ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/944/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №916/944/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс (04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 10А, ) в особі філії Інфоксводоканал (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, )

до відповідача Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Морський 1 (65038, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 118-А, прим. 1, )

про стягнення 381 229,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Морський 1 про стягнення 381 229,97 грн.

Ухвалою від 18.03.2025р. судом, у порядку ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал було залишено без руху.

24.03.2025р. до господарського суду надійшла заява (вх. №9314/25) Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.03.2025р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/944/25 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Згідно ч.5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 5.8 розділу І Положення про ЄСІТС передбачено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Таким чином, у розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Подібна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.06.2022 у справі №761/21436/20.

У пункті 5.6. Положення про ЄСІТС визначено, що користувач ЄСІТС - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.

Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (пункт 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).

Згідно з п. 37 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Таким чином, особи, які зареєстровані в ЄСІТС, мають змогу знайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді, оскільки всі внесені до автоматизованої системи діловодства судів документи та повідомлення по справі надсилаються до Електронних кабінетів користувачів в автоматичному порядку.

Відповідно до відомостей, наявних у матеріалах справи, відповідач Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Морський 1 є користувачем ЄСІТС, зареєстрований в Електронному суді та має власний кабінет в Електронному суді.

Так, згідно Довідки суду про доставку електронного документа вих. № 916/944/25/17682/25 від 01.4.2025 Документ в електронному вигляді "Ст.176 Ухвала про відкриття провадження у справі (спрощене)" від 31.03.2025 по справі № 916/944/25 (суддя Погребна К.Ф.) було надіслано одержувачу - Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Морський 1 в його електронний кабінет, та документ доставлено до електронного кабінету 31.03.25р о 21:20.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Таким чином, Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Морський 1 повідомлено про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

15.04.2025р. за вх. №12156/25 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого останній позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими безпідставними в зв`язку з чим в задоволенні позову просить суд відмовити.

28.04.2025р. за вх. №13441/25 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якого позивач вважає що заперечення відповідача є безпідставними, не підтверджені належним та допустимим доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

Як вказує позивач, 13.03.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (Водоканал) та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» (Споживач) було укладено договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення №39771, за умовим якого Водоканал зобов`язується надати Споживачу відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (Послуги), а споживач зобов`язується оплачувати Послуги в порядку і на умовах визначених договором та діючим законодавством.

Відповідно до п.8.1, 8.2 договору, цей договір набуває чинності з дати прийняття в експлуатацію засобу обліку води та підписання обома сторонами відповідного технічного обстеження водомірного вузлу та діє на протязі одного року, до 29.02.2024р., але в будь-якому випадку, в частині розрахунків за отримані послуги з водопостачання та водовідведення цей договір діє до повного погашення заборгованості за ним. Цей договір автоматично пролонгується на один рік, у випадку, коли сторони цього договору, за місяць до припинення терміну його дії не виявлять бажання розірвати цей договір, на підставі письмового повідомлення іншої сторони цього договору.

Позивач зазначає, що з огляду на те, що жодної домовленості між сторонами про припинення дії договору в обумовлені ним терміни не було, вказаний договір є діючим та таким, який підлягає виконанню.

Згідно п.1.3 договору, послуги надаються Споживачу на підставі умов цього договору, відповідно до дислокації об`єктів Споживача (додаток 2) та переліку послуг, що фактично отримуються Споживачем.

Відповідно до дислокації (додаток 2 до договору) послуги надаються на об`єктах Споживача, а саме 1 та 2 черга будівництва, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 118А.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що кількість холодної води, що передається Водоканалом на об`єкти Споживача, визначається за показниками засобів обліку, встановлених на мережі Споживача, опломбованих і прийнятих в експлуатацію Водоканалом. Пункти 2.3.7 та 3.3 передбачають, що покази засобів обліку води передаються Споживачем для розрахунків до Водоканалу щомісячно з 1 по 4 число місяця, зокрема за допомогою послуги особового кабінету на офіційному сайті Водоканалу. Водоканал вправі контролювати правильність зняття Споживачем показників засобів обліку та проводити перерахунок у разі їх невідповідності (п.2.2.4 та 3.6 договору).

Кількість стічних вод, що надходить до каналізаційних мереж, визначається за обсягом води, використаної Споживачем з водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно показників водолічильників або згідно показників засобів обліку стічних вод (якщо такі встановлені), опломбованих і зареєстрованих Водоканалом (п.3.10 договору).

Як зазначає позивач, оскільки на об`єктах Відповідача не встановлені лічильники стоків, то кількість об`ємів стічних вод приймається рівною спожитим об`ємам води за показаннями приладів обліку води.

Як вказує позивач, згідно умов Договору, Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» нарахування за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2024 р. по 01.02.2025 р. ним здійснені за показаннями вузлів комерційного обліку, знятих Відповідачем згідно умов договору (підтверджуються звітом по абоненту 304866 з особистого кабінету споживача на офіційному сайті Заявника), згідно актів контрольних зйомок та за середньодобовим споживанням у липні 2024 р. з наступним перерахунком обсягів у серпні 2024 р. (звіт Інформація про споживача/дані приладів обліку), а також за тарифами затвердженими Постановами НКРЕКП від 28.05.2024 р. №1011 та від 24.12.2024 р. №2306.

За посиланнями позивача, за умовами Договору ним також надаються послуги в межах розрахункових додаткових об`ємів дощових і талих стічних вод, визначених у п.14 розділу ІІ Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, що затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316, по ДСТУ 3013-95 «ГІДРОСФЕРА. Правила контролю за водовідведенням дощових і снігових стічних вод з територій міст промислових підприємств», ДБН В.2.5.-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування», а також в залежності від кількості опадів по даним Гідрометцентру.

Пунктом 3.11 Договору передбачено, що щомісячний об`єм стічних вод, що утворюється внаслідок випадання атмосферних опадів, сніготанення та здійснення поливально-мийних робіт під час прибирання території (поверхневі стічні води) і неорганізовано потрапляють в мережі водовідведення або через дощозбірники і колодязі на мережах водовідведення, які розташовані на території Споживача у мережі водовідведення філії «Інфоксводоканал», як при загально сплавній, так і при роздільній системі водовідведення, визначаються за формулами, згідно Порядку №316, з урахуванням щомісячних даних Гідрометцентру відносно кількості опадів.

Додатком 7 Договору сторони угодили, що для розрахунку додаткового обсягу стічних вод, що утворилися внаслідок випадання атмосферних опадів, сніготанення загальна площа території становить 2329,7 м.кв.

За посиланнями позивача, у період з 01.06.2024 р. по 01.02.2025 р. він надавав Відповідачу обумовлені договором послуги з приймання стічних вод, що утворюються внаслідок випадання атмосферних опадів та сніготанення (далі - водовідведення зливових стоків) та на підставі умов договору та діючого законодавства здійснив розрахунок вартості послуг, який базується на відомостях з щомісячних довідок Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів про кількість опадів за відповідний період та з урахуванням площі займаної території, а також за тарифами затвердженими відповідними Постановами НКРЕКП від 22.12.2021р. №2841 та від 28.05.2024 р. №1011 та від 24.12.2024 р. №2306.

Відповідно до умов Договору, а саме п.4.1, плата за послуги, які отримує Споживач, складається також з плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом міністрів України, та плати за обслуговування та заміну вузла комерційного обліку холодної води.

Так, як зазначає позивач, у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» до тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не включаються витрати, які включаються до складу плати за абонентське обслуговування (п.24). Граничний розмір плати за абонентське обслуговування, визначається за формулою, що зазначена у Постанові Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальним договором або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем» і змінюється в залежності від зміни законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць. Таким чином, плата за абонентське обслуговування, як для юридичних, так і для фізичних осіб, розраховується Позивачем самостійно і затверджується наказом (наказ від 29.12.2023 №133-0/д). Розмір плати за абонентське обслуговування відповідає граничному, встановленому Постановою №808. Актуальна інформація щодо плати за абонентське обслуговування та плату за обслуговування та заміну вузла комерційного обліку на офіційному сайті Філії «Інфоксводоканал» https://infoxvod.com.ua у розділі «Тарифи та абонплата», що відповідає умовам договору, яким передбачено, що уразі зміни плати за абонентське обслуговування у період дії договору нова плата за абонентське обслуговування застосовується з моменту її введення в дію без внесення додаткових змін до договору та про її зміну Позивач повідомляє Відповідача шляхом розміщення інформації на своєму офіційному сайті.

Положеннями ч. 3 ст.4.1 договору передбачено, що плата за обслуговування та зміну вузла комерційного обліку холодної види сплачується споживачем з розрахунку на один вузол комерційного обліку холодної води, виходячи з їх кількості та діаметру.

За посиланнями позивача, у зв`язку з встановленням на об`єктах Відповідача двох комбінованих лічильників (додаток 3 до Договору) діаметром 50 мм розмір плати на місяць за таку послугу для Відповідача становить 245,76 грн. з ПДВ на кожен лічильник.

Згідно п. 4.3 Договору оплата проводиться щомісячно до 10 числа місяця наступного за розрахунковим, оплата спожитих послуг здійснюється Споживачем на поточний рахунок Водоканалу.

Відповідно п. 2.3.2. Договору обов`язком Споживача є здійснювати оплату наданих Водоканалом послуг та інших витрат, передбачених умовами цього Договору вчасно та в повному обсязі, у строки та у порядку згідно цього Договору.

Як вказує позивач, у зв`язку з тим, що відповідач не виконував у повному обсязі свій обов`язок щодо оплати вартості отриманих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, водовідведення зливних стоків, абонентського обслуговування та зміни комерційного вузла обліку у нього утворилася заборгованість за період з 01.06.2024 по 01.02.2025 в розмірі 381 229,97грн..

За посиланнями позивача, нам було надіслано відповідачу досудове попередження №89459 від 17.02.2025р. та Акт звірки взаєморозрахунків. Відповідно до досудового попередження відповідача було повідомлено, що заборгованість останнього за послуги водопостачання та водовідведення (послуги водопостачання, послуги водовідведення, абонентське обслуговування, обслуговування та зміна комерційного вузла обліку, водовідведення зливних стоків) станом на 17.02.2025р., становить 381 229,97 грн, з яких: послуги водопостачання + послуги водовідведення - 374 346,08грн., абонентське обслуговування 1 384,16грн; обслуговування та зміна комерційного вузла обліку 3 932,16грн., водовідведення зливних стоків 1 577,57грн. У попереджені відповідачу встановлений строк для погашення заборгованості п`ять днів з дня його отримання.

Проте, як зазначає позивач, наявна заборгованість відповідачем оплачена не була в зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 381 229,97 грн, що підтверджується розрахунком суми боргу.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини Товариство з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал звернулось до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Приписами статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами статті 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В свою чергу, частинами 1 та 2 статті 67 ГК України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в частинах 1 та 7 статті 193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 902 ЦК України, в свою чергу, встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто.

При цьому положеннями статті 903 ЦК України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення (для юридичних осіб) від 13.03.2023 р. № 39771.

При цьому ТОВ "ІНФОКС" виконано належним чином взяті на себе за умовами укладеного Договору обов`язки та надано Обслуговуючому кооперативу Житлово-будівельний кооператив Морський 1 послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, водовідведення зливних стоків, абонентського обслуговування та зміни комерційного вузла обліку за період з 01.06.2024р. по 01.02.2025 р. в сумі 381 229,97 грн. (тариф на послуги водопостачання та водовідведення визначено постановами Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.05.2024 р. № 1011, та від 24.12.2024р. №2306).

В свою чергу Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Морський 1 в порушення приписів статей 525,526,610,629,901,903 ЦК України, статті 193 ГК України та умов Договору вартість отриманих послуг не сплатило, не дивлячись на те, що з урахуванням приписів частини 1 статті 530 ЦК України, умов Договору строк виконання зобов`язань на суму 381 229,97 грн настав, іншого Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив Морський 1 господарському суду не доведено.

Отже, дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі сплати вартості наданих послуг, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 381 229,97грн. є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

При цьому заперечення відповідача до уваги судом не приймаються з огляду на наступне.

Так, заперечуючи проти позовних вимог відповідач при здійсненні розрахунків, відніс Кооператив до споживачів, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, замість того, щоб використати тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для населення. Кооператив, як неприбуткова організація, лише представляє спільні інтереси співвласників багатоквартирних будинків у договірних відносинах з Позивачем, для забезпечення мешканців (членів Кооперативу) постачанням води та водовідведення. Тобто, Відповідач фактично задовольняє зазначені потреби побутових споживачів самостійно і у відносинах з Позивачем виступає колективним споживачем з отримання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, в інтересах співвласників багатоквартирних будинків за адресами: місто Одеса, Фонтанська дорога, будинки за №№ 122 та 124.

Відповідач, вказує що відповідно пункту 2 Постанови від 28.05.2024 № 1011 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФОКС» (ФІЛІЯ «ІНФОКСВОДОКАНАЛ»), встановлено, що тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення застосовуються для населення на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24 лютого 2022 року, а саме: на централізоване водопостачання - 14,93 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість); на централізоване водовідведення - 14,37 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість). Відповідно пункту 2 Постанови № 2306 від 24.12.2024 Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФОКС» (ФІЛІЯ «ІНФОКСВОДОКАНАЛ»), встановлено, що тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення застосовуються для населення на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24 лютого 2022 року, а саме: на централізоване водопостачання 14,93 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість); на централізоване водовідведення 14,37 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість).

Отже на переконання відповідача, позивач мав застосувати тариф перебачений п.2 відповідної постанови. При цьому відповідач зазначає, оплачував вартість наданих послуг саме за тарифом на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для населення, що підтверджується доданими до відзиву платіжними дорученнями.

Поряд з цим, суд відповідні посилання оцінює критично з огляду на наступне.

Так, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон «Про ЖКП») регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (ч.3 ст.2 Закону «Про ЖКП»).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1, п.2 ч.1 ст.5 цього ж Закону: - виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; - комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно з ч.1 ст. 10 Закону «Про ЖКП» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про природні монополії» державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій у сферах, визначених у статті 5 цього Закону, здійснюється національними комісіями регулювання природних монополій, які утворюються і функціонують відповідно до цього Закону з особливостями, встановленими законом.

Діяльність суб`єктів природних монополій у сфері централізованого водопостачання та централізованого водовідведення регулюється Законом України «Про природні монополії» (абз. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про природні монополії»).

Статтею 1 Закону України «Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі Закон «Про НКРЕКП») передбачено, що НКРЕКП (далі - регулятор) є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Абзацом 8 пункту 2 частини першої статті 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» НКРЕКП здійснює встановлення тарифів на комунальні послуги суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Постановою НКРЕКП №302 від 10.03.2016 затверджений Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення (надалі - Порядок №302). Цей Порядок: - визначає механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для суб`єктів природних монополій, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, ліцензування якої здійснюється НКРЕКП; - застосовується під час установлення НКРЕКП тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для суб`єктів природних монополій, зазначених у пункті 1.1 цієї глави, та поширюється на цих суб`єктів під час розрахунку таких тарифів.

Згідно з п.1.3 Розділу 1 Порядку №302 терміни вживаються в таких значеннях: - споживачі, які є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення - ліцензіати, які придбавають в іншого ліцензіата питну воду з метою її подальшої реалізації споживачам та/або подають стічні води для централізованого водовідведення іншому ліцензіату за тарифами, розрахованими відповідно до глав 4 та 5 цього Порядку; - споживачі, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення - фізичні чи юридичні особи, які отримують або мають намір отримувати централізоване водопостачання та/ або централізоване водовідведення.

Постановою НКРЕКП «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (Філія «ІНФОКСВОДОКАНАЛ»)» №1011 від 28.05.2024 року (далі Постанова №1011), з 01.06.2024 року, було встановлено єдині тарифи для всіх категорій споживачів зі структурою: а) на централізоване водопостачання: споживачам, які є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, 8,66 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість); споживачам, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, 23,02 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість); б) на централізоване водовідведення: споживачам, які є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, 6,99 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість); споживачам, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, 19,12 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість).

Пунктом 2 вищенаведеної постанови НКРЕКП установлено, що тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення застосовуються для населення на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24.02.2022, а саме: на централізоване водопостачання 14,93 грн за 1 куб.м (без податку на додану вартість); на централізоване водовідведення 14,37 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість).

Відповідно до Статуту основним видом діяльності Відповідача є Будівництво та Заходи з обслуговування (п.5.3.5), а його основна діяльність полягає, зокрема, в організації та проведені Будівництва Об`єкту (-ів), як замовник Будівництва, відповідно до цього Статуту; повернення членам кооперативу після завершення Будівництва Об`єкту (-ів) та присвоєння Будинку (ам) адреси у власність прав на ОІВНМ, як повернення їм внесених паїв (пайових внесків)відповідно до складених Персональних меморандумів…; здійснення заходів з обслуговування, зокрема, пов`язаних з ними заходів з забезпечення надходжень.

При цьому, як встановлено судом, об`єктом будівництва за Статутом є багатофункціональний громадсько-житлово-готельний комплекс «Південий» по вул. Фонтанська дорога, 118-а у м. Одесі, його складові частини (черги, пускові комплекси), який будується в результаті діяльності відповідача.

Отже, з наведеного вбачається, Відповідач є споживачем (не ліцензіатом) - юридичною особою, яка отримує послуги з централізованого водопостачання для здійснення своєї основної діяльності, використовуючи належне їй майно.

Як вбачається з матеріалів справи, НКРЕКП листом за №6348.19.1.3/7-24 від 12.06.2024 та №184/19.1.3/7-25 від 09.01.2025 надало роз`яснення щодо застосування тарифу для населення. За цими роз`ясненнями під час надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за відповідними моделями організації договірних відносин ліцензіати повинні враховувати категорію, до якої належать споживачі. У зв`язку з чим положення п.2 Постанови №1011 стосується лише тих споживачів, з якими укладено індивідуальні договори як з власниками/співвласниками приватних будинків та відповідних квартир в багатоквартирних будинках, та колективні договори, які укладені відповідно до ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від імені власників/співвласників багатоквартирних будинків, які в свою чергу утворили ОСББ. Також, згідно зі ст.22 вищенаведеного закону ОСББ має право виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. При цьому ОСББ оплачує холодну та гарячу воду за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону «Про ЖКП» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Так, як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем 13.03.2023 був укладений договір №39771 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення (для юридичних осіб) на підставі норм Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Закону «Про ЖКП» та інших законодавчих актів (далі - Договір). Відповідно до дислокації (додаток №2 до Договору) послуги надаються на об`єктах Відповідача, а саме 1 та 2 черги будівництва, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 118 А., тобто на об`єкти будівництва, що передбачені у Статуті Відповідача.

Відповідач вказує, що на дату подання відзиву прийнято в експлуатацію два багатоквартирних будинки, а відповідач як неприбуткова організація лише представляє спільні інтереси співвласників цих будинків.

Поряд з цим, суд зазначає, що особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку передбачені ст.14 Закону України "Про ЖКП".

Так, за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.04.2025 6 укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

Типові договори про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (як індивідуальні, так і колективні та з колективним споживачем), затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції Постанови від 02.02.2022 р.№85).

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону «Про ЖКП» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Частиною 1 ст.13 Закону «Про ЖКП» передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками (ч.1 ст.15 Закону «Про ЖКП»).

Отже, з аналізу наведених норм, а також положень Статуту відповідача та умов укладеного між сторонами договору вбачається, що відповідач не є тим управителем, який уклав зазначений Договір від імені та за рахунок фізичних осіб співвласників багатоквартирного будинку, не є колективним споживачем, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальних послуг.

Суд зазначає, що договір укладено з відповідачем як з юридичною особою по його об`єкту будівництва - Багатофункціональному громадсько-житлово-готельному комплексу «Південий» по вул. Фонтанська дорога, 118-а у м. Одесі. Місцем надання послуг відповідачу є точка розподілу, визначена сторонами в додатку 1 до договору, зокрема, розмежування балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж визначається в точці підключення до міської мережі, а тому до нього не може бути застосовано п.2 Постанови НКРЕКП від 28.05.2024 №1011.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Інші посилання та заперечення відповідача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

Суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал є обґрунтованими, підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс (04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 10А, ) в особі філії Інфоксводоканал (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Морський 1 (65038, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 118-А, прим. 1, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Морський 1 (65038, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 118-А, прим. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс (04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 10А, ) в особі філії Інфоксводоканал (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) заборгованість за послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, водовідведення зливних стоків, абонентського обслуговування та зміни комерційного вузла обліку у нього утворилася заборгованість за період з 01.06.2024 по 01.02.2025 в розмірі 381 229 (триста вісімдесят одна тисяча двісті двадцять дев`ять)грн. 97грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 5 718 (п`ять тисяч сімсот вісімнадцять)грн. 45коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30 травня 2025 р.

Суддя К.Ф. Погребна