ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

03.06.2025 Справа № 917/276/25

Суддя Мацко О.С. , розглянувши матеріали справи № 917/276/25

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6, літера В, ,

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра», 36019, м. Полтава, вул. Колективна, 10, ,

про стягнення 11 704,97 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.02.2025 р. прийнято до розгляду позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» про стягнення 11 704,97 грн страхового відшкодування та відкрито провадження у справі № 917/276/25; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

19.02.2025 року відповідач подав до суду клопотання від 18.02.2025 р. (вх. № 2285), у якому просив суд долучити до матеріалів справи копію страхового акту № 0054735.02.25/1, який було направлено до Моторного (транспортного) страхового бюро України для здійснення страхової виплати у зв`язку з відкликанням у ПрАТ «СК «Саламандра» ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг.

Також до заяв від 16.04.2025 р. (вх. № 5088) та 24.04.2025 р. (вх. № 5452) Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра» додано копії платіжної інструкції № 4364 від 21.02.2025 р., відповідно до якої Моторне (транспортне) страхове бюро України, яке взяло на себе зобов`язання ПрАТ «СК «Саламандра» у зв`язку з відкликанням ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг, здійснило на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» страхову виплату згідно зі страховим актом №0054735.02.25/1, що є предметом позову в даній справі.

Ознайомившись із вказаними заявами, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на таке:

Як зазначено вище, предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача 11 704,97 грн страхового відшкодування.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, а саме платіжної інструкції № 4364 від 21.02.2025 р., після направлення до суду позовної заяви у даній справі Моторне (транспортне) страхове бюро здійснило оплату на користь позивача заявленої до стягнення суми заборгованості в розмірі 11 704,97 грн.

Отже, з огляду на перерахування страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «Уніка», беручи до уваги відсутність будь-яких інших неврегульованих питань в межах позовних вимог, заявлених позивачем, суд дійшов висновку про відсутність предмета спору між сторонами у даній справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі № 917/276/25.

За приписами ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України суд в ухвалі про закриття провадження у справі вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Також згідно з п. 5 ч. 1 ст. 8 ЗК України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Однак, позивачем таке клопотання на момент постановлення цієї ухвали не подано.

Щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» у позовній заяві просило стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 7 000,00 грн.

Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Стаття 123 ГПК України визначає види судових витрат, до яких належать судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2021 у справі № 550/936/18 зазначила, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується зазвичай при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду. Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи.

У ст. 130 ГПК України «розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду» закріплений розподіл судових витрат, зокрема у разі закриття провадження у справі.

Частиною 5 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 1312 Конституції України, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними положеннями Закону Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як свідчить судова практика Верховного Суду, вирішуючи питання про види витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, суд керується, зокрема, положеннями частини другої статті 126 ГПК України і статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При цьому, адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею, і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, як зазначено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини третьої статті 26 зазначеного Закону повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 60 ГПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

До позовної заяви ПрАТ «СК «Уніка» у даній справі було додано належним чином засвідчені копії договору про надання правової допомоги № 1/20ю від 31.12.2020 р., укладеного між ПрАТ «СК «Уніка» та Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» (в подальшому згідно зі змінами до статутних документів Адвокатське бюро «Лисов2856 «Еквіт»), додаткових угод № 3 від 01.12.2023 р. та № 4 від 07.01.2025 р. до вказаного договору, додатку № 1 від 13.12.2024 р. до договору, розрахунку витрат на правову допомогу від 25.11.2024 р., рахунку № 182 від 13.12.2024 р., акту надання послуг № 182 від 07.02.2025 р., платіжної інструкції № 48 від 18.12.2024 р., ордеру серія АА № 1393498 від 01.01.2024 р. на надання адвокатом Білоконь Інною Вікторівною правової допомоги Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка» на підставі договору № 1/20ю від 31.12.2020 р. та свідоцтва серія РН № 1639 від 21.05.2019 р. про право Білоконь Інни Вікторівни на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги № 1/20ю від 31.12.2020 р. Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 1 додатку № 1 від 13.12.2024 р. до вказаного договору Клієнт доручає АБ «Лисова2856 «Еквіт», в особі керуючого бюро, адвоката Білоконь І.В., надати послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників клієнта, в т. ч. по страховому акту № 9.

За надання Бюро Клієнтові правової (правничої) допомоги Клієнт платить фіксовану суму гонорару адвоката у розмірі 7 000,00 грн за надання правової допомоги в суді першої інстанції по кожній справі.

В акті надання послуг № 182 від 07.02.2025 р. сторони підтвердили, що Адвокатським бюро «Лисова2856 «Еквіт», в особі керуючого бюро, адвоката Білоконь І.В., було надано Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка» правову (правничу) допомогу в суді першої інстанції по страховій справі № 035846 (страховий акт № 9).

Вказана сума була сплачена позивачем на користь Адвокатського об`єднання «Лисова2856 «Еквіт» згідно з платіжною інструкцією № 48 від 18.12.2024 р.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. є такими, що пов`язані з розглядом справи, відповідають критеріям, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК, а також належать до витрат, компенсація яких передбачена чинними нормами законодавства України.

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Клопотання про зменшення розміру вказаних витрат від відповідача до суду не надходило.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, а витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені у розмірі 7 000,00 грн, вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 130, 231-235 ГПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

1. Закрити провадження у справі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» (36019, м. Полтава, вул. Колективна, 10, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6, літера В, ) 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Ухвала підписана 03.06.2025 р.

Ухвала набирає законної сили 03.06.2025 р. та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Мацко