ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2025 р. Справа№ 910/10845/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр відновлювальної енергетики "Альтернатива"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 про відстрочення виконання рішення суду

у справі № 910/10845/24 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр відновлювальної енергетики "Альтернатива"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр відновлювальної енергетики «Альтернатива» (далі - позивач; ТОВ «Науково-технічний центр відновлювальної енергетики «Альтернатива»; Товариство; заявник; апелянт; скаржник) до Державного підприємства «Гарантований покупець» (надалі - відповідач; ДП "Гарантований покупець") про стягнення 5 317 267,46 грн за договором № 16618/01 від 26.02.2019, у тому числі: 5 133 476,44 грн основного боргу, 40 367,14 грн 3% річних, 143 423,88 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 задоволено частково позов ТОВ "Науково-технічний центр відновлювальної енергетики "Альтернатива" до ДП "Гарантований покупець". Стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Науково-технічний центр відновлювальної енергетики "Альтернатива" 4 201 841,49 грн основного боргу, 36 558,69 грн 3% річних, 121 379,40 грн інфляційних втрат, 65 396,69 грн судового збору. Закрито провадження в частині стягнення 663 610,88 грн. Відмовлено в частині стягнення 3 808,45 грн 3% річних, 22 044,48 грн інфляційних втрат.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 відмовлено ТОВ "Науково-технічний центр відновлювальної енергетики "Альтернатива" у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 задоволено частково заяву ДП "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення суду. Відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 у справі № 910/10845/24 до 02.06.2025.

За висновками місцевого господарського суду, стан виконання Державним підприємством «Гарантований покупець» своїх зобов`язань перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії зумовлена певними об`єктивними обставинами, які не свідчать про відсутність вини відповідача, однак вказують на її ступінь, як такий, що не пов`язаний з його умислом.

Зокрема, виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем щодо купівлі-продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, зумовлено вказівкою Закону, відповідно до якого єдиним напрямком діяльності відповідача є виконання функцій гарантованого покупця електричної енергії. Тому діяльність відповідача, яка хоч і має характер підприємництва, зазнає імперативного регуляторного впливу держави, недосконалість якого в значній мірі зумовлює стан виконання грошових зобов`язань відповідача.

При вирішенні питання строку відстрочення суд вказав, що відстрочення до 02.06.2025 не порушить інтереси сторін, забезпечить їх баланс, буде співмірним можливості поновлення порушеного права стягувача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення. Відстрочення матиме наслідком дотримання балансу інтересів сторін і унеможливить надмірне обтяження фінансової спроможності відповідача.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ТОВ "Науково-технічний центр відновлювальної енергетики "Альтернатива" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 про відстрочення виконання рішення суду та ухвалити постанову, якою у задоволенні заяви ДП «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення суду від 02.12.2024 відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неповним та неправильним встановленням судом першої інстанції обставин викладених в заяві про відстрочення виконання рішення суду.

Апелянт зазначає, що доводи, які зазначені в оскаржуваній ухвалі про те, що ДП «Гарантований покупець» має певні особливості, які зумовлені чинним законодавством, у виконанні своїх зобов`язань та відсутність умислу заявника у неналежному їх виконанні, не є тими обставинами, які можуть бути покладені в основу відстрочки виконання рішення суду, й фактично вони належать до доводів, які свідчать про обґрунтованість позову і підлягають оцінці при прийнятті рішення по суті спору, а не виконанні рішення суду.

Щодо твердження заявника про його залежність від коштів ПрАТ «НЕК «Укренерго», скаржник вказує, що згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, крім того, ч. 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України, визначено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Також позивач вважає, що відсутність бюджетних асигнувань чи будь - яких інших надходжень коштів від контрагентів заявника не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, крім того відповідачем не подано суду жодних належних доказів в розумінні ст. 76 ГПК України на підтвердження викладених в заяві обставин, в тому числі й того, що відстрочення наявної у заявника заборгованості забезпечить виконання рішення Господарського суду міста Києва у даній справі в майбутньому.

Крім того, апелянт акцентував, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, заява № 3236/03, п. 43).

На переконання скаржника, місцевий господарський суд не навів жодного обґрунтування доводам заявника, зокрема, які саме з перелічених в заяві підстав є обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення і чому.

Окремо позивач звернув увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України у сферах енергетики і теплопостачання щодо удосконалення окремих положень, пов`язаних із веденням господарської діяльності та дією воєнного стану в Україні» було накладено заборону на примусове виконання рішень суду в частині стягнення з ДП «Гарантований покупець» 3% річних та інфляційних втрат (ст. 10), чим вже значно поліпшено становище заявника й при цьому поставлено в невигідне положення позивача.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді від 24.03.2025, апеляційна скарга позивача у справі № 910/10845/24 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр відновлювальної енергетики "Альтернатива" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/10845/24. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр відновлювальної енергетики "Альтернатива" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/10845/24 призначено на 19.05.2025.

Представник апелянта в судовому засіданні 19.05.2025 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 про відстрочення виконання рішення суду та ухвалити постанову, якою у задоволенні заяви ДП «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення суду від 02.12.2024 відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.05.2025 проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Також судова колегія звертає увагу, що письмового відзиву на апеляційну скаргу від ДП «Гарантований покупець» на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходило, що відповідно до частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вже зазначалось апеляційним господарським судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 задоволено частково позов ТОВ "Науково-технічний центр відновлювальної енергетики "Альтернатива" до ДП "Гарантований покупець". Стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Науково-технічний центр відновлювальної енергетики "Альтернатива" 4 201 841,49 грн основного боргу, 36 558,69 грн 3% річних, 121 379,40 грн інфляційних втрат, 65 396,69 грн судового збору. Закрито провадження в частині стягнення 663 610,88 грн. Відмовлено в частині стягнення 3 808,45 грн 3% річних, 22 044,48 грн інфляційних втрат.

Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулось до господарського суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду на один рік з моменту ухвалення рішення.

Обґрунтовуючи можливість відстрочення виконання рішення заявник послався на таке:

- джерелом надходження грошових коштів для продавців електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, є платежі, пов`язані з оплатою Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (скорочено - НЕК «Укренерго») послуг Гарантованого покупця із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Наразі є заборгованість НЕК «Укренерго» перед відповідачем;

- фінансування діяльності Гарантованого покупця здійснюється лише в межах кошторису, затвердженого Регулятором;

- відсутня вина відповідача у простроченні зобов`язань;

- у період дії воєнного стану Гарантований покупець бере участь у функціонуванні критичної сфери інфраструктури (здійснює забезпечення населення України доступною електричною енергією за фіксованим пільговим тарифом);

- внаслідок збройної агресії російської федерації господарська діяльність учасників ринку електричної енергії ускладнена або взагалі неможлива.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як визначено у статті 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З аналізу вказаної норми права вбачається, що відстрочення виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав. При вирішенні питання про відстрочку виконання судового рішення враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, законодавець пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

При цьому, норми чинного господарського процесуального законодавства не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення суду чи ускладнюють його виконання.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача.

Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача. Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

Для з`ясування обставин, чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові 18.09.2024 у справі № 905/271/24, в якій також зазначено, що на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші, ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003).

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що неналежне виконання Державним підприємством "Гарантований покупець" своїх зобов`язань перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії зумовлене об`єктивними обставинами та не пов`язане з його умислом.

Зокрема, як слушно зауважено місцевим господарським судом, виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем щодо купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом відбулось за вказівкою Закону, відповідно до якого єдиним напрямком діяльності відповідача є виконання функцій гарантованого покупця електричної енергії. Тому діяльність відповідача, яка хоч і має характер підприємництва, зазнає імперативного регуляторного впливу держави, недосконалість якого в значній мірі зумовлює стан виконання грошових зобов`язань відповідача.

Враховуючи фінансовий стан сторін, суд першої інстанції дійшов вмотивованих висновків про те, що відстрочення виконання рішення в даній справі не порушить баланс інтересів сторін, а навпаки забезпечить їх баланс, буде співмірним можливості поновлення порушеного права стягувача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення. Одночасно, унеможливить надмірне обтяження фінансової спроможності відповідача.

Посилання скаржника на Закон України "Про внесення змін до деяких законів України у сферах енергетики і теплопостачання щодо удосконалення окремих положень, пов`язаних із веденням господарської діяльності та дією воєнного часу в Україні" не позбавляє права відповідача на відстрочку виконання судового рішення, у зв`язку із чим відповідні аргументи критично оцінюються судовою колегією.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги погашення відповідачем частини основної заборгованості перед позивачем, колегія суддів вважає, що судом попередньої інстанції обґрунтовано частково задоволено заяву відповідача про відстрочку виконання рішення та відстрочено виконання рішення на нетривалий термін, що, в свою чергу, не вплине на фінансовий стан позивача.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, взяті колегією судів до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За висновками колегії суддів, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неповним та неправильним встановленням судом першої інстанції обставин викладених в заяві про відстрочення виконання рішення суду, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи вищезазначене в сукупності, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, а тому підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали, що розглядається, колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України оскільки підстави для скасування оскаржуваної ухвали у справі та задоволення апеляційної скарги відсутні, судовий збір за її подання слід покласти на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр відновлювальної енергетики "Альтернатива" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/10845/24 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/10845/24 про відстрочення виконання рішення суду - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр відновлювальної енергетики "Альтернатива".

4. Справу № 910/10845/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 04.06.2025.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков