УХВАЛА

05 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 917/499/24

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Зуєв В.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукорпром"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 (у складі колегії суддів: Плахов О.В. (головуючий), Слободін М.М., Шутенко І.А.)

та рішення Господарського суду Полтавської області від 27.02.2025 (суддя Тимощенко О.М.)

за позовом заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукорпром"

про визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2025 через систему "Електронний суд" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукорпром" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 (повний текст складено 13.05.2025) та рішення Господарського суду Полтавської області від 27.02.2025 у справі № 917/499/24.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд вирішив залишити зазначену скаргу без руху, виходячи з наступного.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

За змістом підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У 2024 році заступник керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна, а саме: 1) капітальну будівлю (теплицю № 110) загальною площею 18 кв. м, яка розташована за адресою: Михайлівська територіальна громада Полтавський район Полтавська область, на земельній ділянці з кадастровим номером :00:002:0216 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230) вартістю 260 000,00 грн; 2) капітальну будівлю (теплицю № 108) загальною площею 18 кв. м, яка розташована за адресою: Михайлівська територіальна громада Полтавський район Полтавська область, на земельній ділянці з кадастровим номером :00:001:0023 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230) вартістю 260 000,00 грн; 3) капітальну будівлю (теплицю № 101) загальною площею 18 кв. м, яка розташована за адресою: Михайлівська територіальна громада Полтавський район Полтавська область, на земельній ділянці з кадастровим номером :00:007:0013 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230) вартістю 260 000,00 грн; 4) капітальну будівлю (теплицю № 105) загальною площею 18 кв. м, яка розташована за адресою: Михайлівська територіальна громада Полтавський район Полтавська область, на земельній ділянці з кадастровим номером :00:004:0109 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230) вартістю 260 000,00 грн; 5) капітальну будівлю (теплицю № 109) загальною площею 18 кв. м, яка розташована за адресою: Михайлівська територіальна громада Полтавський район Полтавська область, на земельній ділянці з кадастровим номером :00:004:0110 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230) вартістю 260 000,00 грн; 6) капітальну будівлю (теплицю № 106) загальною площею 18 кв. м, яка розташована за адресою: Михайлівська територіальна громада Полтавський район Полтавська область, на земельній ділянці з кадастровим номером :00:002:0214 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230) вартістю 260 000,00 грн.

Стаття 162 Господарського процесуального кодексу України містить положення, за яким у позовній заяві має зазначатися ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. У позовах, які складаються з кількох самостійних вимог - загальною сумою всіх вимог.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що законодавець пов`язує визначення ціни позову з моментом пред`явлення позову до суду.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17)

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Зважаючи на викладене, позовна вимога про визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна у розумінні змісту зазначених статей є майновою вимогою, тобто судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

Тобто, предметом позову у цій справі є 6 самостійних вимог майнового характеру.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідну заяву або скаргу було подано до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як вбачається зі змісту судових рішень, які приймались у даній справі, сумарна вартість спірних самочинно збудованих об`єктів нерухомого майна становить 1 560 000,00 грн ( 260 000,00 грн * 6).

Таким чином, за подання касаційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 37 440,00 грн (1 560 000,00 грн * 1,5% * 200% * 0,8).

Однак, на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги заявником не додано документу про сплату судового збору у встановленому законом розмірі та порядку, що, відповідно до частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для залишення її без руху.

У зв`язку з цим, Товариству з обмеженою відповідальністю "Цукорпром" необхідно надати Суду належні докази, які підтверджують сплату судового збору у розмірі 37 440,00 грн, за наведеними нижче реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007

Код банку отримувача (МФО): 899998

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) у справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд)(назва суду, де розглядається справа).

Суд визначає скаржникові спосіб усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в цій ухвалі, шляхом подання документа про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукорпром" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 та рішення Господарського суду Полтавської області від 27.02.2025 у справі № 917/499/24 залишити без руху та надати строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Зуєв