УХВАЛА

м. Київ

05.06.2025Справа № 910/14598/17

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В.В., розглянувши без виклику представників учасників справи матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі № 910/14598/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Консорис Партнери"

про стягнення 3 397 091,17 доларів США та 75 389 577,42 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (далі - позивач, Компанія) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" (далі - відповідач 1, Завод), Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері-Бурове обладнання (Україна)" (далі - відповідач 2, Товариство) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Консорис Партнери" (далі - відповідач 3, Підприємство) про стягнення 3 397 091,17 доларів США та 75 389 577,42 грн, з яких 2 400 000 доларів США - заборгованість за кредитом, 997 091,17 доларів США - заборгованість за відсотками, 75 384 577,41 грн - заборгованість по пені, 5 000,00 грн - штрафу.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Джарти В.В.) від 01.08.2019 позов було задоволено частково, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" заборгованість за кредитом у розмірі 2 400 000,00 дол. США, 95 000,00 дол. США заборгованості за процентами, 16 055 388,09 грн пені та штраф у розмірі 5 000,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" 59 160,00 грн судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" 59 160,00 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 було повернуто без розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері-Бурове обладнання (Україна)" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 у справі № 910/14598/17.

06.11.2019 на виконання вищевказаного рішення суду було видано відповідні накази.

15.08.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідачів 1, 2 надійшла заява про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 такими, що не підлягають виконанню, а також про заборону приймати до виконання накази від 06.11.2019.

Ухвалою суду від 18.08.2023 вищевказана заява була призначена до розгляду в судовому засіданні 21.09.2023.

За наслідками розгляду вищеподаної заяви 21.09.2023 судом була постановлена ухвала про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 такими, що не підлягають виконанню.

25.09.2023 до суду через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" надійшла заява про залучення останнього в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в межах заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 27.09.2023 заяву Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" про залучення третьої особи у справі № 910/14598/17 було залишено без розгляду.

20.10.2023 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" надійшла заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні правонаступником у порядку статті 334 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою суду від 30.10.2023 було відкладене вирішення питання щодо прийняття заяви Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" про заміну стягувача у виконавчому провадженні правонаступником до повернення матеріалів справи № 910/14598/17 до Господарського суду міста Києва.

08.12.2023 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРИДИЧНА ФІРМА "АЛЄКСЄЄВ, БОЯРЧУКОВ ТА ПАРТНЕРИ" надійшла заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні правонаступником.

21.12.2023 матеріали справи № 910/14598/17 були повернуті до Господарського суду міста Києва.

29.12.2023 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від ТОВ "ФК "Фактор Плюс" надійшли письмові заперечення на заяву ТОВ "Юридична фірма "Алексєєв, Боярчуков та партнери" про заміну сторони виконавчого провадження.

Також, ТОВ "ФК "Фактор Плюс" 29.12.2023 до суду подало клопотання про зупинення провадження у справі з підстав неможливості здійснення розгляду заяви до ТОВ "Юридична фірма "Алексєєв, Боярчуков та партнери" про заміну сторони виконавчого провадження до набрання законної сили рішенням у справі № 910/17006/23.

02.01.2024 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від ТОВ "ФК "Фактор Плюс" надійшли письмові заперечення на заяву ПАТ "ЗЛАТОБАНК" про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку із перебуванням судді Джарти В. В. у відпустці до 07.01.2024, вирішення питання про прийняття поданих заяв вирішується 08.01.2024.

Ухвалою суду від 08.01.2024 розгляд заяв Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРИДИЧНА ФІРМА "АЛЄКСЄЄВ, БОЯРЧУКОВ ТА ПАРТНЕРИ" про заміну стягувача у виконавчому провадженні правонаступником у справі № 910/14598/17 був призначений на 11.01.2024.

10.01.2024 від ТОВ "ФК "Фактор Плюс" до суду через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

11.01.2024 від ПАТ "ЗЛАТОБАНК" до суду до початку судового засідання було подане повідомлення про відступлення прав вимоги від Банку до ТОВ "ФК "Депт Фінанс" на підставі договору про відступлення прав вимоги від 25.10.2023.

Також 11.01.2024 ТОВ "ЮРИДИЧНА ФІРМА "АЛЄКСЄЄВ, БОЯРЧУКОВ ТА ПАРТНЕРИ" до суду було подане клопотання про долучення додаткових документів.

Ухвалою суду від 11.01.2024 було відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" про заміну стягувача у виконавчому провадженні правонаступником у справі № 910/14598/17. Вказаною ухвалою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРИДИЧНА ФІРМА "АЛЄКСЄЄВ, БОЯРЧУКОВ ТА ПАРТНЕРИ" про заміну стягувача у виконавчому провадженні правонаступником у справі № 910/14598/17 було задоволено, а саме: замінено у справі № 910/14598/17 стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (01133, місто Київ, вулиця Щорса, будинок 31; ідентифікаційний ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮРИДИЧНА ФІРМА "АЛЄКСЄЄВ, БОЯРЧУКОВ ТА ПАРТНЕРИ" (01001, місто Київ, вулиця Шота Руставелі, будинок 11, 3 поверх; ідентифікаційний ) на стадії виконання судового рішення від 01.08.2019.

10.06.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва надійшла заява про видачу дублікату наказу.

11.06.2024 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від ТОВ "ЮРИДИЧНА ФІРМА "АЛЄКСЄЄВ, БОЯРЧУКОВ ТА ПАРТНЕРИ" надійшли заперечення на заяву про видачу дублікату наказу.

20.06.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва до суду надійшли заперечення на заперечення на заяву про видачу дублікату наказу.

Водночас, станом на 24.06.2024 (дата виходу судді Джарти В. В. з відпустки) матеріали справи № 910/14598/17 перебувають за межами Господарського суду міста Києва, а саме 02.05.2024 матеріали справи на запит скеровані до касаційної інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 у справі № 910/14598/17 апеляційну скаргу ТОВ "ФК "Фактор Плюс" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 03.06.2024 у справі № 910/14598/17 ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 у справі №910/14598/17 в оскаржуваній частині скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Алексєєв, Боярчуков та партнери" про заміну стягувача у виконавчому провадженні правонаступником у справі №910/14598/17.

26.07.2024 матеріали справи № 910/14598/17 надійшли до Господарського суду міста Києва.

08.08.2024 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" до суду надійшли заяви про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою суду від 09.08.2024 вищевказані заяви призначені до судового розгляду в судовому засіданні 19.08.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 у справі № 910/14598/17, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2025, задоволено частково заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню у справі № 910/14598/17:

- визнано наказ Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі № 910/14598/17 щодо солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" (82400, Львівська область, місто Стрий, вулиця Яворницького, будинок 41; ідентифікаційний код 33797665) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (01133, місто Київ, вулиця Щорса, будинок 31; ідентифікаційний код 37881514) заборгованість за кредитом у розмірі 2 400 000,00 дол США, 95 000,00 дол США заборгованість за процентами, 16 055 388,09 грн пені та штраф у розмірі 5 000,00 грн таким, що не підлягає виконанню;

- визнано наказ Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі № 910/14598/17 щодо солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" (82400, Львівська область, місто Стрий, вулиця Яворницького, будинок 41; ідентифікаційний код 36872032) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (01133, місто Київ, вулиця Щорса, будинок 31; ідентифікаційний код 37881514) заборгованість за кредитом у розмірі 2 400 000,00 дол США, 95 000,00 дол США заборгованість за процентами, 16 055 388,09 грн пені та штраф у розмірі 5 000,00 грн таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2025, у справі №910/14598/17 у задоволенні заяви ТОВ "ФК "Фактор Плюс" про видачу дубліката наказу відмовлено. Постановою Верховного Суду від 24.04.2025 ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у справі №910/14598/17 скасовано, а справу №910/14598/17 скеровано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

28.05.2025 через систему «Електронний суд» відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню на підставі пункту 1 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

04.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» від ТОВ «Діскавері - Бурове обладнання (Україна)» надійшло клопотання про залишення заяви позивача без розгляду через пропуск процесуальних строків на подання.

Розглянувши подані матеріали, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про наступне.

Подана заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню обґрунтована тим, що після винесення вказаної ухвали від 21.08.2024 та набрання ухвалою законної сили стали відомі обставини, які є істотними для вирішення питання про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, і які не могли бути відомі під час розгляду заяв про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню. Так, постановою Верховного Суду від 16.04.2025 у справі № 910/17006/23 було залишено без змін постанову Північного апеляційного господарського суду міста Києва від 10.12.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2024. При цьому, рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 у справі № 910/17006/23 було частково задоволено позов ТОВ «ФК «Фактор Плюс». Визнано право власності ТОВ «ФК «Фактор Плюс» на право вимоги за Кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012 та договорами, що укладені для забезпечення його виконання. На переконання заявника остаточне судове рішення у справі № 910/17006/23 було винесено 16.04.2025.

Згідно з приписами пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано, зокрема, з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення (пункт 1 частина 1 статті 321 ГПК України).

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024, позовні вимоги ТОВ "ФК "Фактор Плюс" задоволено частково. Визнано право власності на право вимоги за Кредитним договором та договорами, що укладені для забезпечення його виконання. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. При цьому суди виходили з того, що за договором відступлення прав вимоги від 04.02.2015 ПАТ "Златобанк" передано ТОВ "ФК "Фактор плюс" права вимоги за Кредитним договором та договорами, що укладені для забезпечення його виконання, а ТОВ "ФК "Фактор плюс" в рахунок оплати за вищевказане припинено зобов`язання ПАТ "Златобанк" щодо повернення частини депозиту в розмірі 40 522 415,26 грн. Тобто оплата ТОВ "ФК "Фактор плюс" здійснена шляхом припинення зобов`язання ПАТ "Златобанк" щодо повернення зазначеної суми коштів. Постановою Верховного Суду від 16.04.2025 постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 у справі №910/17006/23 залишено без змін.

ТОВ "ФК "Фактор Плюс" звертаючись із заявою про перегляд ухвали суду від 21.08.2024 зазначає, що повний текст постанови Верховного Суду від 16.04.2025 надійшов до електронного кабінету ТОВ «ФК «Фактор Плюс» в ЄСІТС 29.04.2025, що підтверджується відповідною карткою руху документів. За наведених обставин ТОВ «ФК «Фактор Плюс» вважає, що відлік строку, встановлено пунктом 1 частини 1 статті 321 ГПК України повинен починатися саме з дати надходження постанови Верховного Суду від 16.04.2025 до електронного кабінету ТОВ «ФК «Фактор Плюс» в ЄСІТС, тобто з 29.04.2025.

Крім того, ТОВ "ФК "Фактор Плюс" заявило клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд ухвали від 21.08.2024 за нововиявленими обставинами, у випадку, якщо Господарський суд міста Києва дійде висновку, що відлік строку, передбаченого пункт 1 частини 1 статті 321 ГПК України повинен починатися з дати винесення постанови Верховного Суду.

Суд вважає помилковими доводи заявника, як щодо початку відліку тридцятиденного строку на подачу заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами, так і щодо наявності підстав поновлення строку пред`явлення заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами з огляду на наступне.

За приписами частини 1 та 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 284 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній станом на 10.12.2024) постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, беручи до уваги, що рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024, а отже рішення в справі № 910/17006/23 набрало законної сили саме 10.12.2024.

З огляду на вказане, передбачений пунктом 1 частиною 1 статті 321 Господарського процесуального кодексу України строк на подання заяви про перегляд ухвали суду від 21.08.2024 за нововиявленими обставинами слід підліковувати від 10.12.2024. Отже станом на 28.05.2025 (строк звернення із заявою до суду) строк на подання заяви про перегляд ухвали суду від 21.08.2024 за нововиявленими обставинами є таким, що сплив 09.01.2025.

При вирішенні питання про поновлення процесуального строку на подання заяви, суд ураховує, що за практикою Європейського суду з прав людини в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України").

Серед іншого слід звернути увагу заявника на те, res judicata - вирішена справа (res judicata pro veritate habetur! - судове рішення слід визначати за істину) означає остаточність рішення суду, яке набрало чинності і не може бути переглянуте. Принцип res judicata визнано на міжнародному рівні та зафіксовано, в тому числі, у пункті 1 статті 44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип остаточності рішення є складовою частиною верховенства права.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. пункт 46 рішення у справі «Устименко проти України», пункти 51,52 рішення у справі "Рябих проти Росії", пункт 31 рішення у справі "Марушин проти Росії", пункт 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Відстоюючи принцип правової визначеності, як у випадках перегляду судових актів у порядку нагляду (див. рішення Суду у справах "Світлана Науменко проти України", "Трегубенко проти України", "Рябих проти Росії"), так у випадках перегляду справ у зв`язку з нововиявленими обставинами (див. рішення у справах "Праведна проти Росії", "Желтяков проти України", пункти 42-48), Європейський Суд з прав людини вважає доцільним слідувати тій же логіці, коли цей основоположний принцип підривається за допомогою інших процесуальних механізмів, таких як продовження строку на оскарження.

Так, суд встановив порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі "Пономарьов проти України" з тієї причини, що строк на оскарження був продовжений по завершенню значного періоду часу не для усунення серйозних судових помилок, а лише з метою повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі (пункти 41.42).

У пункті 34 рішення від 10.05.2012 у справі "Безрукови проти Росії" Європейський Суд з прав людини відмітив, що хоча продовження строку оскарження і проводиться на розсуд національних судів, останні, на думку Суду, повинні визначити, чи виправдовують підстави для подібного продовження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує межі розсуду суду ні в тривалості, ні в підставах для визначеності нових тимчасових строків.

У справах щодо України Європейський Суд з прав людини неодноразово відзначав, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справи: "Салов проти України", пункт 93, "Проценко проти України", пункт 26, "Кравченко проти Росії", пункт 45). Зокрема, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення "помилки, що має фундаментальне значення для судової системи" (рішення у справі "Сутяжник" проти Росії", пункт 38).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. пп. 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року).

У той же час, суд вважає недоведеними заявником обставини об`єктивної неможливості звернення до суду з даною заявою раніше, тобто до ухвалення постанови Верховним Судом від 16.04.2025 у справі № 910/17006/23 та отримання її повного тексту 29.04.2025.

Суд зауважує, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх існування на час розгляду справи; те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Як вказано судом вище ТОВ «ФК «Фактор Плюс» 29.12.2023 до суду було подано клопотання про зупинення провадження у справі з підстав неможливості здійснення розгляду заяви до ТОВ "Юридична фірма "Алексєєв, Боярчуков та партнери" про заміну сторони виконавчого провадження до набрання законної сили рішенням у справі № 910/17006/23.

Також 19.08.2024 Компанією до суду через систему "Електронний суд" було подане клопотання про зупинення провадження в справі 910/14598/17 до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/17006/23.

Отже заявнику достеменно було відомо про факт існування спору в межах справи № 910/17006/23 та як наслідок про судові рішення в межах вказаної справи.

Відтак, зазначення в тексті постанови Верховного Суду від 16.04.2025 у справі № 910/17006/23: « 5.18. Колегія суддів додатково звертає увагу, що добросовісність набуття ТОВ "ФК "Фактор плюс" права вимоги за Кредитним договором та договорами, що укладені для забезпечення його виконання, підтверджена в судовому порядку при розгляді справ № 910/14716/17, № 910/4678/16, № 910/14598/17, та при цьому не спростовується матеріалами зазначеної Скаржником справи № 910/17763/17.» не впливає на те, що такі обставини існували ще з часу ухвалення постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 у справі №910/17006/23.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що у вказаній постанові апеляційної інстанції також було зазначено: «Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що ТОВ "ФК "Фактор плюс" виступаючи добросовісним набувачем права вимоги за Кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012 та договорами, що укладені для забезпечення його виконання, здійснював демонстрування свого волевиявлення щодо володіння таким правом вимоги, звернувшись у серпні 2017 року до суду про стягнення боргу за відповідним правочином (справа № 910/14598/17), за наслідками розгляду якої ухвалено чинне рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 у справі № 910/14598/17 про стягнення на користь ТОВ "ФК "Фактор плюс" заборгованості за Кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012, на виконання якого видано відповідні накази від 06.11.2019 року».

Отже, наведені заявником причини пропуску процесуального строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не визнаються судом поважними.

За приписами статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Водночас, заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина 2 статті 118 ГПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та залишити заяву про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 за нововиявленими обставинами без розгляду.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення відповідача не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтями 118-119, 232-235, 320-322 Господарського процесуального Кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 910/14598/17 відмовити.

2. Заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 910/14598/17 залишити без розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили 05.06.2025 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ