ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2025 р. Справа №914/1278/24

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Гавриляк І.В.

явка учасників справи:

від позивача: Турчиняк Я.І.,

від відповідача: Свідунович Р.І.,

розглянув апеляційну скаргу акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз б/н від 21.02.2025,

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.02.2025 суддя: Мазовіта А.Б., м. Львів, повний текст ухвали складено 10.02.2025,

про відстрочення виконання судового рішення

у справі № 914/1278/24

за позовом акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз, м. Львів

до відповідача приватного акціонерного товариства Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім.Ю.С.Завадського, с.Вістовичі Самбірського району Львівської області

про стягнення заборгованості в розмірі 1 644 029,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про відстрочення виконання судового рішення

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява (вх.№4692/24 від 17.12.2024) приватного акціонерного товариства Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім. Ю. С. Завадського про відстрочення виконання рішення суду в справі №914/1278/24 за позовом акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз до приватного акціонерного товариства Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім. Ю. С. Завадського про стягнення 1 644 029,50 грн. заборгованості.

У своїй заяві відповідач просив розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 29.08.2024 у справі №914/1278/24 на 12 місяців зі сплатою заборгованості в загальній сумі 1 663 757,85 грн. шляхом стягнення рівними частинами, щомісячно з приватного акціонерного товариства Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім.Ю.С.Завадського (81458, Львівська обл., Самбірський р-н, с. Вістовичі, вул.Берегова, буд. 26, ) на користь акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз (79039, м. Львів, вул. Золота, 42, ).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.02.2025 заяву приватного акціонерного товариства Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім.Ю.С.Завадського, з урахуванням заяви (вх.№2061/25 від 24.01.2025) про розстрочку виконання рішення від 28.06.2024 у справі №914/1278/24 частково задоволено. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Львівської області від 29.08.2024 у справі №914/1278/24 на 6 місяців шляхом сплати рівними частинами щомісячно. В задоволенні решти вимог заяви приватного акціонерного товариства Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім. Ю.С.Завадського відмовлено.

Суд першої інстанції, враховуючи обставини справи, зокрема, ступінь вини відповідача у виникненні спору, його фінансове становище, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін та наміри відповідача добровільно виконати рішення суду та погасити існуючу перед позивачем заборгованість, що сприятиме ефективному виконанню судового рішення, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ПрАТ Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім.Ю.С.Завадського та розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 29.08.2024 у справі № 914/1278/24 на 6 місяців шляхом сплати рівними частинами боргу щомісячно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи

24.02.2025 до Західного апеляційного господарського суду через систему Електронний суд надійшла апеляційна скарга акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз б/н від 21.02.2025 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.02.2025 про відстрочення виконання судового рішення в справі №914/1278/24.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що не погоджується з доводами, зазначеними в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, та вважає її незаконною та необґрунтованою, а тому, ця ухвала суду на переконання апелянта підлягає скасуванню.

При цьому апелянт зазначив наступне:

- приватним акціонерним товариством "Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім .Ю.С. Завадського " свідомо введено суд І інстанції в оману щодо фактичних обставин справи, шляхом надання суду документів, зміст яких не відповідає фактичним обставинам;

- Підприємницька діяльність є ризикованою, тому при її здійсненні відповідач має приймати рішення спрямовані на ефективне досягнення мети своєї діяльності - одержання прибутку, а також вживати своєчасних дій щодо запобіганню можливому виникненню бюджетного дефіциту, а не констатувати факт настання несприятливої ситуації;

- відповідач вже 3 роки як боргує і не платить АТ Львівгаз грошові кошти, отже, Вістовицький завод тривалий час порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю АТ Львівгаз, отже боргові зобов`язання вже давно як набули ознак довготривалого невиконання.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав свої доводи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Представник відповідача в свою чергу заперечив доводи апелянта, просив залишити ухвалу без змін.

Переглянувши ухвалу місцевого господарського суду, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.08.2024 у справі №914/1278/24 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з приватного акціонерного товариства Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім.Ю.С.Завадського на користь акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз 164 029,50 грн. заборгованості та 19 728,35 грн. судового збору.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім.Ю.С.Завадського на рішення Господарського суду Львівської області від 29 серпня 2024 року в справі №914/1278/24 та додані до неї матеріали повернуто скаржнику.

14.11.2024 Господарським судом Львівської області на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 29.08.2024 та ухвали Західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 у справі №914/1278/24 видано наказ.

11.12.2024 головним державним виконавцем Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№76762298 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 14.11.2024 у справі №914/1278/24.

17.12.2024 представником приватного акціонерного товариства Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім.Ю.С.Завадського подано заяву про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 29.08.2024 у справі №914/1278/24 (з врахуванням заяви вх.№2061/25 від 24.01.2025), в якій заявник просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 29.08.2024 у справі №914/1278/24 на 12 місяців із сплатою заборгованості в загальній сумі 1663 757,85 грн. шляхом стягнення з приватного акціонерного товариства Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім.Ю.С.Завадського на користь акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз рівними частинами щомісячно.

Судом першої інстанції наданий аналіз фінансових показників господарської діяльності відповідача і встановлено, що фактичне споживання природного газу значно нижчі від заявленої потужності. При цьому враховано, що такі негативні фінансові показники стали наслідком об`єктивних причин. Суд дійшов висновку, що розстрочення виконання судового рішення надасть можливість стабільного (щомісячного) надходження для позивача коштів згідно з графіком, наведеним у рішенні суду, не призвівши при цьому до негативних наслідків у вигляді повної неможливості відповідачем виконувати свої зобов`язання перед позивачем.

У постанові від 07.12.2022 у справі № 910/11949/21 зазначено, що за ч. ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З аналізу вказаної норми права вбачається, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Відповідно до приписів ст.ст. 74, 76-79 ГПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин. Заява про розстрочку виконання рішення суду обґрунтована скрутним фінансовим становищем приватного акціонерного товариства Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім.Ю.С.Завадського, яке склалося впродовж 2022 -2024 років через повну зупинку виробництва цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини, що є основним видом економічної діяльності відповідача.

Згідно листа Львівської Філії ТОВ Газорозподільні мережі України, відповідачем за період з 01.10.2022 по 30.09.2023 року спожито лише 38 182 куб.м. природнього газу, проте обсяг замовленої потужності відповідачем на 2023 рік становив 438 000 куб.м.

Згідно довідки вих.№77 від 03.12.2024 приватного акціонерного товариства Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім.Ю.С.Завадського, відповідач впродовж 2023-2024 років не працював в зв`язку із неможливістю організувати безпечні технічні умови для господарської діяльності підприємства.

Звітом про фінансовий стан заявника станом на 30 вересня 2024 року підтверджується те, що на кінець цього періоду поточні зобов`язання заявника становили 4 430 000,00 гривень. Зазначена обставина підтверджується довідкою вих. №78 від 03.12.2024, виданою відповідачем.

Згідно поданої у встановленому законодавством порядку фінансової звітності збиток відповідача на кінець 2023 року склав 5 577 000,00 гривень, що підтверджується роздруківкою фінансової аналітики з сайту Youcontrol по відповідачу. Наведене, за висновком суду першої інстанції, підтверджує існування обставин, що ускладнюють виконання судового рішення у даній справі.

Відповідач в поданій заяві та судових засіданнях зазначив, що блокування банківських рахунків, арешт іншого рухомого/нерухомого майна у порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження, та подальша реалізація на прилюдних торгах, призведе до банкрутства підприємства, діяльність якого матиме важливе значення для відбудови держави після закінчення бойових дій. Вказані обставини є актуальними на дату подання заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Як встановлено судами, головним державним виконавцем Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про арешт майна боржника від 31.01.2025 у виконавчому провадженні ВП №76762298, в рамках якого виконується наказ, виданий в справі №914/1278/24.

Подану заяву про розстрочення виконання рішення заявник також мотивує тим, що відновлення виробничої діяльності відповідача матиме позитивний вплив на виконання судового рішення у цій справі, зокрема на підтвердження чого заявником долучено договір на поставку цегли №12 від 15.11.2024 на суму 2 350 000,00 грн та договір поставки №15 від 27.01.2025 на суму 1 500 000,00 грн.

Разом з тим, збитковість діяльності підприємства, наявність у нього заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення. У зв`язку із наведеним слід зазначити, що оцінка відповідних обставин, які є підставою для розстрочення (відстрочення) судового рішення, здійснюється у кожному конкретному випадку з урахування унікальних обставин судового спору, а сама лише інтерполяція відповідних висновків суду, зроблених у одній справі на обставини інших справ, на які посилається апелянт не свідчить про помилковість висновку суду, зроблених під час дослідження обставин конкретної справи в їх сукупності.

Підставою для відстрочення або розстрочення виконання рішення суду згідно зі ст.331 ГПК України є виняткові обставини, які ускладнюють або виключають виконання рішення, утруднюють чи унеможливлюють виконання, і питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. Згідно із частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

Судами обох інстанцій на підставі матеріалів справи, наданих відповідачем та позивачем пояснень і поданих суду відповідачем вищеперелічених доказів встановлено, що спірні правовідносини виникли в період початку військової агресії на території України, зокрема, і Львівської області, що є загальновідомими обставинами.

Відповідач приватне акціонерне товариство Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім. Ю.С.Завадського, як суб`єкт підприємницької діяльності, зареєстрований 08.04.1998. Основним видом економічної діяльності відповідача є виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини (КВЕД: 23.32).

Підставою для розстрочення виконання рішення суду відповідач вказує на скрутне фінансове становище, яке склалося впродовж 2022 -2024 років через повну зупинку діяльності відповідача з виробництва цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини. На підтвердження вказаних обставин відповідач також подав довідку вих.№77 від 03.12.2024, згідно якої підприємство відповідача впродовж 2023-2024 років не працювало у зв`язку із неможливістю організувати безпечні технічні умови для господарської діяльності підприємства.

Разом з тим, апеляційний суд звернув увагу, що військова агресія Російської Федерації проти України та введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року стали для суб`єктів господарської діяльності винятковими, невідворотними та об`єктивними обставинами, які безумовно утруднили умови господарювання, зокрема, для сторін у справі.

Суд першої інстанції взяв до уваги фінансові звіти відповідача як належні докази фінансового стану боржника, який впливає як на виникнення заборгованості, так і на виконання рішення суду. Судом наданий докладний аналіз фінансових показників господарської діяльності відповідача і встановлено, що витрати від споживання природного газу для використання в господарській діяльності значно перевищили доходи, що вплинуло на виникнення заборгованості. При цьому враховано, що такі негативні фінансові показники стали наслідком об`єктивних причин.

Отже, з початку військової агресії на території України здійснення господарської діяльності, зокрема, використання газу в господарській діяльності відповідача для виготовлення продукції утруднено внаслідок підвищеної небезпеки для працівників (безпеку яких в повній мірі не може забезпечити відповідач), що негативно впливає на фінансовий стан відповідача з причин, які об`єктивно від нього не залежать.

Судом першої інстанції обгрунтовано, що розстрочення виконання судового рішення надасть можливість стабільного (щомісячного) надходження для позивача коштів згідно з графіком, наведеним у рішенні суду, не призвівши при цьому до негативних наслідків у вигляді повної неможливості відповідачем виконувати свої зобов`язання перед позивачем. У даному випадку розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а навпаки організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду. При цьому твердження скаржника, що при наданні розстрочення виконання рішення судом не враховані співмірність та пропорційність з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки позивач не спростовував надані відповідачем докази і пояснення, не надав жодного доказу на підтвердження порушення балансу інтересів зі свого боку.

Апеляційний суд враховує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997 року, пункт 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Враховуючи те, що існування заборгованості підтверджене обов`язковим та таким, що підлягає виконанню, судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

У цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Тобто розстрочення (відстрочення) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника. Водночас апеляційний суд не вбачає порушення норм матеріального чи процесуального права або "справедливого балансу" інтересів сторін у висновках суду про задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення, що могло б бути підставою для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції.

Крім того, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, які зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У цій справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржнику надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду.

Оскільки апеляційним судом не виявлено неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушень норм процесуального права в межах апеляційного оскарження, то і підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали також не має, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду в оскарженій частині підлягає залишенню без змін.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін оскаржену ухвалу суду першої інстанції у відповідній частині, судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз б/н від 21.02.2025 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.02.2025 у справі №914/1278/24 залишити без змін

3. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до касаційної інстанції визначені ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.05.2025.

Головуючий суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Якімець Г.Г.