторингу в межах чинного законодавства не порушує вимог Закону №3985-IX та інших процесуальних кодексів, отже, заміна кредитора є допустимою, якщо вона не суперечить умовам договору та не порушує права інших сторін;

- ПАТ Донбасенерго вважає, що таке відступлення права вимоги є спробою збереження контролю над комітетом кредиторів ТОВ ДТЕК Східенерго, зазначаючи про те, що однією зі змін, передбачених Законом №3985-IX є розширення кола суб`єктів, що є заінтересованими особами відносно боржника, а саме доповнення абзацу 8 статті 1 частини 1 КУзПБ реченням: кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника;

- ПАТ Донбасенерго вважає, що норма абзацу 8 статті 1 частини 1 КУзПБ реченням (в редакції Закону №3985-IX) за аналогією закону повинна застосовуватись і до фінансових компаній, що звернулися із заявами про заміну кредитора у даній справі про банкрутство ТОВ ДТЕК Східенерго на підставі відступлення права вимоги за договором факторингу. ПАТ Донбасенерго зазначає, що у разі заміни кредиторів фінансові компанії мають бути визнані заінтересованими особами стосовно боржника без права вирішального голосу під час прийняття рішень у виборних органах управління кредиторів боржника ТОВ ДТЕК Східенерго;

- проте, за змістом частини 1 ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції Закону №3985-IX від 19.09.2024), кредитор є заінтересованим стосовно боржника у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника. Тобто, Закон №3985-IX передбачає, що кредитор є заінтересованою особою, якщо він набув право вимоги стосовно боржника у чітко визначений строк: протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство;

- ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД на підставі договору факторингу набуло право вимоги стосовно боржника більше ніж через 10 місяців після відкриття провадження у справі №905/55/24 про банкрутство ТОВ ДТЕК СХІДЕНЕРГО, тоді як Закон №3985-IX не передбачає умови, що кредитор є заінтересованою особою, якщо він набув право вимоги стосовно боржника після відкриття провадження у справі про банкрутство;

- стверджуючи про заінтересованість ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД стосовно боржника внаслідок набуття права вимоги, ПАТ ДОНБАСЕНЕРГО помилково допустило тлумачення, яке суперечить буквальному змісту Закону №3985-IX, отже, відповідно до Закону №3985-IX, ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД не може вважатись заінтересованою стосовно боржника особою в межах набуття право вимоги за вищевказаним Договором факторингу.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.02.2025 у справі № 905/55/24 , 05.03.2025 через систему «Електронний суд», Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд змінити мотивувальну частину ухвали Господарського суду Донецької області від 24.02.2025 по справі № 905/55/24 щодо заміни сторони правонаступником, в частині розділу «Щодо відсутності фактичних підстав для застосування норм Закону №3985-ІХ», виключивши його з мотивувальної частини та заміні, з визнанням кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «СОЛІД» заінтересованою особою стосовно боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго», без права вирішального голосу під час прийняття рішень у виборних органах управління кредиторів боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго» в межах набуття права вимоги за укладеним Договором факторингу від 25.12.2024.

Стягнути з боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго» суму сплаченого судового збору за подання цієї апеляційної скарги на користь кредитора ПАТ «Донбасенерго».

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що:

- викладена в оскаржуваній ухвалі правова позиція суперечить абзацу 8 частини 1 статті 1 КУзПБ (в редакції Законом №3985-IX), відповідно до якої кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника;

- метою вказаної норми є позбавлення заінтересованих кредиторів впливу на процедуру банкрутства боржника через передачу права вимоги формально незв`язаним із боржником особам, а тому дана норма має застосовуватись по аналогії закону до справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності Законом №3985-IX, в тому числі і даної справи №905/55/24. Протилежний підхід, викладений в оскаржуваній частині ухвали, фактично легалізує дії заінтересованих стосовно боржника кредиторів, спрямованих на обхід закону та збереження контролю за процедурою банкрутства боржника через відступлення права вимоги формально незалежному кредитору;

- норма, передбачена абзацом 8 частини 1 статті 1 КУзПБ, повинна застосовуватись за аналогією закону і до ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД, як до кредитора, що набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника з моменту внесення змін Законом №3985-IX до КУзПБ до вже відкритих справ про банкрутство, отже, за твердженням апелянта, мотивувальна частина оскаржуваної ухвали в частині розділу «Щодо відсутності фактичних підстав для застосування норм Закону №3985-ІХ» підлягає виключенню та заміні, з визнанням кредитора ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД заінтересованою особою стосовно боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго», без права вирішального голосу під час прийняття рішень у виборних органах управління кредиторів боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго» в межах набуття права вимоги за укладеним Договором факторингу від 25.12.2024;

- застосування аналогії закону до даних правовідносин та внесення відповідних змін в мотивувальну частину оскаржуваної ухвали дасть можливість кредиторам, що не є заінтересованими особами відносно боржника, припинити зловживання юридичними особами групи компаній ДТЕК своїми правами.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 витребувано у Господарського суду Донецької області матеріали справи № 905/55/24.

17.03.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 905/55/24.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.03.2025, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.02.2025 у справі № 905/55/24 та призначено справу до розгляду на 28.05.2025 о 10:30 год. Встановлено учасникам справи строк до 15.04.2025 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу. Запропоновано учасникам справи у строк до 15.04.2025 включно надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі їх наявності) з доказами надсилання їх копій та доданих до них документів іншим учасникам справи в порядку ч. 4 ст.262 ГПК України.

Ухвалу Східного апеляційного господарського суду 31.03.2025 отримано всіма учасниками справи.

15.04.2025, у строк, встановлений судом, від ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що:

- договір факторингу, за яким ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД набуло право вимоги, укладено через 10 місяців після відкриття провадження у справі, отже застосування в даному випадку абзацу 6 частини 1 статті 1 КУзПБ у редакції Закону №3985-IX неможливе через відсутність відповідних фактичних обставин, що прямо передбачені законом як обов`язкові;

- застосування закону за аналогією закону допускається, якщо: відносини, щодо яких виник спір, за своїм характером потребують цивільно-правового регулювання; ці відносини не регулюються жодними конкретними нормами права; вирішити спір, що виник, неможливо, ґрунтуючись на засадах і змісті законодавства; є закон, який регулює подібні відносини і який може бути застосований за аналогією закону;

- у даному випадку відносини щодо кола заінтересованих осіб у процедурі банкрутства чітко врегульовані КУзПБ, який не передбачає застосування аналогії закону у цьому випадку;

- договір факторингу між ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «СОЛІД» та ТОВ «МОСПІНСЬКЕ ВУГЛЕПЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО» був укладений відповідно до законодавства України та є дійсним правочином;

Відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходили.

Відповідно до ч. 3 ст.263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник ПАТ Донбасенерго в судовому засіданні 28.05.2025 підтримав апеляційну скаргу, представник ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «СОЛІД» та арбітражний керуючий Паркулаб В.Г. в судовому засіданні 28.05.2025 проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечували.

Представники інших учасників справи в судове засідання 28.05.2025 не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників учасників справи в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась, у справі достатньо матеріалів для розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за відсутністю інших учасників справи, які не з`явились в судове засідання.

Відповідно до вимог частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників апелянта та кредитора, арбітражного керуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до частини першої статті 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до статті 1079 Цивільного кодексу України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року в справі №909/968/16 (провадження № 12-97гс18, пункт 106), зазначила такі характеристики договору факторингу як правочину:

а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором);

б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги);

в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника;

г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату;

д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватися у твердій сумі, у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальної вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо;

е) вимоги до форми такого договору визначені в статті 6 Закону № 2664-III.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24.07.2024 у справі № 686/20340/22, договір факторингу є змішаним договором, який обов`язково поєднує в собі елементи договору позики або кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги.

Згідно зі статтею 1084 Цивільного кодексу України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо сума, одержана фактором від боржника, виявилася меншою від суми боргу клієнта перед фактором, який забезпечений відступленням права вимоги, клієнт зобов`язаний сплатити факторові залишок боргу.

З матеріалів справи вбачається таке.

25.12.2024 року ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД (Фактор) та ТОВ МОСПІНСЬКЕ ВУГЛЕПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО (Клієнт) уклали Договір факторингу від 25.12.2024. У відповідності до п.1.1. цього Договору, Клієнт відступає Факторові право грошової вимоги до ТОВ ДТЕК СХІДЕНЕРГО, , (надалі за текстом Боржник), що виникла на підставі договору № 22/02/О-ДУ від 22.02.2017 на загальну суму 750 267,52 грн., що підтверджується ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.04.2024 у справі № 905/55/24.

Згідно з п. 2.1. Договору, Передання Клієнтом Фактору права грошової вимоги, яке зазначено у п.1.1 Договору, здійснюється в момент (дату) підписання цього Договору Сторонами й не потребує додаткового оформлення.

ТОВ "Фінансова установа "Солід" звернулося до Господарського суду Донецької області із заявою про заміну кредитора з посиланням на те, що ТОВ "Фінансова установа "Солід" стало процесуальним правонаступником кредитора ТОВ МОСПІНСЬКЕ ВУГЛЕПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО у справі №905/55/24 про банкрутство ТОВ ДТЕК СХІДЕНЕРГО та отримало право грошової вимоги до боржника на суму 750 267,52 грн відповідно до договору факторингу від 25.12.2024.

Частиною першою статті 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Виходячи зі змісту наведеної норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні (відповідно до статей 512 і 520 Цивільного кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі №264/5957/17 зазначила, що правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника). При цьому зауважила, що поняття "правонаступництво юридичної особи", "правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи" і "процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі" мають різний зміст.

Правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути не тільки універсальним (частина перша статті 104 ЦК України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України).

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України), за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги (стаття 1077 ЦК України).

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі №917/1339/16.

Як правильно зазначив місцевий господарський суд, матеріали справи не містять належних доказів того, що господарські договори та правочини, на підставі яких господарський суд визнав ТОВ МОСПІНСЬКЕ ВУГЛЕПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО (яке є заінтересованою особою відносно боржника) кредитором у справі №905/55/24 про банкрутство ТОВ ДТЕК СХІДЕНЕРГО, містять заборону про заміну цього кредитора у зобов`язанні ТОВ ДТЕК СХІДЕНЕРГО, на правонаступника.

До 1 січня 2025 року вказані у заяві ПАТ Донбасенерго кредитори ТОВ ДТЕК Східенерго, що є юридичними особами групи компаній ДТЕК, за приписами ст.48 КУзПБ були учасниками зборів (комітету) кредиторів з правом вирішального голосу при прийнятті рішень.

З 1 січня 2025 року набув чинності Закон України Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації (далі - Закон №3985-IX), яким внесені зміни до КУзПБ в частині обмеження прав кредиторів, які є заінтересованими особами.

Відповідно до внесених змін, починаючи вже з 1 січня 2025 року:

- розширено коло осіб, які відповідно до положень КУзПБ визнаються заінтересованими особами стосовно боржника;

- конкурсні кредитори, які є заінтересованими щодо боржника, не мають права вирішального голосу на зборах (комітеті) кредиторів.

Положення КУзПБ в редакції згідно із Законом №3985-IX застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності Законом №3985-IX.

Таким чином, Верховною Радою України імплементовані до законодавства України європейські норми, якими обмежено вплив пов`язаних із боржником кредиторів на процедуру банкрутства.

Впровадження відповідних змін змінило існуючий розподіл голосів у справі про банкрутство ТОВ ДТЕК Східенерго.

ПАТ Донбасенерго стверджує, що розуміючи наслідки втрати контролю над процедурою банкрутства ТОВ ДТЕК Східенерго, заінтересовані кредитори групи компаній ДТЕК майже одночасно уклали договори факторингу з фінансовими компаніями про відступлення своїх вимог у даній справі.

ПАТ Донбасенерго вважає, що таке відступлення права вимоги є спробою збереження контролю над комітетом кредиторів ТОВ ДТЕК Східенерго.

Однією зі змін, передбачених Законом №3985-IX, є розширення кола суб`єктів, що є заінтересованими особами відносно боржника, а саме: доповнення абзацу у статті 1 КУзПБ, в якому надано визначення категорії заінтересовані особи стосовно боржника, реченням такого змісту: Кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника.

ПАТ Донбасенерго вважає, що дана норма за аналогією закону повинна застосовуватись і до фінансових компаній, що звернулися із заявами про заміну кредитора у даній справі про банкрутство ТОВ ДТЕК Східенерго на підставі відступлення права вимоги за договором факторингу.

ПАТ Донбасенерго зазначає, що у разі заміни кредиторів, фінансові компанії мають бути визнані заінтересованими особами стосовно боржника без права вирішального голосу під час прийняття рішень у виборних органах управління кредиторів боржника ТОВ ДТЕК Східенерго.

Нормативно заяву про заміну кредитора у справі №905/55/24 ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД обґрунтовує приписами ч.1 ст.52 Господарського процесуального кодексу України, ч.2 ст.43 Кодексу України з процедур банкрутств.

Відповідно до ч.1 ст.52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. При цьому положеннями наведеної процесуальної норми не обмежено коло випадків заміни особи у спірних правовідносинах, які можуть бути підставами для процесуального правонаступництва, а також стадію судового процесу, на якій може бути здійснено таке правонаступництво.

Верховний Суд у постанові від 04.11.2020 у справі №922/817/18 для вирішення питань щодо можливості процесуального правонаступництва суд в кожному конкретному випадку має аналізувати фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права, зокрема, відомості первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення, перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Як визначено ч. 2 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, ч. 2 ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутств усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

За змістом статей 512, 513, 516, Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливе лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу примусового виконання рішень із заявою про примусове виконання рішення суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Це означає, що фізичні та юридичні особи можуть робити все, що прямо не заборонено законом, тоді як органи влади можуть діяти лише в межах наданих їм повноважень.

Цей принцип також знаходить своє відображення в судовій практиці Верховного Суду, зокрема, у рішеннях щодо свободи договору та принципу диспозитивності цивільного та господарського права.

При цьому, як зазначив місцевий господарський суд, ані Законом №3985-IX, ані Кодексом України з процедур банкрутства, ані Цивільним чи Господарським процесуальним кодексами України не встановлено заборони заміни кредитора ТОВ МОСПІНСЬКЕ ВУГЛЕПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО у зобов`язанні ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО», на правонаступника.

До того ж, як правильно встановив місцевий господарський суд, матеріали справи не містять доказів визнання недійсними Договору факторингу від 25.12.2024, а фактів нікчемності цього Договору судом не встановлено.

Отже, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про те, що вказаний вище Договір факторингу є юридично обґрунтованим і укладання договору факторингу в межах чинного законодавства не порушує вимог Закону №3985-IX та інших процесуальних кодексів, що означає, що заміна кредитора є допустимою, якщо вона не суперечить умовам договору та не порушує права інших сторін.

Зважаючи на наведене, на підставі в Договору факторингу від 25.12.2024, укладеного ТОВ "Фінансова установа "Солід" та ТОВ МОСПІНСЬКЕ ВУГЛЕПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО, Товариство МОСПІНСЬКЕ ВУГЛЕПЕРЕРОБНЕ ПІДПРИЄМСТВО відступило Товариству "Фінансова установа "Солід" свої права грошової вимоги до ТОВ ДТЕК СХІДЕНЕРГО на загальну суму 750 267,52 грн, що визнані та підтверджуються ухвалою Господарського суду Донецької області у справі №905/55/24 від 05.02.2024.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД про заміну кредитора на правонаступника у справі №905/55/24.

Щодо клопотання ПАТ Донбасенерго про включення до резолютивної частини судового рішення за наслідками розгляду заяви ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД висновку суду щодо визнання даної фінансової компанії-правонаступника заінтересованою особою стосовно боржника з урахуванням норм Закону №3985-IX, у задоволенні якого було відмовлено судом, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює або протягом останніх трьох років здійснювала контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює або протягом останніх трьох років здійснював боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває або протягом останніх трьох років перебував під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство; особи, з якими чи на користь яких боржник вчиняв правочини з відчуження майна боржника, які не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності; сторона фраудаторного правочину, вчиненого боржником, або правочину, який згідно із статтею 42 цього Кодексу визнано недійсним; а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, стосовно яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими. Для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому значенні, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Законом Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації №3985-IX розширено коло осіб, які є заінтересованими стосовно боржника та доповнено вищенаведений абзац частини 1 статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства реченням такого змісту : Кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника.

Отже, як правильно зазначив місцевий господарський суд, Закон №3985-IX передбачає, що кредитор є заінтересованою особою, якщо, зокрема, він набув право вимоги стосовно боржника у чітко визначений строк: протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Провадження у справі №9095/55/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО () відкрито ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.02.2024

ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД звернулося до господарського суду із заявою про заміну кредитора, в якій зазначило, що стало правонаступником щодо грошових вимог до боржника на підставі Договору факторингу від 25.12.2024.

Таким чином, на підставі вищезазначеного договору факторингу, ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД набуло право вимоги стосовно боржника більше аніж через 10 місяців після відкриття провадження у справі №905/55/24 про банкрутство ДТЕК СХІДЕНЕРГО.

Разом з цим, Закон №3985-IX не передбачає умови про те, що кредитор є заінтересованою особою, якщо він набув право вимоги стосовно боржника вже після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як правильно зазначив місцевий господарський суд, стверджуючи про заінтересованість ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД стосовно боржника внаслідок набуття права вимоги, ПАТ ДОНБАСЕНЕРГО помилково допустило тлумачення, яке суперечить буквальному змісту Закону № 3985-IX.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі ТолстойМилославський проти Сполученого Королівства зазначив, що поняття встановлений законом передбачає і якість відповідного закону і його доступність для осіб, причетних до справи. Тобто закон (норма) має бути сформульовані таким чином, щоб за необхідності, за допомогою відповідної консультації можливо було з усією очевидністю передбачити наслідки, які може тягнути за собою певна дія.

Отже, враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, положення Закону підлягає буквальному розумінню, що забезпечує передбачуваність встановлених ним правових наслідків певних дій учасників відповідних правовідносин.

При цьому Верховний Суд у постанові від 17.02.2020 у справі №820/3556/17 зазначив, що існує усталене правило тлумачення юридичних текстів casus omissus pro omisso habendus est, що означає, що пропущений випадок має вважатися таким, що пропущений навмисно.

Ступінь свободи інтерпретації має мати певні рамки. Те, що не охоплено законом - законом не охоплено. Будь-яке домислення за законодавця (тобто, видавання певної думки, тези, яку насправді законодавець на увазі не мав) - не може бути втілене в судовий прецедент й бути джерелом судової практики, оскільки підміна судом законодавця посягає на поділ влади. У разі, коли під час правозастосування закон тлумачиться розширено, необхідно провести чітке і ясне розмежування, установити межі між тим, що саме запровадив законодавець, і тим, що останній мав на увазі й бажав донести до широкого кола осіб на переконання суб`єкта правозастосування (хибне тлумачення, орієнтоване на пошук того, що законодавець міг задумати, замість того, що законодавець об`єктивно впровадив).

При право тлумаченні необхідно чітко дотримуватися балансу між істинним змістом норми та її текстуальним викладенням, у жодному разі не допускаючи при цьому свавільної добудови норми через судову правотворчість.

Отже застосування лише частини положень відповідного абзацу статті 1 частини 1 КУзПБ (в редакції Закону №3985-ІХ ), яким розширено коло заінтересованих осіб стосовно боржника шляхом визнання заінтересованим стосовно боржника також і осіб, які набули право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника, вже після відкриття провадження у справі про банкрутство буде означати відрив від контексту інших положень цього ж абзацу, яким чітко визначений строк набуття права вимоги до боржника як передумову для визнання відповідного набувача права вимоги заінтересованою особою щодо боржника: протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Таке вибіркове застосування положень вищенаведеної норми означатиме підміну судом законодавця, що є недопустимим.

Окрім цього слід зазначити, що суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 2-591/11.

Разом з цим, на переконання колегії суддів, питання визнання кредитора заінтересованого стосовно боржника врегульовано достатньою мірою у частині 1 статті 1 КУзПБ (в редакції Закону №3985-ІХ ): наведено вичерпну дефініцію категорії осіб, які визнаються судом заінтересованими особами стосовно боржника та встановлено чіткий часовий критерій, дотримання якого є необхідним для визнання кредитора заінтересованим стосовно боржника, а саме: набуття ним права вимоги стосовно боржника протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство. Застосування ж у наведеному випадку інших часових рамок, а саме: визнання кредитора заінтересованою особою стосовно боржника також у разі набуття ним права вимоги вже після відкриття провадження у справі про банкрутство означатиме не застосування аналогії закону як способу заповнення прогалини в законі, а підміну або нівелювання вже встановлених законом чітких вимог, що також є недопустимим.

Крім того, апелянтом не надано жодних доказів пов`язаності ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД, яка є незалежною фінансовою компанією, з компаніями групи ДТЕК, ПАТ ДОНБАСЕНЕРГО, а тому є безпідставними твердження апелянта про те, що застосування до спірних правовідносин за аналогією закону положень частині 1 статті 1 КУзПБ (в редакції Закону №3985-ІХ) сприятиме припиненню зловживанню юридичними особами групи компаній ДТЕК своїми правами.

Крім того, суд першої інстанції з посиланням на норму п.1 ч. 5 ст.238 ГПК України, якою встановлено, що у резолютивній частині рішення зазначаються висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність правових підстав для включення (за клопотанням ПАТ Донбасенерго) в резолютивну частину судового рішення за наслідками розгляду даної заяви ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА СОЛІД висновку суду з питання визнання/невизнання фінансової компанії-правонаступника заінтересованою особою стосовно боржника.

А відтак, доводи ПАТ Донбасенерго про необхідність включення до резолютивної частини судового рішення висновку суду щодо визнання даної фінансової компанії-правонаступника заінтересованою особою стосовно боржника з урахуванням норм Закону №3985-IX, є безпідставними.

За змістом статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам, що не спростовано доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Донбасенерго на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.02.2025 у справі №905/55/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.02.2025 у справі №905/55/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 02.06.2025.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.Є. Медуниця