27.05.2025Справа № 910/1235/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В., розглянувши
заяву Державної установи "ШЕПЕТІВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№98)"
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 910/1235/25
за позовом Державної установи "ШЕПЕТІВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№98)"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДЕНЕРГОТРЕЙД"
про визнання недійсними додаткові угоди та стягнення 299 758,51 грн
за участю представників:
від позивача: Мельничук І.М.
від відповідача: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державна установа "ШЕПЕТІВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№98)" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДЕНЕРГОТРЕЙД" про:
1) визнання недійсними додаткові угоди: від 04.02.2022 № 1, від 18.02.2022 № 2, від 31.08.2022 № 4, від 20.09.2022 № 5, від 13.10.2022 № 5 до договору №К-17 про постачання електричної енергії споживачу від 01 грудня 2021 року.
2) стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДЕНЕРГОТРЕЙД" на користь державної установи "Шепетівська виправна колонія (№98) безпідставно отримані кошти за договором № К-17 від 01 грудня 2021 року у розмірі 299 758,51 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що укладенні між сторонами додаткові угоди від 04.02.2022 № 1, від 18.02.2022 № 2, від 31.08.2022 № 4, від 20.09.2022 № 5, від 13.10.2022 № 5 до договору №К-17 про постачання електричної енергії споживачу від 01 грудня 2021 року суперечать ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та ст. 652 ЦК України, оскільки відповідачем безпідставно змінено істотні умови договору в частині збільшення ціни електричної енергії.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 позов задоволено частково. Визнано недійсним додаткові угоди: від 18.02.2022 № 2, від 31.08.2022 № 4, від 20.09.2022 № 5, від 13.10.2022 № 5 до договору №К-17 про постачання електричної енергії споживачу від 01 грудня 2021 року. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДЕНЕРГОТРЕЙД" на користь Державної установи "ШЕПЕТІВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№98)" кошти в розмірі 254 465,83 грн та судовий збір в розмірі 12 743,19 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

28.04.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Згідно із ч. 2, ч. 3 ст. 221 ГПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання та у такому випадку суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 Господарського процесуального кодексу України (ч. 2, ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2025 розгляд заяви Державної установи "ШЕПЕТІВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№98)" про ухвалення додаткового рішення призначено на 27.05.2025.

У судове засідання 27.05.2025 представник відповідача не з`явився, про розгляд заяви повідомлені ухвалою суду від 14.05.2025.

За змістом ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судовому засіданні 27.05.2025 представник позивача надав пояснення по суті заяви, підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши заяву Державної установи "ШЕПЕТІВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№98)" про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено наступне.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Державною установою "ШЕПЕТІВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№98)" у позові зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 15 000,00 грн.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом враховано, що за змістом частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на правничу допомогу, позивачем надано копії: договору про надання правничої допомоги № 29/01/2025-29/Г-40 від 29.01.2025, укладений між Державною установою «ШЕПЕТІВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№98)» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Юридична консалтингова компанія «Партнери» (адвокатське об`єднання), акту №11/25-29 про надання правничої допомоги від 25.02.2025, рахунку на оплату № 11/25-29 від 25.02.2025, платіжної інструкції №11140 від 25.02.2025, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ХМ№000264, ордеру на надання правничої допомоги Серія ВХ № 1088217 від 31.01.2025.

Дослідивши надані позивачем докази, з огляду на викладені вище приписи Господарського процесуального кодексу України, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до п. 1.1. договору об`єднання надає клієнту кваліфіковану, професійну правничу допомогу «код ДК 021:2015: 79110000-8 - Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва» (Юридичні послуги) (далі - Послуги) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а клієнт зобов`язується оплатити такі послуги.

Об`єднання, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної, але не виключно, правничої допомоги:

1.1.1. складення та подання до суду позовної заяви, скарг, відповіді на відзив, заперечень, пояснень та клопотань, процесуальних та інших документів правового характеру по господарській справі щодо визнання недійсними додаткових угод до договору №К-17 про постачання електричної енергії споживачу від 01.12.2021 та стягнення з ТОВ «БУДЕНЕРГОТРЕЙД» безпідставно отриманих коштів за договором;

1.1.2. представництво інтересів клієнта у господарській справі в суді першої інстанції щодо визнання недійсними додаткових угод до договору №К-17 про постачання електричної енергії споживачу від 01.12.2021 та стягнення з ТОВ «БУДЕНЕРГОТРЕЙД» безпідставно отриманих-коштів за договором.

1.1.3. Інші види правничої допомоги, не заборонені законом.

Згідно з п. 4.1. договору ціна цього договору (гонорар), із урахуванням категорії складності справи, становить 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень без ПДВ - винагорода об`єднання за надання правничої допомоги по господарській справі в суді першої інстанції. Сторони дійшли взаємної згоди про те, що розмір гонорару є розумним та враховує складність справи, час, витрачений на надання правничої допомоги, її обсяг та інші істотні обставини.

Відповідно до пунктів 4.4.-4.5. договору оплата наданої об`єднання правничої допомоги здійснюються протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня, наступного за днем отримання клієнтом оригіналу рахунку, виставленого об`єднанням та підписання сторонами Акту про надання правничої допомоги.

Факт надання правничої допомоги оформлюється Актом про надання правничої допомоги (п. 5.5. договору).

Даний договір укладений на строк до 31.12.2025, набирає чинності з моменту його підписання (п. 9.1. договору).

Судом встановлено, що згідно акту № 11/25-29 про надання правничої допомоги від 25.02.2025 об`єднання на день складання даного Акту надало обсяг правничої допомоги, передбаченої розділом і договору:

1.1. складення та подання до суду позовної заяви, скарг, відповіді на відзив, заперечень, пояснень та клопотань, процесуальних та інших документів правового характеру по господарській справі щодо визнання недійсними додаткових угод до договору №К-17 про постачання електричної енергії споживачу від 01.12.2021 та стягнення з ТОВ «БУДЕНЕРГОТРЕЙД» безпідставно отриманих коштів за договором;

1.2. представництво інтересів клієнта у господарській справі в суді першої інстанції щодо визнання недійсними додаткових угод до договору №К-17 про постачання електричної енергії споживачу від 01.12.2021 та стягнення з ТОВ «БУДЕНЕРГОТРЕЙД» безпідставно отриманих коштів за договором.

Загальна вартість наданих об`єднанням послуг становить 15 000,00 гривень без ПДВ. Вартість послуг є фіксованою.

Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначено гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Правова позиція викладена в пункті 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в пункті 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, з аналізу статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та погодинної оплати.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 дійшла висновку, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Враховуючи викладене, дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що подані позивачем докази понесення витрат на правничу допомогу стосуються розгляду Господарським судом міста Києва справи №910/1235/25, позивачем та адвокатським об`єднанням визначено фіксований розмір послуг, який не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого на надання послуг адвокатом.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідачем клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надано.

Дослідивши подані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що зазначений розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги у цій справі задоволені частково, то суд дійшов висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на оплату правничої допомоги пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 12 733,54 грн.

За таких обставин, суд задовольняє частково заяву Державної установи "ШЕПЕТІВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№98)" про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Державної установи "ШЕПЕТІВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№98)" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДЕНЕРГОТРЕЙД" (03150, Україна, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок, 72, ідентифікаційний код 43452850) на користь Державної установи "ШЕПЕТІВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№98)" (30433, Шепетівський р-н, Хмельницька обл., село Климентовичі, вулиця Тараса Шевченка, будинок, 60, ідентифікаційний код 08564788) витрати на правову допомогу у сумі 12 733,54 грн.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 30.05.2025.

Суддя О.В. Гулевець