ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025м. ДніпроСправа № 904/3033/22

за позовом Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі:

Позивача-1: Комунальної установи "Централізована бухгалтерія відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Гощанської селищної ради", смт. Гоща, Рівненська область

Позивача-2: Гощанської селищної ради Рівненської області, смт. Гоща, Рівненська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м. Дніпро

про стягнення суми основного боргу у розмірі 4 300 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Здолбунівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Позивача-1: Комунальної установи "Централізована бухгалтерія відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Гощанської селищної ради", Позивача-2: Гощанської селищної ради Рівненської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про стягнення суми основного боргу у розмірі 4 300 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №146/13 від 09.04.2020 з поставки оплаченого товару.

Ухвалою суду від 19.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/3033/22 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 27.02.2023 зупинено провадження у справі № 904/3033/22 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №905/1907/21.

Ухвалою суду від 05.10.2023 провадження у справі № 904/3033/22 поновлено.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПРОКУРОРА.

Прокурор вказав, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (надалі постачальник) та Комунальною установою "Централізована бухгалтерія відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Гощанської селищної ради" (надалі - покупець) було укладено договір поставки № 146/13 від 09.04.2020 (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Згідно з п. 1.2 договору, найменування товару: Бензин А-95.

Відповідно до п. 1.3 договору, одиниця вимірювання: літр.

Згідно з п. 1.4 договору, кількість - згідно накладних на товар.

Згідно з п. 3.1 договору, ціна 1 літра товару - згідно накладних на товар.

Загальна сума договору становить 33 000 грн., у т.ч. ПДВ (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору, оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку - фактури та накладної на товар. Ціна одного літру вказується у рахунку - фактурі та накладної і дійсна протягом дня їх виписки.

Прокурор зазначив, що на виконання умов контракту між сторонами було підписано специфікації № 0120/0003724-С та № 0120/0003725-С, у яких погоджено найменування нафтопродуків, вид талонів, номінал та кількість скретч-карток, кількість літрів товару тощо.

Всього, за твердженням прокурора, за спірними специфікаціями постачальник мав передати покупцю 815 літрів Бензину А-95.

Прокурор вказав, що позивач-1 виконав умови договору, платіжним дорученням № 249 від 15.12.2020 сплатив відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 17 522,50 грн. у якості передоплати за товар.

Пунктом 1.5 договору визначено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.

Згідно з п. 2.1 договору, товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документів (скретч - картки).

Відповідно до п. 5.2.1 договору, передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч - картки.

Пунктом 5.2.2 договору передбачено, що скретч - картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці.

Однак, відповідач, за твердженням прокурора, порушив свої зобов`язання за договором та не поставив позивачу нафтопродукти у повному обсязі.

Так, як зазначив прокурор, між сторонами були підписані видаткові накладні № 0120/003724 від 09.12.2020 та № 0120/0003725 від 09.12.2020, за якими постачальник передав покупцю скретч-картки на отримання Бензину А-95 у кількості 815 літрів.

Разом з цим прокурор вказав, що 20 переданих скретч-карток номіналом 10 літрів кожна (загальною кількістю 200 літрів) на загальну суму 4 300 грн. виявились заблокованими; за цими скретч-картками покупцем не було отримано нафтопродукти. Про що покупцем було складено акт про звірку скретч-карток № 1 від 30.07.2021.

Прокурор зазначив, що представники постачальника відмовились від підпису такого акту.

Також, за твердженням прокурора, покупцем надавались постачальнику листи від 01.06.2021 № 03-13/9 та від 29.07.2021 № 03-13/13 (отримані представником постачальника особисто 02.06.2021 та 30.07.2021 відповідно), у яких покупець просив замінити заблоковані талони на бензин.

Прокурор наполягає на тому, що відповідей на такі листи постачальником надано не було; заблоковані скретч-картки не замінено; грошові кошти за непоставлений обсяг нафтопродуктів не повернуто.

Що і стало причиною виникнення спору.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА-1.

Позивач-1 письмово викладеної правової позиції щодо позовної заяви прокурора не надав.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА-2.

Позивач-2 письмово викладеної правової позиції щодо позовної заяви прокурора не надав.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги прокурора про стягнення з відповідача суми основного боргу (попередньої оплати) за договором поставки № 146/13 від 09.04.2020 у розмірі 4300 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи був оплачений позивачем-1 товар, у якому розмірі; в які строки товар мав бути поставлений відповідачем), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи був поставлений відповідачем оплачений товар), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (надалі постачальник) та Комунальною установою "Централізована бухгалтерія відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Гощанської селищної ради" (надалі - покупець) було укладено договір поставки № 146/13 від 09.04.2020 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 10.1 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторони).

Пунктом 10.2 договору встановлено, що даний договір діє до 31.12.2020.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Згідно з п. 1.2 договору, найменування товару: Бензин А-95.

Відповідно до п. 1.3 договору, одиниця вимірювання: літр.

Згідно з п. 1.4 договору, кількість - згідно накладних на товар.

Згідно з п. 3.1 договору, ціна 1 літра товару - згідно накладних на товар.

Загальна сума договору становить 33 000 грн., у т.ч. ПДВ (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору, оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку - фактури та накладної на товар. Ціна одного літру вказується у рахунку - фактурі та накладної і дійсна протягом дня їх виписки.

На виконання умов контракту між сторонами було підписано специфікації № 0120/0003724-С та № 0120/0003725-С, у яких погоджено найменування нафтопродуків, вид талонів, номінал та кількість скретч-карток, кількість літрів товару тощо.

Всього за спірними специфікаціями постачальник мав передати покупцю 815 літрів Бензину А-95.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач-1 виконав умови договору, платіжним дорученням № 249 від 15.12.2020 сплатив відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 17 522,50 грн. у якості передоплати за товар.

Пунктом 1.5 договору визначено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.

Згідно з п. 2.1 договору, товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документів (скретч - картки).

Відповідно до п. 5.2.1 договору, передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч - картки.

Пунктом 5.2.2 договору передбачено, що скретч - картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не поставив позивачу нафтопродукти у повному обсязі.

Так, між сторонами були підписані видаткові накладні № 0120/003724 від 09.12.2020 та №0120/0003725 від 09.12.2020, за якими постачальник передав покупцю скретч-картки на отримання Бензину А-95 у кількості 815 літрів.

Разом з цим, 20 переданих скретч-карток номіналом 10 літрів кожна (загальною кількістю 200 літрів) на загальну суму 4 300 грн. виявились заблокованими; за цими скретч-картками покупцем не було отримано нафтопродукти. Про що покупцем було складено акт про звірку скретч-карток № 1 від 30.07.2021.

Представники постачальника відмовились від підпису такого акту.

Також покупцем надавались постачальнику листи від 01.06.2021 № 03-13/9 та від 29.07.2021 № 03-13/13 (отримані представником постачальника особисто 02.06.2021 та 30.07.2021 відповідно), у яких покупець просив замінити заблоковані талони на бензин.

Відповідей на такі листи постачальником надано не було; заблоковані скретч-картки не замінено; грошові кошти за непоставлений обсяг нафтопродуктів не повернуто.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №910/12382/17).

Відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки, та яку покупець зажадав повернути на підставі частини другої статті 693 ЦК України.

А отже, позовні вимоги прокурора про повернення суми основного боргу (попередньої оплати) у розмірі 4 300 грн. є обґрунтованими.

ЩОДО НАЯВНОСТІ ПІДСТАВ ПРЕДСТАВНИЦТВА ПРОКУРОРОМ ІНТЕРЕСІВ ДЕРЖАВИ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ ДАНОГО СПОРУ:

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Вказаний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

У відносинах щодо розрахунків з постачальником товару за договором комунальний заклад, який є розпорядником бюджетних коштів, виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як сторона у зобов`язальних правовідносинах (див. mutatis mutandis висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у підпунктах 6.27-6.29 постанови від 13.11.2019 у справі №922/3095/18 та підпунктах 6.30-6.32 постанови від 23.10.2019 у справі № 922/3013/18).

Використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців відповідної області. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси відповідної територіальної громади.

Оскільки засновником комунального закладу та власником його майна є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування, що фінансує і контролює діяльність такого комунального закладу, а також зобов`язаний контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання зазначеним закладом коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, то вказаний орган місцевого самоврядування є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету. Схожі висновки викладені у постановах КГС ВС від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, від 26.10.2022 у справі № 904/5558/20 (підпункти 5.50, 5.51) та від 21.12.2022 у справі № 904/8332/21 (пункт 33).

Вищевказаний висновок щодо застосування норм права зроблений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 904/905/1907/21.

У даному випадку, компетентними органами для звернення до суду з цим позовом є Комунальна установа "Централізована бухгалтерія відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Гощанської селищної ради", як покупець за спірним договором поставки, та Гощанська селищна рада Рівненської області, як особа, уповноважена на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади селища Гоща та здійснення контролю за цільовим використанням коштів такої громади.

Слов`янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, як власник земельної ділянки з кадастровим номером 122688800:02:001:0325, та Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), як центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Прокурором направлявся до Гощанської селищної ради запит від 08.07.2022 № 54/1-444ВИХ-22, в якому повідомлялося про встановлені факти порушення постачальником умов договору поставки № 146/13 від 09.04.2020 та ставилось питання щодо здійснених селищною радою заходів претензійно-позовної роботи, направлених на повернення невикористаних грошових коштів.

У листі № 02--29/1801 від 13.07.22022 представник Гощанської селищної ради повідомив, що заходи претензійно-позовної роботи стосовно означеного прокурором питання не здійснювались.

Також прокурором направлявся до Комунальної установи "Централізована бухгалтерія відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Гощанської селищної ради" запит від 08.07.2022 № 54/1-443ВИХ-22, в якому повідомлялося про встановлені факти порушення правил збереження та використання земель природно-заповідного фонду та ставилось питання щодо здійснених покупцем заходів претензійно-позовної роботи, направлених на усунення встановлених порушень.

У листі № 38 від 26.07.2022 представник Комунальної установи "Централізована бухгалтерія відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Гощанської селищної ради" повідомив, що заходи претензійно-позовної роботи стосовно означеного прокурором питання не здійснювались та не плануються у зв`язку з відсутністю коштів на оплату судового збору та адвокатських послуг.

Також прокурором було направлено до Гощанської селищної ради та Комунальної установи "Централізована бухгалтерія відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Гощанської селищної ради" повідомлення від 06.09.2022 № 54/1-640ВИХ-22 та від 06.09.2022 № 54/1-639ВИХ-22 в порядку абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо звернення до компетентного органу до подання позову.

Порушення ж інтересів держави у даному випадку полягає у нецільовому використанні бюджетних коштів територіальної громади. Інтересів територіальної громади, в свою чергу, є складовою інтересів держави.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 викладено висновок про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Забезпечення цільового використання бюджетних коштів є безумовним інтересом держави.

Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Під час розгляду цієї справи судом було встановлено факт порушення відповідачем інтересів держави та факт нездійснення компетентними органами захисту порушених інтересів. Учасниками справи, в свою чергу, не було спростовано обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, для обґрунтування підстав для представництва.

За таких обставин, в даному випадку наявні підстави для звернення прокурора до суду за даним позовом в інтересах держави в особі Комунальної установи "Централізована бухгалтерія відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Гощанської селищної ради" та Гощанської селищної ради Рівненської області.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором поставки № 146/13 від 09.04.2020 (т. 1 а.с. 45 - 45), видатковими накладними (т. 1 а.с. 47, 49), специфікаціями (т. 1 а.с. 48, 50), платіжним дорученням (т. 1 а.с. 51), актом про звірку скретч-карток (т. 1 а.с. 52), копіями скретч-карток (т. 1 а.с. 53), листами від 01.06.2021 № 03-13/9, від 29.07.2021 № 03-13/13 (т. 1 а.с. 54 - 55), листуванням між сторонами (т. 1 а.с. 56 - 70).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати прокурора зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (місце реєстрації: 49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503, ідентифікаційний код: 41449359) на користь Комунальної установи "Централізована бухгалтерія відділу освіти, культури, молоді, спорту та туризму Гощанської селищної ради" (місце реєстрації: вул. Сагайдачного, 14, смт. Гоща, Рівненський район, Рівненська область, 35400, ідентифікаційний код: 37433490) суму передоплати у розмірі 4 300 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (місце реєстрації: 49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503, ідентифікаційний код: 41449359) на користь Рівненської обласної прокуратури Рівненської області (місце реєстрації: 33028, Рівненська обл., місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 52, ідентифікаційний код: 02910077) витрати зі сплати судового збору у розмірі у розмірі 2 481 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 30.05.2025.

Суддя М.О. Ніколенко