ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 року м.Дніпро Справа № 908/1993/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєв І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайра"

на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.10.2024р. (суддя Азізбекян Т.А., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 26.12.2024р.) у справі

за позовом Запорізької міської ради, Запорізька область, м. Запоріжжя

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайра", Запорізька область, м.Запоріжжя

про стягнення 118104,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Запорізька міська рада звернулася до Господарського суду запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайра" заборгованості за договором оренди землі № 00100 від 15.09.2021 за період з 01.01.2023 по 31.03.2024 у розмірі 118 104 ,35 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним вище договором у частині сплати у повному обсязі у спірний період орендних платежів.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.10.2024р. у справі №908/1993/24 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайра" на користь Запорізької міської ради заборгованість за договором оренди землі № 00100 від 15.09.2021р. за період з 01.01.2023 по 31.03.2024 у розмірі 118 104 35 коп.. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайра" на користь Виконавчого комітету Запорізької міської ради судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви у розмірі 2 422 грн. 40 коп..

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайра" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник послався на те, що у період з 01.01.2023 - 31.03.2024 орендну плату за користування земельною ділянкою він сплачував у повному обсязі згідно чинного законодавства.

Апелянт звертає увагу, що 02.06.2023 ТОВ "Лайра" було уточнено податкові зобов`язання шляхом подання уточненої декларації, якою зменшено податкові зобов`язання з орендної плати за землю за період з 01.01.2023 по 31.03.2024 на суму 118 104,35 грн. у зв`язку із змінами у чинному законодавстві.

Скаржник зазначає, що згідно з Постановою Верховної Ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року місто Запоріжжя, в якому розташована спірна ділянка, являється адміністративним центром Запорізького району в межах Запорізької міської територіальної громади. Запорізька міська територіальна громада в Україні входить до складу Запорізького району Запорізької області, з адміністративним центром - місто Запоріжжя.

Також у скарзі йдеться про те, що відсутність заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою у товариства, у тому числі, підтверджується інформацією, отриманою від Головного управління ДПС у Запорізькій області.

За доводами Скаржника, судом не був врахований той факт, що місто Запоріжжя було і є у переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначеному Кабінетом Міністрів України.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що між Позивачем і Відповідачем існують договірні відносини, а не податкові, тому у даному випадку застосовується пріоритетність норм безпосередньо ЦК України, ГК України, земельного законодавства тощо, а не податкового, що відповідає правовій позиції Верховного Суду .

Позивач вказує, що орендована Відповідачем земельна ділянка розташована безпосередньо у місті Запоріжжі, у межах Запорізької територіальної громади, при цьому безпосередньо на території міста Запоріжжя жодних бойових дій не відбувалось. При цьому законодавець визначив умови оподаткування, уточнивши, що від плати за землю (орендної плати) звільняються земельні ділянки виключно в зоні активних бойових дій чи на окупованих територіях, змінивши початок цього періоду та обмежив його дію до 31.12.2022р.

Також у відзиві йдеться про те, що сам по собі обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за земельну ділянку у 2022 році існував на підставі вимог законодавства та Договору оренди.

За твердженнями Позивача, Податковий кодекс України надає право коригування податкових зобов`язань виключно тим суб`єктам господарювання, орендовані земельні ділянки яких перебувають в зоні активних бойових дій, або щодо яких затверджено робочий проект землеустрою щодо консервації земельної ділянки, або у зв`язку із потенційною загрозою її забруднення вибухонебезпечними предметами. Земельна ділянка, якою користується Відповідач на правах оренди, не відноситься до жодної із перелічених категорій земельних ділянок. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Викладене, на думку Позивача, свідчить про те, що у Відповідача відсутні правові підстави для звільнення від оплати орендної плати за землю за 2022 рік та, у зв`язку з цим, для зменшення податкового зобов`язання з орендної плати за землю та несплати орендної плати за укладеним Договором за період з 01.03.2022 по 31.12.2022. Отже, у даному випадку вбачається самовільне ухилення Відповідача від встановлених договірних зобов`язань, що проявляється у несплаті орендної плати за користування земельною ділянкою.

У свою чергу, зміни до Договору оренди земельної ділянки щодо звільнення Відповідача як орендаря від сплати орендних платежів у 2022-2023 роках сторонами не вносилися, жодного рішення щодо такого звільнення будь-яких орендарів земельних ділянок на території м. Запоріжжя Запорізькою міською радою не приймалося.

Також Позивач наголошує, що в умовах воєнного стану та погіршення економічної ситуації в Україні, сплата податків, у тому числі і орендної плати за земельні ділянки, є обов`язком суб`єктів господарювання, який безпосередньо впливає на обороноздатність Держави, забезпечення фінансування заходів з розвитку територіальної громади міста Запоріжжя, виконання функцій місцевого самоврядування, а тому намагання Відповідача ухилитись від орендної плати за орендовану земельну ділянку з формальних підстав є неприпустимим.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Дармін М.О., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2025р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №908/1993/24.

Матеріали справи №908/1993/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.02.2025р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайра" на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.10.2024р. у справі №908/1993/24 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору.

Від Скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У даному випадку колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2025 відкрито апеляційне провадження у даній справі для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи.

15.09.2021 між Запорізькою міською радою ( орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лайра" (орендарем) укладений договір оренди землі № 00100, згідно з п.п.1, 2 якого орендодавець, відповідно до рішення п`ятої сесії сьомого скликання Запорізької міської ради № 98/88 від 23.04.2021 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування підземного туалету з надбудовою закладу громадського харчування та літнім майданчиком, що знаходиться: місто Запоріжжя, проспект Соборний,47. Земельна ділянка належить Запорізькій міській раді на праві комунальної власності.

За умовами п.3 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0914 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:012:0113, на земельній ділянці розміщена будівля орендаря, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 4 294 703,20 грн.

У п.п.11, 12 сторонами погоджено, що договір укладено до 22 березня 2026 року на 4 роки 06 місяців 07 днів. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 128 841 ,10 грн. що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2021 року.

Відповідно до п. 14 договору орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на відповідний розрахунковий рахунок.

Із змісту договору оренди слідує, що документ підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками Запорізької міської ради і ТОВ "Лайра".

До договору оренди земельної ділянки сторонами складений розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку, грошова оцінка якої проведена станом на 01 січня 2021 року, згідно якого розмір орендної плати становить - 128 841,10 грн.; акт приймання передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 15.09.2021 року № 00100, підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками Запорізької міської ради і ТОВ "Лайра"; акт визначення меж земельної ділянки в натур ( на місцевості) ТОВ "Лайра" від 24 квітня 2021 року; креслення по перенесенню меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) по проспекту Соборному,47; кадастровий план земельної ділянки; план земельної ділянки, яка передається в оренду.

На виконання умов договору, Запорізька міська рада передала орендарю земельну ділянку загальною площею 0,0914га, кадастровий номер :01:012:0113 за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 47, а орендар прийняв вказану земельну ділянку в оренду.

У зв`язку підписанням договору у Відповідача виник обов`язок щомісячно рівним частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, на розрахунковий рахунок місцевого бюджету сплачувати орендну плату.

Відповідно до повідомлення Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради від 28.05.2024 за № 06.1-14/952 як місцевого фінансового органу про надання інформації, у межах компетенції та на підставі наявних даних інформаційно-аналітичної системи управління плануванням та виконанням місцевих бюджетів «LOGIKA», надано інформацію щодо сплати ТОВ "Лайра" орендної плати за користування земельною ділянкою, згідно з якою товариством перераховано до загального фонду бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 "Орендна плата з юридичних осіб" орендної плати за земельну ділянку за період 01.01.2022 31.03.2024:

протягом 2022 року - 141 725,16грн.;

протягом 2023 року - 54 328,00грн.;

за період 01.01.2024 - 31.03.2024 - 33 375,68грн.

Таким чином, за твердженням Позивача, за Відповідачем у період з 01.01.2023 по 31.03.2024 виникла заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку загальною площею 0,0914 га, кадастровий номер :01:012:0113 за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний,47 у розмірі 118 104,35 грн.

07.06.2024 Департаментом правового забезпечення Запорізької міської ради на адресу ТОВ "Лайра" направлена претензія № 09/02-11/1469 про сплату заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності.

Неоплата Відповідачем орендних платежів у вказаному вище розмірі, стало підставою для звернення Позивача з позовом у даній справі.

ТОВ "Лайра" заперечило проти заявленого позову, пославшись на те, що 02 червня 2023 року товариством подано уточнену податкову декларацію, якою зменшено податкові зобов`язання з орендної плати за землю за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 на суму 118 104,35 грн.

За результатами розгляду позовної заяви місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до Закону.

Статтями 206 Земельного кодексу України та ст. 270 Податкового кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 270 Податкового кодексу України (розділ Податок на майно) об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Відповідно до вимог ст.124 Земельного кодексу України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Статтею 1 Закону України Про оренду землі встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст.13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У ст. 21 Закону України Про оренду землі визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 24 Закону України Про оренду землі орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частина 1 ст. 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За умовами ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Підпунктом 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За приписами пп. 265.1.3 п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з плати за землю.

Згідно зі ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

За даними з офіційного сайту Державної податкової служби України (https://tax.gov.ua/nove-pro-podatki--novini-/print-553960.html) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України листом від 11.01.2022 № 6-28-0.222- 275/2-22 повідомила про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2021 роки.

Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік.

Щодо досліджуваної справи, то при розрахунку заборгованості Відповідача з орендної плати Позивач виходив з того, що розмір річної орендної плати за 2022 рік, відповідно до умов Договору становить: 4 294 703,20грн. (НГО2021) * 1.1 (К2021) = 4 724 173,52грн. (НГО2022) * 3% = 141 725,21грн.

Фактично за період 01.01.2022 - 31.12.2022 заборгованість у сумі 141 725,21 відсутня, що не заперечується сторонами.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2022 рік становить 1,15.

Розмір річної орендної плати за 2023 рік, відповідно до умов Договору становить: 4 724 173,52грн. (НГО2022) * 1,15 (К2022) = 5 432 799,55грн. (НГО2023) * 3% = 162 983,99 грн.; 162 983,99 54 328,00 = 108 655,99грн. (заборгованість за період 01.01.2023- 31.12.2023).

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2023 рік становить 1,051.

Розмір річної орендної плати за 2024 рік, відповідно до умов Договору становить: 5 432 799,55грн. (НГО2023) * 1,051 (К2023) = 5 709 872,33грн. (НГО2023) * 3% = 171 296,17 грн. 171 296,17 / 12 * 3 = 42 824,04грн. (орендна плата за період 01.01.2024-31.03.2024) 33 375,68 = 9448,36 (заборгованість за період 01.01.2024 - 31.03.2024).

Місцевий господарський суд, з урахуванням визначеного розміру орендної плати за період за 2023-2024 роки (який не заперечується Відповідачем), та наданих сторонами доказів часткової оплати товариством орендних платежів, дійшов висновку, що заборгованість підлягає стягненню з останнього за період з 01.01.2023 по 31.03.2024 у заявленому Позивачем розмірі - 118104,35 грн..

При цьому суд виходив з того, що на території міста Запоріжжя, починаючи з 24.02.2022 року не велися і не ведуться активні бойові дії, вказана територія не є тимчасово окупованою російською федерацією, тому суд відхилив доводи Відповідача щодо подання ним 02.06.2023 уточнюючої податкової декларації з орендної плати за землю з даними про відсутність податкових зобов`язань з березня по грудень 2022 року включно та вказав про неправомірне заниження товариством показників розміру орендної плати за цей період .

Колегія апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, вважає їх помилковими, зробленими при неправильному застосуванні норм матеріального права та при неповному з`ясуванні судом обставин справи.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» (зі змінами) у Запорізькій області утворено Запорізький район (з адміністративним центром у місті Запоріжжя) у складі території, зокрема, Запорізької міської територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено.

Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України доповнено підпунктом 69.14, яким передбачено, що тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Надалі, Законом України від 11 квітня 2023 року № 3050-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно", який набрав чинності 06 травня 2023 року, внесено зміни до підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, зокрема абзац перший вказаного пункту встановлював наступне:

За період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Аналіз підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України в редакції чинній з 06 травня 2023 року свідчить про те, що тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року, не нараховується та не сплачується плата за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані, окрім іншого, на територіях активних бойових дій та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб-підприємців або юридичних осіб (схожий за змістом висновок щодо попередньої редакції пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України викладений у постанові Касаційного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі № 620/5747/23).

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» визначено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами): І. Території, на яких ведуться (велися) бойові дії: 2. Території активних бойових дій: 2.3. Запорізька область: Запорізький район; код UА0070350; вся територія Запорізького району; дата початку бойових дій - 12.03.2022; дата завершення бойових дій - 31.12.2022.

Тобто, за змістом вказаного Переліку вся територія Запорізького району (код UA0070350) станом на момент набрання чинності Законом України від 11 квітня 2023 року № 3050-IX, віднесена до території активних бойових дій з 12.03.2022 по 31.12.2022.

При цьому у Переліку не міститься виключень щодо територіальних громад Запорізького району, а тому Запорізька територіальна громада, включаючи місто Запоріжжя, входить до території Запорізького району.

Таким чином, оскільки Запорізький район (UА0070350), у тому числі Запорізька міська територіальна громада, з 12.03.2022 по 31.12.2022 включена до територій активних бойових дій, визначених Переліком, тому на територію Запорізької міської територіальної громади поширюється дія підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, згідно з яким за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на території Запорізької міської територіальної громади, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується за період з 01 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 25.02.2025 у справі №908/929/24.

Стосовно цієї справи, то з огляду на положення підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України та на той факт, що вся територія Запорізького району була віднесена до території активних бойових дій з 12.03.2022 по 31.12.2022, колегія суддів вважає, що товариство мало право у період з 01.03.2022 по 31.12.2022 не сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, яка розташована у місті Запоріжжя.

З огляду на викладене, Відповідач, мав сплатити орендну плату за січень-лютий 2022 року у сумі 23620,87грн.. Разом з тим, ним було сплачено орендну плату за 2022 рік у повному обсязі у сумі 141725,21грн. Тобто, переплата за 2022 рік складає 118104,34грн. (141725,21грн. орендна плата за 2022рік 23620,87грн).

Крім того, у постанові від 25.02.2025 у справі №908/929/24 Верховного Суду також зазначено, що відповідно до правового висновку Касаційного адміністративного суду, викладеного у постанові від 22.11.2024 у справі № 280/325/24: "Аналіз вказаних положень підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин свідчить про те, що платники податків (плати за землю, орендної плати), які задекларували за 2022 та/або 2023 роки податкові зобов`язання з плати за землю за земельні ділянки, що розташовані на територіях, визначених цим підпунктом та орендної плати за земельні ділянки до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" (який набрав чинності 06.05.2023) мають право відкоригувати такі нараховані податкові зобов`язання за період 2022-2023 років шляхом подання в порядку, визначеному цим Кодексом, уточнюючих податкових декларацій".

У даному випадку, Відповідач подав Податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2022 рік (з урахуванням уточнень) з розрахунком суми земельного податку, яка прийнята та зареєстрована ГУ ДПС у Запорізькій області, що підтверджується квитанцією № 2 від 02.06.2023, і в якій він визначив річну суму орендної плати у розмірі 23620,87 грн., тобто зменшив нарахування податкових зобов`язань за період березень - грудень 2022 року на 118104,35грн.

При цьому таке зменшення не суперечить положенням наведених вище норм, тому здійснено Відповідачем правомірно .

Слід зазначити, що заборгованість Відповідача за період 2023 2024 років визначена Позивачем саме у сумі 118104,35грн..

Таким чином, переплату Відповідача з орендної плати за 2022 рік у сумі 118104,35грн, слід враховувати при нарахування орендних платежів за спірний період.

Отже, з урахуванням положень наведених норм та фактичних обставин справи, зокрема: сплата Відповідачем орендних платежів за 2022 рік у повному обсязі, за наявності у нього права у період з 01.03.2022 по 31.12.2022 не сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, яка розташована у місті Запоріжжя, а також наявності у Відповідача переплати з таких платежів у сумі 118104,35грн, яка дорівнює розміру боргу, визначеному Позивачем, можливо зробити висновок, що заборгованість з орендної плати за період 2023 -2024 роки у товариства відсутня, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з нього заборгованості за договором оренди задоволенню не підлягають.

Між тим, місцевий господарський суд приймаючи оскаржуване рішення наведеного не врахував, що призвело до помилкових висновків про задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи та не спростовані Позивачем.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Стаття 277 ГПК України визначає підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Відповідно до п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути скасоване.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову та враховуючи задоволення апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за їх подання і розгляд покладаються на Позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайра" задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 28.10.2024 у справі №908/1993/24 скасувати .

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Запорізької міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайра" витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 3633,60грн. Видати наказ.

Видачу наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін