ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.06.2025м. СумиСправа № 920/540/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №920/540/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«ЮРСПЕЦФІНАНС» (Кловський узвіз, буд. 10, м. Київ, 01021,

)

до відповідача: ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )

про стягнення 36 961 грн 38 коп.,

Суть спору. 17.04.2025 позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до вимог якої просить стягнути з відповідача на користь позивача 36961 грн 38 коп. заборгованості за Кредитним договором №011/13742/439350 від 20.08.2018 року, а також стягнути на користь позивача судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2025, справу призначено до розгляду судді Заєць С.В.

Ухвалою суду від 23.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №920/540/25 та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; сторонам встановлені строки для надання суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

24.04.2025 через систему «Електронний суд» позивачем надано до суду клопотання (вх.№1912), відповідно до якого просить суд долучити до матеріалів справи №920/540/25 копії наступних документів, а саме: акт надання юридичних послуг від 14.04.2025, платіжну інструкцію №1159 від 18.04.2025.

13.05.2025 копія ухвали суду від 23.04.2025 про відкриття провадження у справі №920/540/25, надіслана на адресу відповідача, що зазначена позивачем у позовній заяві, а саме: ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Разом з тим, відповідно до інформації, наданою Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Путивльської міської ради від 22.04.2025 №07-07/222 (вх.№2316/25) ОСОБА_1 зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 116, 117 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17, від 10.09.2018 у справі №910/23064/17, від 24.07.2018 у справі №906/587/17).

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду не надходило.

За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (Постанова Верховного Суду від 11.12.18 у справі № 921/6/18.).

Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи Господарським судом Сумської області.

Відповідач ні відзиву на позовну заяву, ні аргументованих заперечень щодо позовних вимог в установлений судом строк суду не подав.

Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин першої четвертої статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд прийшов до наступних висновків.

20.08.2018 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі АТ «Райффайзен Банк Аваль», Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Меньшовим Віктором Михайловичем (далі Відповідач, Клієнт) було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/13742/439350 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» надало Клієнту грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених цим Кредитним договором, а Клієнт зобов`язувався за цільовим призначенням, повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, й інші платежі в розмірах, в строки та на умовах, встановлених цим Кредитним договором.

У відповідності до п. 1.2. п. 1.3. Кредитного договору строк дії - з наступного дня, що слідує за датою укладання Договору по 20.08.2020 включно. Без укладання додаткових угод до Договору, Банк має право подовжити строк дії кредиту на 24 календарних місяці за умови, що на дату закінчення кредитування буде дотримано кожну з наступних умов:

- Банк за 20 робочих днів до останнього робочого дня строку дії кредиту не отримав листа Клієнта про відмову від подовження строку дії кредиту;

- відсутні факти невиконання або неналежного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за Договором;

- відсутні умови, передбачені пунктом 8.2 Договору.

Використання Клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів, розглядається сторонами як згода Клієнта на продовження строку дії кредиту.

На виконання умов цього договору кредитор надав позичальнику грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах цього кредитного договору.

09.04.2020 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» (далі ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп», Новий кредитор 1) укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-31-F (далі Договір №114/2-31-F), згідно з умовами якого відповідно до ст. ст. 512-519 Цивільного кодексу України, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах боржників.

За Договором №114/2-31-F здійснюється відступлення прав вимоги щодо портфелей заборгованості, сформованих первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених у додатку 1 до договору в межах загальної суми (без урахування пені) за всіма портфелями заборгованості 120 000 000,00 грн (п. 2.2 Договору №114/2-31-F).

Відповідно до п. 2.3.1. Договору №114/2-31-F первісний кредитор у відповідності до критеріїв, визначених у Додатку №1 до договору формує конкретний портфель заборгованості станом на останній день попереднього місяця та повідомляє про його формування та готовність до продажу нового кредитора шляхом направлення йому письмового повідомлення на паперовому носії до 15 числа поточного місяця способом, передбаченим п. 8.7. Договору. В повідомленні (в т.ч. в додатку до нього) зазначається загальна кількість прав вимоги, загальна вартість сформованого портфеля заборгованості, дата формування портфеля заборгованості та характеристики портфеля заборгованості у відповідності до форми згідно Додатку №2 до Договору. Додатково направляється портфель заборгованості за формою згідно Додатку №2-1.

Внаслідок передачі (відступлення) прав вимоги за цим Договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі (ах) боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без зворотнього викупу (п. 2.4. Договору №114/2-31-F).

25.09.2020 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» укладено Додаткову угоду №2, якою за взаємною згодою сторін вирішено продовжити термін дії Договору №114/2-31-F від 09.04.2020 на 12 місяців, тобто до 09.10.2021.

27.05.2021 АТ «Райффайзен Банк Аваль» надіслало ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимоги за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/13742/439350 від 20.08.2018 ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» на підставі Договору відступлення права вимоги №114/2-31-F від 09.04.2020.

21.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮРСПЕЦФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «ЮРСПЕЦФІНАНС», Новий кредитор 2, Позивач) укладено Попередній договір №21-05/2021, відповідно до якого Новий кредитор 1 зобов`язується вчинити дії, спрямовані на відступлення права вимоги до боржників, які визначені у портфелі заборгованості, до цього Договору, Новому кредитору 2 у відповідності до кредитних договорів, що укладені між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та боржниками, який на час укладення попереднього договору належить первісному кредитору.

02.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮРСПЕЦФІНАНС» укладено Договір відступлення права вимоги №02-08/21-F (далі Договір відступлення), згідно з умовами якого, відповідно до ст.ст. 512-519 Цивільного кодексу України, ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» (первісний кредитор) передає (відступає) ТОВ «ФК «ЮРСПЕЦФІНАНС» (новому кредиторові) за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників.

За цим Договором здійснюється відступлення прав вимоги щодо портфелю заборгованості, сформованого у відповідності до критеріїв, визначених у додатку 1 до договору в межах загальної суми заборгованості (без урахування пені) 22 268 469 грн (2.2. Договору відступлення).

Згідно із п. 2.4. Договору відступлення, внаслідок передачі (відступлення) прав вимоги за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі (ах) боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній.

16.08.2021 ТОВ «ФК «ЮРСПЕЦФІНАНС» надіслало ОСОБА_1 повідомлення про набуття права вимоги за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/13742/439350 від 20.08.2018 одночасно повідомивши банківські реквізити для здійснення погашення заборгованості.

Проте, Відповідач, як вказує Позивач, заборгованість по сплаті кредиту та нарахованих відсотків не сплатив.

Отже, як зазначає Позивач, ТОВ «ФК «ЮРСПЕЦФІНАНС» набуло право вимоги до Відповідача за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/13742/439350 від 20.08.2018, що підтверджується:

- Реєстром боржників ( ОСОБА_1 з порядковим №378 до Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/13742/439350 від 20.08.2018) від 02.08.2021 до Договору відступлення права вимоги №02-08/21-F від 02.08.2021;

- Розрахунком заборгованості від АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/13742/439350 від 20.08.2018;

- Випискою з банку по особовому рахунку № НОМЕР_2 за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/13742/439350 від 20.08.2018;

- Випискою з банку по особовому рахунку № НОМЕР_3 за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/13742/439350 від 20.08.2018;

- Повідомленням про відступлення права вимоги від АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 27.05.2021 за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/13742/439350 від 20.08.2018.

Зокрема, згідно із реєстром боржників та розрахунком за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/13742/439350 від 20.08.2018, здійсненим АТ «Райффайзен Банк Аваль», загальна заборгованість ОСОБА_1 станом на 02.08.2021 становила 28262,97 грн, з яких 27652,26 грн - заборгованість за тілом кредиту та 670,71 грн - заборгованість за відсотками.

Окрім цього, ТОВ «ФК «ЮРСПЕЦФІНАНС», як Новий кредитор нарахувало Відповідачу 8 698,41 заборгованості за відсотками за процентною ставкою 29,9% річних в період з 02.08.2021 по 20.08.2022.

Отже, внаслідок неналежного виконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/13742/439350 від 20.08.2018, Позивач, як новий кредитор за Договором відступлення права вимоги №02-08/21-F від 02.08.2021, звернувся до суду із цим позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 36961 грн 38 коп., з яких: 27652 грн 26 коп. заборгованість за тілом кредиту, 610 грн 71 коп. заборгованість за відсотками, нарахованих Первісним кредитором в особі АТ «Райффайзен Банк Аваль», та 8698 грн 41 коп. заборгованість за відсотками, нарахованих Новим кредитором 2 в особі ТОВ «ФК «ЮРСПЕЦФІНАНС».

Вирішуючи спір у даній справи, суд керується наступним:

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частинами 1, 3 статті 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 20.08.2018 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Фізичною особою-підприємцем Меньшовим Віктором Михайловичем було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/13742/439350, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» надало Боржнику грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених цим Кредитним договором, а Боржник зобов`язувався за цільовим призначенням, повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, й інші платежі в розмірах, в строки та на умовах, встановлених цим Кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» надав Відповідачу кредитні кошти, проте останній належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, зокрема, кредит не повернув, відсотки за користування кредитними коштами також не сплатив.

Судом також встановлено, що 09.04.2020 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-31-F, згідно з умовами якого Банк відступив ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі до ФОП Меньшова Віктора Миїайловича за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/13742/439350 від 20.08.2018.

У подальшому, 02.08.2021 між ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» та ТОВ «ФК «ЮРСПЕЦФІНАНС» укладено Договір відступлення права вимоги №02-08/21-F, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» відступило Позивачу право вимоги до боржників, в тому числі до ФОП Меньшова Віктора Миїайловича за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/13742/439350 від 20.08.2018.

Набуття права вимоги до Меньшова Віктора Михайловича підтверджується: реєстром боржників ( ОСОБА_1 з порядковим №378 до Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/13742/439350 від 20.08.2018) від 02.08.2021 до Договору відступлення права вимоги №02-08/21-F від 02.08.2021; розрахунком заборгованості від АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/13742/439350 від 20.08.2018; випискою з банку по особовому рахунку № НОМЕР_2 за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/13742/439350 від 20.08.2018; випискою з банку по особовому рахунку № НОМЕР_3 за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/13742/439350 від 20.08.2018; повідомленням про відступлення права вимоги від АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 27.05.2021 за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/13742/439350 від 20.08.2018.

Так, згідно із частиною 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України)

З матеріалів справи вбачається, що новим кредитором за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/13742/439350 від 20.08.2018 став Позивач, відповідно право вимоги з повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків перейшло до ТОВ «ФК «ЮРСПЕЦФІНАНС».

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Отже, судом встановлено, що Відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків, внаслідок чого у Меньшова Віктора михайловича утворилась заборгованість: 27652 грн 26 коп. заборгованість за тілом кредиту, 610 грн 71 коп. заборгованість за відсотками, нарахованих Первісним кредитором в особі АТ «Райффайзен Банк Аваль», та 8698 грн 41 коп. заборгованість за відсотками, нарахованих Новим кредитором 2 в особі ТОВ «ФК «ЮРСПЕЦФІНАНС», що підтверджується матеріалами справи.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи встановлені судом обставини та зміст позовних вимог, з огляду на доведеність порушення Відповідачем зобов`язань з повернення суми кредиту та нарахованих процентів за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/13742/439350 від 20.08.2018, відсутність в матеріалах справи доказів сплати Відповідачем заборгованості, суд доходить до висновку що позовні вимоги щодо стягнення з Меньшова Віктора Михайловича заборгованості в сумі 36961 грн 38 коп. є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, як з`ясовано судом, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30.06.2023 здійснено державну реєстрацію по припиненню підприємницької діяльності суб`єкта підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця Меньшова Віктора Михайловича (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

Водночас, суд звертає увагу на п. 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 відповідно до якої, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮРСПЕЦФІНАНС» є обґрунтованими, підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.

На підставі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з орієнтовним розрахунком судових витрат, який наведений ТОВ «ФК «ЮРСПЕЦФІНАНС» у позовній заяві, судові витрати останнього складаються із: судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн 00 коп.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У ч.ч. 2, 3, 4 ст.126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

В підтвердження розміру понесених судових витрат позивачем до суду надані: Договір про надання юридичних послуг №31-01/2023 від 31.01.2023, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮРСПЕЦФІНАНС» та Фізичною особою-підпрємцем Горбатенко Наталією Павлівною; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/1257 від 27.10.2017; ордер серії АА №1526691, Акт наданих юридичних послуг від 14.04.2025 на суму 3000 грн 00 коп.; платіжна інструкція №1159 від 18.04.2025 на суму 3000 грн 00 коп.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн 00 коп. є доведеним та співмірним.

Таким чином, враховуючи положення ч. 9 ст. 129 ГПК України, беручи до уваги те, що спір виник у зв`язку із неналежним виконанням Відповідачем умов спірного Договору, судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. та 3000 грн 00 коп. витрат на правову допомогу покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Меньшова Віктора Михайловича ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮРСПЕЦФІНАНС» (Кловський узвіз, буд. 10, м. Київ, 01021, ) 27652 (двадцять сім тисяч шістсот п`ятдесят дві) грн 26 коп. заборгованості за тілом кредиту, 610 (шістсот десять) грн 71 коп. заборгованості за відсотками, нарахованих первісним кредитором в особі АТ «Райффайзен Банк Аваль», 8698 ( вісім тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн 41 коп. заборгованості за відсотками, нарахованих новим кредитором 2 в особі ТОВ «ФК «ЮРСПЕЦФІНАНС», судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисяч) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 02.06.2025.

Суддя С.В. Заєць