ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 року м. Дніпро Справа № 908/3148/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

секретар судового засідання: Солодова І.М.

за участю:

від прокуратури: Скрипник К.Ю. (в залі суду) прокурор;

від позивача: Кисельова О.О. (поза межами суду) самопредставництво;

від відповідача: Черкашин І.І. (поза межами суду) адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Панасенка Олега Володимировича на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 (повне рішення складено 02.02.2024, суддя Мірошниченко М.В.) у справі № 908/3148/23

за позовом виконувача обов`язків керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, -

позивача Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Панасенка Олега Володимировича, м. Запоріжжя

про стягнення 261 698,23 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

До Господарського суду Запорізької області звернувся виконувач обов`язків керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Запорізької міської ради (позивача) до відповідача: Фізичної особи-підприємця Панасенка Олега Володимировича про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, за період з 01.06.2020 по 11.03.2022 в сумі 261698,23 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що у спірному періоді відповідач фактично використовував земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :06:008:0120 площею 1,4367 га без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) на неї, що призвело до порушення інтересів територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 13, 14, 131-1, 142 Конституції України, ст. 23 Закону України Про прокуратуру, ст. ст. 20, 42, 128 Господарського кодексу України, ст. ст. 96, 120, 122, 125, 126, 206 Земельного кодексу України, ст. ст. 181, 256, 257, 1212 1214, п. п. 12, 19 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України ст. ст. 2, 16, 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 64 Бюджетного кодексу України.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024, у даній справі, позов задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Панасенка Олега Володимировича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Запорізької міської ради (69105, Запорізька область, місто Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915) дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, за період з 01.06.2020 по 11.03.2022 у розмірі 261 698,23 грн. (двісті шістдесят одна тисяча шістсот дев`яносто вісім гривень 23 копійки).

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Панасенка Олега Володимировича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя (69006, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Фанатська, 14, ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, розрахунковий рахунок: UА0000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, , код класифікації видатків бюджету - 2800) кошти, витрачені у 2023 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 3 926,00 грн. (три тисячі дев`ятсот двадцять шість гривень 00 копійок).

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що належних та достовірних доказів сплати відповідачем орендної плати за період з 01.06.2020 по 11.03.2022 за спірну земельну ділянку з кадастровим номером :06:008:0120 відповідачем до суду не надано, відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, засобом поштового зв`язку, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Фізична особа-підприємець Панасенко Олег Володимирович, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає, що оскаржуване рішення суду містить висновки, які не відповідають обставинам справи, а також, у рішенні суду неправильно застосовані норми матеріального права;

- суд першої інстанції залишив поза увагою, що первісно автостоянка відповідача розміщувалась на земельній ділянці трохи більшого розміру - 16641 кв.м, з іншим кадастровим номером. Однак, у 2016 році ця земельна ділянка була поділена на 3 частини - одна з яких, - земельна ділянка :06:008:0120), площею 14367 кв.м. (яка є предметом позову) залишилась в користуванні відповідача, В той же час відповідач продовжив сплачувати за земельну ділянку зі старим кадастровим номером площею - 16641 кв.м. ДПС приймала ці грошові кошти і не повертала їх відповідачу, як помилково сплачені. Тому відповідач вважав, що він сплачує за землю належним чином. При цьому, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права щодо стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів, зокрема ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач, як користувач земельної ділянки, не зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, а навпаки сплачував ці кошти навіть в більшому розмірі, хоча і з помилковим призначенням платежу.

29.02.2024 від відповідача до ЦАГС надійшли доповнення до апеляційної скарги, якими просить долучити до матеріалів розгляду апеляційної скарги по справі 908/3148/23 та врахувати при розгляді наступні документи: відповідь ГУ ДПС у Запорізькій області від 10.11.2023 року; відповідь ГУ ДПС у Запорізькій області від 12.02.2024 року.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

29.04.2024 від Запорізької міської ради до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким просить: у задоволенні апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Панасенка Олега Володимировича на рішення господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 по справі № 908/3148/23 відмовити повністю; рішення господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 по справі № 908/3148/23 залишити без змін.

Відзив обґрунтований наступним:

- не отримані Запорізькою міською радою кошти у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності, підпадають під визначення Європейського суду з прав людини «виправдане очікування» щодо отримання можливості ефективного використання права власності територіальної громади м. Запоріжжя. Запорізькою міською радою на підставі рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» здійснено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ФОП Панасенко О.В. (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельною ділянкою площею 14367 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.06.2020 по 11.03.2022. Згідно з вказаним розрахунком загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.06.2020 по 11.03.2022, становить 261 698,23 грн., зокрема: - за період з 01.06.2020 по 31.12.2020 - 84 847,63 грн.; - за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 - 145 453,10 грн.; - за період з 01.01.2022 по 11.03.2022 - 31 397,50 грн. Враховуючи, що ФОП Панасенко О.В. у вищезазначений період часу користувався вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, через що відповідно до положень ст.ст. 1212-1214 ЦК України повинен відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які одержали у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.06.2020 по 11.03.2022 у розмірі 261 698,23 грн.;

- 30.06.2015 рішенням Запорізької міської ради №7 було затверджено нормативну грошову оцінку земель м. Запоріжжя, яку введено в дію з 01.01.2016 року. 28.11.2018 Запорізькою міською радою було прийнято рішення №26 від 28.11.2018 (дата оприлюднення 05.12.2018, попереднє рішення ЗМР від 20.12.2017 №58 втратило чинність) «Про встановлення розміру орендної плати за землю», яке введено в дію з 01.01.2019. В додатку до вищевказаного рішення міститься чіткий та вичерпний перелік ставок орендної плати, які підлягають застосуванню в межах м. Запоріжжя, з чітким визначенням окремої земельної ділянки (її цільового призначення) із встановленням відсотку нормативної грошової оцінки землі. 28.11.2018 Запорізькою міською радою було прийнято рішення №27 від 28.11.2018 (дата оприлюднення 05.12.2018) (із змінами від 19.12.2018 №100, оприлюднене 21.12.2018) «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку», яке введено в дію з 01.01.2019. В додатку 1 до вищевказаного рішення міститься чіткий та вичерпний перелік ставок земельного податку на землі міста Запоріжжя. Тобто, Запорізька міська рада, в межах наділених повноважень, згідно Конституції України та законові України, затвердила та встановила податок та збори за користування землями міста Запоріжжя. Саме тому, Запорізька міська рада формуючи розрахунок, встановила та розрахувала відсоток нормативної грошової оцінки землі, та розрахувала у відповідності до вищевказаних рішень суму доходу, отриманого від безпідставно набутого майна у вигляді орендної плати.

06.05.2024 від заступника керівника Запорізької обласної прокуратури до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Відзив обґрунтований наступним:

- доводи апеляційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи. Так, з інформації ГУ ДПС України у Запорізькій області вбачається, що Відповідачем відповідно до поданих податкових декларацій з плати за землю (орендна плата) нараховується орендна плата за земельну ділянку, яка знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, 1-а, площею 1,6641 га (кадастровий номер земельної ділянки :06:008:0121). Водночас, рішенням Запорізької міської ради від 25.05.2016 №54/84 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Задніпровській (нині Василя Сергієнка), 1а, встановлено та затверджено межі земельних ділянок: площею 1,4367 га (кадастровий номер :06:008:0120), площею 0,1435 га (кадастровий номер :06:008:0122), площею 0,0839 га (кадастровий номер :06:008:0121). Пунктом 5 вказаного рішення передано в оренду ФОП Панасенку О.В. строком на 19 років земельну ділянку ((кадастровий номер :06:008:0120) по вул. Задніпровській, 1а для розташування відкритої платної автостоянки «Трійка» за рахунок земель Запорізької міської ради. Натомість, пунтом 7 цього рішення земельну ділянку площею 0,0839 га (кадастровий номер :06:008:0121) передано за належністю. Земельну ділянку площею 0,1435 га (кадастровий номер :06:008:0122) передано до земель Запорізької міської ради (п.6 рішення);

- прокурором до позовної заяви долучено копію витягу з ДЗК про земельну ділянку HB-016, який сформовано за заявою відповідача, що свідчить про обізнаність останнього щодо кадастрового номеру земельної ділянки :06:008:0120), на якій знаходиться належний йому об`єкт нерухомого майна, та яку він використовує у своїй господарській діяльності;

- із доказів долучених до позовної заяви, судом правильно встановлено, що Відповідач вносив плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:008:0121, яка є меншою по площі, ніж земельна ділянка з кадастровим номером :06:008:0120, стягнення безпідставно збереженої орендної плати за користування якою є предметом позову. Враховуючи, що факт безпідставного та безоплатного використання ФОП Панасенком О.В. земельної ділянки з кадастровим номером 310100000:06:008:0120 доведено належними, допустимими та достатніми доказами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення з Відповідача доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 01.06.2020 по 11.03.2022 у розмірі 261 698,23 грн., і відповідно, правильно застосував до спірних правовідносин положення ст. ст. 1212-1214 ЦК України.

Розгляд заяв/клопотань учасників справи.

Колегія суддів, розглянувши клопотання апелянта №б/н від 04.03.2024 про долучення додаткових доказів до апеляційної скарги, дійшла висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.

Зазначеним клопотанням скаржник просить долучити запит ФОП Панасенка О.В. від 23.02.2024 про надання інформації по земельній ділянці за кадастровим номером :06:008:0120 про нарахування та сплату орендної плати за землю за 2020-2023 роки, а також лист (відповідь) ГУ ДПС у Запорізькій області №8626/6/08-01-24-10 від 28.02.2024.

У постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі № 922/393/18 викладена правова позиція щодо подання доказів до суду апеляційної інстанції. Так, у тій справі касаційний суд підтвердив дотримання процесуальних процедур судом попередньої інстанції, який відхилив клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткового доказу через те, що цей доказ датований вже після прийняття рішення судом першої інстанції. Верховний Суд вказав, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Ураховуючи, що додаткові докази, які скаржник просить долучити до апеляційної скарги датовані вже після прийняття рішення судом першої інстанції (23.01.2024), останні не підлягають прийняттю судом апеляційної інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.02.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Коваль Л.А., судді: Чередко А.Є., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2024 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Панасенка Олега Володимировича на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі № 908/3148/23 залишено без руху, надавши апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір у встановленому порядку, розмірі (у сумі 5 888,21 грн.) та на належні реквізити, надати до суду докази його сплати; надати суду опис вкладення поштового відправлення на підтвердження надіслання апеляційної скарги визначеному в цій ухвалі учаснику справи за його місцезнаходженням відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

08.04.2024 апелянтом подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами їх усунення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Панасенка Олега Володимировича на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі № 908/3148/23; визначено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2024, на підставі розпорядження керівника апарату суду № 1000/24 від 08.10.2024, визначено колегію суддів для розгляду даної справи у наступному складі: головуючий суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2024 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Панасенка Олега Володимировича на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі № 908/3148/23; апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Панасенка Олега Володимировича на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі № 908/3148/23 призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.12.2024 об 11:20 год.

30.10.2024 від заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя до ЦАГС надійшла заява про розгляд справи №908/3148/23 в розумні строки.

28.11.2024 від Запорізької міської ради до ЦАГС надійшла заява, якою просить забезпечити участь представника позивача в судовому засіданні 04.12.2024 на 11:20 по справі № 908/3148/23 в режимі відеоконференції в одному з наступних судів за вибором Центрального апеляційного господарського суду: Господарський суд Запорізької області, Ленінський районний суд м. Запоріжжя, Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, Запорізький апеляційний суд, або інший суд, територіально розташований у місті Запоріжжя, у якому наявна можливість проведення відеоконференції.

28.11.2024 від представника відповідача до ЦАГС надійшло клопотання, яким просить забезпечити проведення судового засідання по справі №908/3148/23, що призначене на 04.12.2024 об 11:20 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою ЦАГС від 29.11.2024 клопотання (заяву) позивача - Запорізької міської ради у справі № 908/3148/23 задоволено. Визначено судове засідання у справі № 908/3148/23 провести в режимі відеоконференції. Доручити Господарському суду Запорізької області, що знаходиться за адресою: 69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, буд. 4 забезпечити проведення відеоконференції за участю позивача Запорізької міської ради з Центральним апеляційним господарським судом 04.12.2024 року об 11:20 год. Представнику позивача Запорізької міської ради з`явитися до Господарського суду Запорізької області для проведення судового засідання в режимі відеоконференції 04.12.2024 року об 11:20 год.

У судове засідання 04.12.2024 з`явилися прокурор, представники позивача та відповідача. Заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів, порадившись на місці, вирішила, у зв`язку з неможливістю вирішити спір в даному судовому засіданні, оголосити по справі перерву до 30.04.2025 року об 11:40 годині.

20.02.2025 від заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя до ЦАГС надійшли додаткові пояснення, якими просить апеляційну скаргу ФОП Панасенка О.В залишити без задоволення, рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі №908/3148/23, залишити без змін.

У зазначених додаткових поясненнях, керуючись ст. 53, 161 ГПК України, просить суд врахувати доводи прокурора щодо доведеності розміру нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, використаного при розрахунку суми, що підлягає стягненню.

Великою Палатою Верховного Суду у п. 7.19 постанови від 09.11.2021 (справа №905/1680/20) викладено правовий висновок, відповідно до якого витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя була розроблена у 2013 році, та затверджена рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя». Тобто з 01.01.2016 по теперішній час нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя не змінювалась. Витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі «реального часу», тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула. Згідно ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. Так, за інформацією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (знаходиться у відкритому доступі у мережі інтернет за посиланням «https://land.gov.ua/derzhgeokadastr-povidomlyaye-pro-indeksacziyu-normatyvnoyi-groshovoyi-oczinky-zemel-za-2023-rik/) коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить: 2016 рік 1,06 (для земель несільськогосподарського призначення); 2017 рік 1,0; 2018 рік 1,0; 2019 рік 1,0; 2020 рік 1,0; 2021 рік 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), 2023 рік - 1,051.

У цій справі, через відсутність витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі за кожен рік окремо та наявністю лише витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 2023 року, Запорізькою міською радою нормативна грошова оцінка була визначена з врахуванням вимог саме ст. 289 ПКУ, а саме НГО в період з 01.06.2020 по 31.12.2020 без врахування коефіцієнтів індексації за 2020-2022, в період з 01.01.2021 по 31.12.2021 без врахування коефіцієнту за 2021-2022, в період з 01.01.2022 по 11.03.2022 без врахування індексації за 2022, шляхом здійснення елементарних арифметичних дій, що не потребують спеціальних знань.

Тобто, нормативна грошова оцінка земельної ділянки :06:008:0120 яка діяла у спірний період:

- з 01.06.2020 по 31.12.2020 отримана шляхом ділення значення НГО спірної земельної ділянки станом на 2023 рік на коефіцієнти індексації за 2020-2022 роки та становила - 4 848 436,60 грн (6 133 272,30/1,1/1,15);

- з 01.01.2021 по 31.12.2021 отримана шляхом ділення значення НГО спірної земельної ділянки станом на 2023 рік на коефіцієнти індексації за 2021-2022 роки та становила - 4 848 436,60 грн (6 133 272,30/1,1/1,15);

- з 01.01.2022 по 11.03.2022 отримана шляхом ділення значення НГО спірної земельної ділянки станом на 2023 рік на коефіцієнт індексації за 2022 рік та становила 5 333 280,26 грн (6 133 272,30/1,15).

Здійснення міською радою розрахунку суми, що підлягає стягненню, на підставі витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2023 рік, з врахуванням вимог ст. 289 ПК України, та отриманням значення нормативної грошової оцінки за 2020, 2021 та 2022 роки шляхом не врахування коефіцієнту індексації за минулі роки цілком відповідає нормам закону та актуальній судовій практиці.

23.04.2025 від представника Запорізької міської ради до ЦАГС надійшло клопотання, яким просить забезпечити участь представника Запорізької міської ради Кисельової Олени Олександрівни в судовому засіданні по справі №908/3148/23, призначеному на 11.40 годину 30 квітня 2025 року в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів.

У судове засідання 30.04.2025 з`явилися прокурор, представники позивача та відповідача. Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Прокурор та представник позивача заперечили проти доводів апеляційної скарги, просили відмовити у її задоволенні.

У судовому засіданні 30.04.2025 колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Встановлені судом обставини справи.

Рішенням Запорізької міської ради від 25.05.2016 №54/84 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Задніпровській (нині Василя Сергієнка), 1а, встановлено та затверджено межі земельної ділянки площею 1,4367 га (кадастровий номер :06:008:0120). Пунктом 5 вказаного рішення передано в оренду фізичній особі-підприємцю Панасенку Олегу Володимировичу строком на 19 років земельну ділянку (кадастровий номер :06:008:0120) по вул. Задніпровській, 1а для розташування відкритої платної автостоянки Трійка за рахунок земель Запорізької міської ради.

Вказане рішення прийнято на підставі заяви фізичної особи підприємця Панасенка О.В. (вх. виконавчого комітету Запорізької міської ради №06183/02-32/08 від 22.04.2015).

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :06:008:0120 проведена 06.04.2016. Відтак, зазначена земельна ділянка сформована та є об`єктом цивільних прав у розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України.

За інформацією виконавчого комітету Запорізької міської ради, за кадастровим номером :06:008:0120 договори оренди не значаться.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:008:0120 відсутні.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, об`єкт нерухомого майна - контрольно- пропускний пункт (літ. А), розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, 1 а, на праві власності належить Панасенку Олегу Володимировичу (РНОКПП НОМЕР_1 ), дата державної реєстрації - 24.12.2013.

В листі Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області від 27.03.2023 за №2892/5/08-01-24-10 зазначено, що згідно проведеного аналізу наявної бази ДПС встановлено відсутність відомостей щодо діючого права власності та права користування за Панасенко О.В. (РНОКПП НОМЕР_1 ). Інформація щодо сплати земельного податку або орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :06:008:0120 відсутня.

Запорізькою міською радою на підставі вищезазначеної інформації та документів, рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7 Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя, від 28.11.2018 № 26 Про встановлення розміру орендної плати за землю здійснено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ФОП Панасенко О.В. (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельною ділянкою площею 14367 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.06.2020 по 11.03.2022.

Згідно з вказаним розрахунком загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.06.2020 по 11.03.2022, становить 261 698,23 грн., зокрема:

- за період з 01.06.2020 по 31.12.2020 - 84 847,63 грн.;

- за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 - 145 453,10 грн.;

- за період з 01.01.2022 по 11.03.2022 - 31 397,50 грн.

Враховуючи, що ФОП Панасенко О.В. у вищезазначений період часу користувався вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, через що відповідно до положень ст.ст. 1212-1214 ЦК України, прокурор звернувся до суду з позовом про відшкодування Запорізькій міській раді доходів у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.06.2020 по 11.03.2022 у розмірі 261 698,23 грн.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, представників позивача та відповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі є вимога про стягнення з відповідача, якому рішенням Запорізької міської ради від 25.05.2016 №54/84 передано в оренду строком на 19 років земельну ділянку (кадастровий номер :06:008:0120) по вул. Задніпровській, 1а, проте, який не оформив відповідний договір оренди землі, безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без, належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій розміщено нерухоме майно, що належить відповідачу.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтями 122, 123, 124 Земельного кодексу України, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

При цьому, згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом оподаткування є земельні ділянки. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Згідно з пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пункту 14.1.147 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Плата за землю відповідно до пункту 10.1 цього Кодексу належить до місцевих податків, які згідно зі статтею 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зараховуються до відповідних місцевих бюджетів.

Згідно зі статтею 63 Бюджетного кодексу України, місцевий бюджет містить надходження і витрати на виконання повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету.

Таким чином, в порушення вимог статті 206 Земельного кодексу України, безоплатне землекористування призводить до втрат місцевого бюджету міської ради.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (стаття 1213 Цивільного кодексу України).

Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції виходить з того, що згідно з чинним законодавством України зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні.

Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Кваліфікація спірних правовідносин, як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, означає необхідність застосування у даній справі передбачених статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у вигляді збереження у себе відповідних сум орендної плати.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17.

З огляду на викладене, ФОП Панасенко Олег Володимирович як фактичний користувач земельної ділянки площею 1,4367 га (кадастровий номер :06:008:0120, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, 1а, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки (міської ради) зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки (позивачу) на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наводив такий правовий висновок: у разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку статті 1212 Цивільного кодексу України (пункт 27 постанови Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 910/8770/19, пункт 7.10 постанови Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20).

Щодо аргументів скаржника про здійснення оплати за спірну земельну ділянку, проте з помилковим призначенням платежу зі старим кадастровим номером, площею 16641 кв.м., колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту листа ГУ ДПС України у Запорізькій області від 17.11.2023 №11229/5/08-01-24-03-11 ФОП Панасенком О.В. відповідно до поданих податкових декларацій з плати за землю (орендна плата) нараховується орендна плата за землю, яка знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд. 1-а, площею 1,6641 та (кадастровий номер земельної ділянки :06:008:0121).

Колегія суддів також зазначає, що із долучених до відзиву на позов податкових декларацій з плати за землю за 2020, 2021, 2022 роки вбачається оплата податкового зобов`язання за земельну ділянку з кадастровим номером :06:008:0121.

Відповідно до листа ГУ ДПС у Запорізькій області №2892/5/08-01-24-10 від 27.03.2023 інформація щодо сплати земельного податку або орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :06:008:0120 відсутня.

Вказане свідчить про те, що відповідач не сплачував орендну плату/земельний податок за фактичне користування спірною земельною ділянкою з кадастровим номером :06:008:0120.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що належних та достовірних доказів сплати відповідачем орендної плати за період з 01.06.2020 по 11.03.2022 за спірну земельну ділянку з кадастровим номером :06:008:0120 відповідачем до суду не надано.

При перевірці розрахунку суми збережених боржником коштів із орендної плати судом апеляційної інстанції встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :06:008:0120 підтверджена витягом з технічної документації, сформованим ГУ Держгеокадастром у Запорізькій області 23.03.2023 року, однак, спірним періодом є 01.06.2020 по 11.03.2022.

З матеріалів справи слідує, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки :06:008:0120, що діяла у період:

- з 01.06.2020 по 31.12.2020 отримана шляхом ділення значення НГО спірної земельної ділянки станом на 2023 рік на коефіцієнти індексації за 2020-2022 роки та становила - 4 848 436,60 грн (6 133 272,30/1,1/1,15);

- з 01.01.2021 по 31.12.2021 отримана шляхом ділення значення НГО спірної земельної ділянки станом на 2023 рік на коефіцієнти індексації за 2021-2022 роки та становила - 4 848 436,60 грн (6 133 272,30/1,1/1,15);

- з 01.01.2022 по 11.03.2022 отримана шляхом ділення значення НГО спірної земельної ділянки станом на 2023 рік на коефіцієнт індексації за 2022 рік та становила 5 333 280,26 грн (6 133 272,30/1,15).

Враховуючи положення п. 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Відповідно до п.289.2 ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = І:100, де І індекс споживчих цін за попередній рік.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно з висновками, наведеними у постановах Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 804/937/16, від 23.06.2022 у справі № 160/8668/19, вказано, що нормами Податкового кодексу України (п. 289.2 ст. 289) прямо передбачено, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти розраховує Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин і їх чинність не залежить від того, чи іншого рішення ради. На відповідні коефіцієнти індексується нормативна грошова оцінка, яка є чинною у відповідний період.

Апеляційний господарський суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано можливість проведення розрахунку, шляхом ділення суми нормативної грошової оцінки на коефіцієнт(и) у зворотньому порядку, а не навпаки, як передбачено законом.

Однак, враховуючи, що з 01.01.2016 нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя не змінювалася, відсутність будь-яких інших доказів вартості нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки :06:008:0120, окрім витягу з технічної документації від 23.03.2023, а також те, що доводи відповідача щодо необґрунтованості розрахунку позивача спірної суми (261 698,23 грн.) / контррозрахунок відповідача відсутні, колегія суддів, керуючись ст. 269 ГПК України, погоджується зі здійсненим позивачем розрахунком суми доходу, отриманого від безпідставно набутого майна.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи спірний характер правовідносин сторін, колегія суддів вважає, що наведена міра обґрунтування даного судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Доводи заявника апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення в розумінні ст. 277 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Панасенка Олега Володимировича на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі № 908/3148/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 у справі № 908/3148/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 02.06.2025

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін