ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19.05.2025 Справа № 914/2900/24
Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Волошина Р.Р., розглянув матеріали
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод засобів індивідуального захисту», м. Харків,
та за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Арія Моторс», м. Львів
про: ухвалення додаткового рішення
у справі: № 914/2900/24
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод засобів індивідуального захисту», м. Харків
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Арія Моторс», м. Львів
за участю представників:
від позивача: Харцизова Т.В. - адвокат;
від відповідача: Голянська Ю.А. - адвокат
10.04.2025 Господарським судом Львівської області у справі №914/2900/24 винесено рішення, яким позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арія Моторс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод засобів індивідуального захисту» 462 011,12 грн штрафу.
15.04.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод засобів індивідуального захисту» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. №1604/25 від 15.04.2025), у якій позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судові витати в сумі 47 000,00 грн, які складаються із 45 000,00 грн витрат на правову (правничу) допомогу адвоката та 2 000,00 грн витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій (нотаріальне посвідчення заяви свідка).
15.04.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Арія Моторс» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. №9757/25 від 15.04.2025), у якій відповідач просив суд стягнути з позивача на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 91 095,00 грн.
У зв`язку із перебуванням судді Ділай У.І. у відпустці, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, внаслідок якого заяви передано на розгляд судді Мазовіті А.Б.
Ухвалою суду від 22.04.2025 розгляд заяви про відшкодування витрат на правову допомогу було призначено на 28.04.2025.
В судовому засіданні 28.04.2025 було оголошено перерву до 19.05.2025.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 47 000,00 грн, які складаються із 45 000,00 грн витрат на правову (правничу) допомогу адвоката та 2 000,00 грн витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій (нотаріальне посвідчення заяви свідка) надано копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №001894 від 04.12.2018, довіреності від 01.11.2023, договору №090401 про надання правової допомоги від 04.09.2023, додаткової угоди №5 від 14.06.2024 до договору №090401 про надання правової допомоги від 04.09.2023, акту №5 приймання-передачі наданих послуг від 14.04.2025 на суму 45 000,00 грн, довідки приватного нотаріуса від 24.02.2025.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме адвокатом позивача складалися документи як по суті справи, так і з процесуальних питань, адвокат брав участь у судових засіданнях
Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19 висловив правову позицію згідно котрої під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертої статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).
Ознайомившись з вищезазначеними документами, оцінивши наявні матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу (гонорар) підлягають зменшенню до 30 000,00 грн. Наведений висновок суду обґрунтовується тим, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу не є пропорційним до складності справи, так як за своєю категорією вона не є складною (позивачем заявлено вимогу про стягнення штрафу); наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, розрахунок розміру позовних вимог не є складним та значним, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин під час розгляду справи у суді не змінювалося).
Судом не беруться до уваги інші доводи відповідача з огляду на наступне.
Як встановлено судом, директор позивача Вознюк В.О. не надавав своєї згоди на допит його у якості свідка, така заява була ним складена у зв`язку із вимогою відповідача, яку ним викладено у відзиві на позовну заяву. Крім того у судових засіданнях представник відповідача неодноразово наполягав на нотаріальному посвідчені такої заяви. Таким чином, нотаріальне посвідчення заяви свідка в даному випадку було обов`язковим.
До позовної заяви позивачем на підтвердження повноважень адвоката Харцизової Т.В. долучено копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та довіреність. Водночас, форма електронної довіреності формується довірителем у електронному кабінеті, її текст формується автоматично, директор видає доручення іншій особі в порядку передоручення. Таким чином, ні довіритель, ні його представник не можуть змінювати текст і зміст електронного доручення, сформованого підсистемою електронного суду.
Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 165 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Водночас, чинне законодавство не містить вимоги до змісту такого розрахунку та його форми, не вимагає надання детального опису робіт під час зазначення даної суми при поданні позовної заяви. Таким чином викладення у позовній заяві лише суми, як попереднього (орієнтованого) розрахунку витрат позивача, є достатнім в розумінні п. 9 ч. 3 ст. 165 ГПК України.
Щодо заяви відповідача про стягнення з позивача на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 91 095,00 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 129 ГПК України встановлено загальні правила розподілу судових витрат. Так ч. 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача.
Як вже було зазначено судом вище, розгляд справи №914/2900/24 завершився ухваленням судового рішення, що набрало законної сили, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод засобів індивідуального захисту» було задоволено.
Враховуючи ту обставину, що саме протиправні дії відповідача слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, та, в подальшому, задоволення судом позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод засобів індивідуального захисту», під час розгляду справи позивач скористався наданим йому процесуальним правом щодо подання заяви про зменшення позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду, беручи до уваги приписи ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до яких у випадку задоволення позову інші судові витрати, понесені відповідачем, покладаються саме на відповідача, суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Арія Моторс» про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 91 095,00 грн безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
З огляду на викладене, керуючись 126, 129, 244 ГПК України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод засобів індивідуального захисту» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арія Моторс», м. Львів, вул. Городоцька, 174 (ідентифікаційний код 35563414) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод засобів індивідуального захисту», м. Харків, вул. Механізаторів, 4 (ідентифікаційний код 39243307) 30 000,00 грн витрат на правову допомогу адвоката та 2 000,00 грн витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій.
3. В задоволенні решти вимог заяви позивача про ухвалення додаткового рішення відмовити.
4. В задоволенні вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Арія Моторс» про розподіл судових витрат відмовити.
5. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 29.05.2025.

Суддя Мазовіта А.Б.