ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. ОдесаСправа № 915/1455/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

розглянувши в порядку письмового позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2025 (суддя Л.М. Ільєва, м.Миколаїв, повне рішення складено та підписано 21.02.2025)

у справі №915/1455/24

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон»

про стягнення заборгованості в загальній сумі 40996,92 грн,

ВСТАНОВИВ:

Коротка зміст позовних вимог

Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» про стягнення заборгованості в загальній сумі 40996,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що між сторонами існують договірні відносини на підставі договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом за №8211375 (40-14291113/2020-001) від 26.06.2020 та договору про подачу та збирання вагонів №П/М-2040 від 28.04.2020.

Як зазначав позивач, відповідач замовив послугу з накопичення вагонів на станції накопичення Глобине Південної залізниці максимальною кількістю 48 вагонів на період 15.05.2024-25.05.2024. Далі проводилось подавання вагонів під навантаження окремими групами. Після навантаження кожна група вагонів виставлялась з під`їзної колії та була затримана на станційних коліях в очікуванні накопичення маршруту та оформлення накладної. Затримка вагонів засвідчена відповідними актами загальної форми ГУ-23.

Після навантаження та накопичення на станційних коліях групи з 47 вагонів з вантажем кукурудзи по станції відправлення Глобине Південної залізниці, вантажовідправником - Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «Нібулон» були оформлені накладні №44367159 та №44367167 на відправлення маршрутного поїзду призначенням на станцію Ізмаїл Одеської залізниці. Вантаж був прийнятий до перевезення 25.05.2024.

Працівниками позивача було сформовано накопичувальну картку форми ФДУ-92 №02060470 на суму 34164,10 грн (без ПДВ). Вказана картка підписана відповідачем із запереченням щодо нарахування та стягнення коштів за зберігання вантажу, оскільки вагони з вантажем перебували на коліях станції під накопиченням маршрутного поїзда відповідно до додатку 1-4 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

За твердженнями позивача, нарахований збір за зберігання вагонів на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці) згідно картки форми ФДУ-92 № 02060470 від 02.06.2024 на загальну суму 40996,92 грн (з ПДВ) відповідачем не було сплачено в порушення пункту 9 додатку 1-4 до договору від 26.06.2020 №8211375 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, у зв`язку з чим у відповідача існує заборгованість по нарахованому збору за зберігання вантажу по наведеним відправкам в розмірі 40996,92 грн (з урахуванням ПДВ 20% в розмірі 6832,82 грн).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2025 у задоволенні позову відмовлено, витрати по сплаті судового збору покладено на позивача.

Відмову у задоволенні позову суд першої інстанції мотивував відсутністю підстав для нарахування збору за зберігання вантажу, оскільки у період накопичення вагонів (порожніх/з вантажем) маршрутного поїзду у позивача не було підстав застосовувати матеріальну відповідальність за зберігання вантажу на коліях загального користування, приймаючи до уваги, що у цей час здійснювалось накопичення вагонів з вантажем у відповідності до умов додатку №1-4 і ці правовідносини були предметом окремої, належним чином сплаченої відповідачем спеціальної послуги.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2025 у даній справі та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначив, що спірні правовідносини врегульовані не тільки укладеним між сторонами договором з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, а й нормативно-правовими актами, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, якими є Правила зберігання вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644. При цьому апелянт звернув увагу на те, що пунктом 9 Правил зберігання вантажів визначено, що якщо завантажений вагон відповідача знаходиться на коліях загального користування без перевізного документу протягом певного періоду часу, то на даний вагон має нараховуватися збір за зберігання вантажу.

Позиція відповідача щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» просило апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення. Відповідач зазначив, що на сьогоднішній день вже сформована єдина правова позиція Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, яка, зокрема, викладена у постанові від 01.02.2024 у справі №915/305/22 та від 09.04.2024 у справі №915/5/23, і оскаржуване рішення цілком відповідає висновкам, викладеним у них.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга зареєстрована судом 13.03.2025 за вх.№1108/25.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2025.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2025 у справі №915/1455/24 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Миколаївської області надіслати матеріали справи №915/1455/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

26.03.2025 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Між тим, головуючий суддя Л.В. Поліщук з 24.03.2025 по 28.03.2025 та з 31.03.2025 по 04.04.2025 перебувала у відпустці, з огляду на що питання щодо апеляційної скарги вирішувалося 07.04.2025.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2025 у справі №915/1455/24 залишено без руху з метою надання скаржнику можливості усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2906,88 грн. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

В межах встановленого ухвалою суду від 07.04.2025 строку від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла заява (вх.№1108/25/Д1 від 09.04.2025) про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2025 у справі №915/1455/24.

З огляду на ціну позову у даній справі, що становить 40996,92 грн і є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, перегляд оскаржуваного рішення за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» ухвалою вирішено проводити в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Окрім того, відповідною ухвалою від 14.04.2025 встановлено відповідачу строк до 29.04.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

25.04.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «Нібулон» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1108/25/Д2 від 25.04.2025).

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Фактичні обставини справи

26.06.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «Нібулон» в порядку, встановленому статтею 634 Цивільного кодексу України, направлено Акціонерному товариству «Українська залізниця» заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-001 від 24.03.2020.

Заява підписана шляхом накладення електронного цифрового підпису 26.06.2020.

26.06.2020 Акціонерним товариством «Українська залізниця» направлено відповідачу інформаційне повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-14291113/2020-001 від 26.06.2020, яким позивач засвідчив прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» пропозиції (акцепт) укладення договору та повідомив про присвоєння замовнику кодів відправника/одержувача 8496, платника 8211375 з відкриттям особового рахунку з ідентичним номером. Повідомлено, що код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору.

Відповідно до пункту 1.1. договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 (в редакції яка оприлюднена 19.04.2024 та введена в дію 20.05.2024, і яка діяла на час спірних правовідносин) предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою.

Відповідно до пункту 1.2. договору при виконанні договору сторони використовують такі скорочені найменування нормативно-правових актів:

-Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут залізниць України);

-Правила перевезення вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082 (далі - Правила перевезення вантажів);

-Правила планування перевезень вантажів (статті 17-21 Статуту), затверджені наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2002 за №1030/7318 (далі - Правила планування перевезень вантажів);

-Правила користування вагонами і контейнерами, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458 (далі - Правила користування вагонами);

-Збірник Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 (далі - Збірник Тарифів, Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, відповідно);

-Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - СМГС);

-Конвенція про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ).

Відповідно до пункту 1.3. договору наведені нижче визначення вживаються в договорі в такому значенні:

власний вагон перевізника - вантажний вагон, яким перевізник володіє на праві власності або іншій правовій підставі;

вагон замовника - вантажний вагон, крім власного вагона перевізника і вагона залізниці іншої держави, яким замовник володіє на праві власності або іншій правовій підставі, або власний вагон іншого оператора (крім перевізника), наданий замовнику для організації перевезень;

ЕПД - електронний перевізний документ;

маршрутний поїзд - вантажний поїзд, одночасно пред`явлений до перевезення замовником, який відповідає установленій перевізником масі та / або довжині та прямує без переробки на одну станцію призначення / вихідну станцію. Маршрутний поїзд може бути оформлений одним або декількома перевізними документами;

перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому договором порядку. Перевезення оформлюється накладною відповідно до договору, Статуту залізниць України, Збірника Тарифів та Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, Правил перевезення вантажів, СМГС, КОТІФ відповідно;

первинні документи - документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення, зокрема: перевізні документи, зведена відомість, накопичувальна картка, відомість плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, інші;

послуги, пов`язані з організацією та здійсненням перевезення вантажів - послуги, що надаються перевізником замовнику згідно з договором (додатків до нього), у т.ч. на підставі окремої заявки замовника;

розрахункові документи - документи, що відображають розрахунки між сторонами та формуються на підставі первинних документів.

Згідно з пунктом 1.4. договору надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання / забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Відповідно до пункту 1.5. договору договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Пропозиції та зміни до договору приймаються і враховуються відповідно до пунктів 9.3. та 9.4. договору та законодавства.

Пунктом 1.6. договору передбачено, що договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).

За умовами пункту 1.7. договору договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір, друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору.

Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до пункту 12.1. договору (пункт 1.10. договору).

За умовами пункту 2.1. договору замовник зобов`язаний, зокрема:

-сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника (підпункт 2.1.4);

-відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (підпункт 2.1.5);

-у строки, встановлені розд. 4 договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості. Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника - підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги (пункт 2.1.7).

Відповідно до пункту 2.3. договору перевізник зобов`язаний, зокрема:

-приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації, розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та Збірнику тарифів (підпункт 2.3.2.);

-складати документи, передбачені пунктами 1.3., 1.4. та розділом 4 договору, щодо нарахування сум платежів (підпункт 2.3.5.).

Згідно з пунктом 3.1 договору розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

За умовами пункту 3.4. договору замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі - плата за користування власними вагонами перевізника).

У відповідності до пункту 4.2. договору оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний в розд. 15 договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок перевізника зі спеціальним режимом використання. Одержані на поточний рахунок з спеціальним режимом використання кошти перевізник зараховує на особовий рахунок замовника.

Пунктом 5.1. договору визначено, що у випадку відсутності або недостатності на особовому рахунку замовника коштів у розмірі, необхідному для оплати провізних та інших платежів, додаткових послуг, перевізник має право припинити надання послуг за договором, у тому числі приймання, видачу вантажів та надання додаткових послуг згідно статті 62 Статуту залізниць України з одночасним віднесенням відповідальності на замовника за затримку вагонів і контейнерів та зберігання вантажу. При наявності заборгованості перевізник має право відповідно до статей 51, 62 Статуту залізниць України затримати видачу вантажу, що надійшов, і реалізувати його для покриття заборгованості.

Згідно із пунктом 7.3. договору строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

Відповідно до пункту 9.4. договору зміни (доповнення) до договору перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням КЕП. Зміни до договору, в тому числі ставки плати, коефіцієнти та інші умови платежів, вступають в дію через 30 календарних днів від дня їх оприлюднення або пізніше, якщо це вказано в повідомленні про оприлюднення. Зміни до договору, які зменшують розмір провізних платежів, ставок, коефіцієнтів та інших розрахункових величин, також можуть вступати в дію раніше ніж 30 календарних днів від дня їх оприлюднення. Зміни до договору поширюються на всіх осіб, що приєдналися до договору. В окремих випадках, за заявою замовника допускається вступ в дію змін до договору раніше, ніж визначено вище. Якщо замовник не згоден з внесеними перевізником змінами, він має право ініціювати внесення змін до договору в порядку, передбаченому пунктом 9.3. договору або з власної ініціативи припинити дію договору у відносинах з ним. Замовлення та / або отримання послуг та / або їх оплата за договором засвідчує повну згоду замовника з договором та змінами до нього.

Пунктом 10.3. договору передбачено, що документи, направлені перевізником замовнику для підписання і не підписанні останнім (у тому числі з внесеними зауваженнями, але не підписаними), вважаються беззаперечно прийнятими та погодженими замовником у строк, встановлений нормативно-правовими актами або договором, а якщо інше не встановлено, то після спливу 15 календарних днів з дня їх направлення, окрім випадків надання до них заперечень замовником в такий строк. Такі строки починають свій перебіг з дня направлення перевізником документів замовнику, у тому числі автоматизованими системами перевізника і із застосуванням спеціалізованого інтерфейсу користувача. Цей пункт не стосується порядку укладення та внесення змін до договору, визначених в розділі 9 договору.

Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору, здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/, та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору. На звернення замовника умови договору застосовуються до відносин з замовником, які виникли між сторонами до його укладення та введення в дію (пункт 12.1. договору).

У пункті 14 договору визначено, що невід`ємною частиною договору є додатки, зокрема: додаток 1-1 «Ставки плати за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами; додаток 1-4 «Умови накопичення вагонів».

Відповідно до пункту 1 додатку №1-4 до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом «Умови організації накопичення вагонів» на окреме замовлення перевізник надає послуги замовнику з накопичення порожніх та / або з вантажем власних вагонів перевізника та / або вагонів замовника на коліях загального користування станцій накопичення для відправлення їх групами, маршрутними поїздами або контейнерними поїздами на станції призначення (далі накопичення вагонів).

Згідно із пунктом 2 додатку №1-4 до договору станціями накопичення можуть бути станції відправлення та /або станції на шляху прямування вагонів до станції призначення.

Як вбачається із пункту 3 додатку №1-4 до договору, для організації накопичення вагонів замовник направляє для погодження перевізником звернення із зазначенням бажаних станцій накопичення та максимальної кількості вагонів, що може бути накопичено на кожній з них. Строк розгляду перевізником такого звернення становить не більше ніж 15 робочих днів. За результатом розгляду звернення замовника, перевізник інформує про можливість накопичення вагонів із зазначенням станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено на них, або надає обґрунтовану відмову.

Пунктом 4 додатку №1-4 до договору передбачено, що в межах узгоджених станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено, замовник щомісячно надає перевізнику на такі станції накопичення заявки на накопичення вагонів із зазначенням: станції накопичення; граничної кількості вагонів для накопичення; розподілу для накопичення вагонів за їх видами, різновидом вантажу, станції призначення; періоду дії такої заявки.

За умовами пункту 5 додатку №1-4 до договору на станціях накопичення на шляху прямування перевізник контролює накопичення вагонів відповідно до заявки замовника для подальшого формування поїзду та відправлення на станцію призначення.

У пункті 6 додатку №1-4 до договору визначено, що початком накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем прибуття вагонів на станцію накопичення; на станції відправлення момент фактичної передачі замовником вагонів перевізнику.

Часом закінчення накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем формування поїзду з таких вагонів; на станції відправлення приймання останнього вагону перевізником (пункт 7 додатку №1-4).

Положеннями пункту 8 додатку №1-4 до договору передбачено, що час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23.

Відповідно до пункту 9 додатку №1-4 до договору за послугу з накопичення вагонів замовник сплачує:

-плату за вільним тарифом «Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу» відповідно до додатку 1-1 до договору. При нарахуванні такої плати 1 вагоно-доба розраховується з округленням неповної доби (24 години від початку накопичення) до повної (24 години до закінчення накопичення) (підпункт 9.1.);

-за затримку вагонів замовника: платежі, пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів (підпункт 9.2.);

-за затримку власних вагонів перевізника: платежі, пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів та пунктом 3.4. договору. Плата за маневрову роботу під час надання послуг з накопичення замовнику не нараховується (підпункт 9.3).

Згідно із пунктом 10 додатку №1-4 до договору нарахування платежів відбувається на станції накопичення за накопичувальною карткою ФДУ-92, відомістю плати за користування вагонами ГУ-46 з коду платника замовника, яким замовлено надання такої послуги.

27.04.2020 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (залізницею) та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «Нібулон» (власником) укладено договір про подачу та забирання вагонів при станції Глобине Південної залізниці. Договір зареєстровано в Регіональній філії «Південна залізниця» 28.04.2020 за №ПМ-2040 (надалі договір №ПМ-2040).

Пунктом 1 договору №ПМ-2040 передбачено, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору здійснюється подача, розставлення на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з пі`їзної колії, яка належить власнику, та примикає до під`їзної колії потокової лінії ПрАТ «Полтавське ХПП» стрілкою №13 і обслуговується локомотивом залізниці. Межею під`їзної колії є знак «Межа під`їзної колії», який встановлено на відстані 67,934 метри від стику рамної рейки стрілки №13.

Згідно із пунктом 6 договору №ПМ-2040 вагони на під`їзну колію подаються локомотивом залізниці із розставленням вагонів на місцях завантаження, вивантаження. Здача вагонів проводиться: на місцях завантаження/вивантаження. Загальна кількість вагонів, які передаються на під`їзну колію однією групою, не більше 24 вагонів.

Відповідно до пункту 8 договору №ПМ-2040 приймання вагонів при забиранні їх залізницею здійснюється на місцях завантаження/вивантаження.

У пункті 9 договору №ПМ-2040 сторони погодили максимальну переробну спроможність вантажних пунктів згідно пункту 1.2.3. додатку 6 до Правил обслуговувань залізничних під`їзних колій. Навантаження: колія №1 27 вагонів за добу зернових різних, колія №2 27 вагонів за добу зернових різних.

За умовами пункту 10 договору №ПМ-2040 час користування вагонами на під`їзній колії обчислюється з моменту подачі вагонів на під`їзну колію до моменту отримання залізницею повідомлення від власника колії про готовність вагонів до забирання.

Терміни виконання технологічних операцій з вагонами: навантаження - колія №1 зернові різні 2 вагони х 0,67 год з одночасною подачею 12 вагонів; колія №2 зернові різні - 2 вагони х 0,67 год з одночасною подачею 12 вагонів (пункт 11 договору №ПМ-2040).

Відповідно до пункту 14 договору №ПМ-2040 власник сплачує залізниці плату:

-за подачу, забирання вагонів згідно з Тарифним керівництвом №1;

-за маневрову роботу за фактично виконану роботу згідно з Тарифним керівництвом №1;

-за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

-відшкодування витрат за утримання смуги відведення - згідно із розрахунком залізниці відповідно до витрат або на підставі договорів про встановлення земельних сервітутів;

-інші збори і плати - згідно з Тарифним керівництвом № 1.

Збори і плати вносяться: 100 % попередньою платою.

Згідно із абзацом 2 пункту 16 договору на під`їзній колії передбачається навантаження вагонів, які відправляються маршрутами. Порядок подачі та забирання вагонів, терміни виконання вантажних операцій, переробна спроможність вантажних фронтів визначаються цим договором. Формування маршруту здійснюється на коліях станції, маса та довжина маршруту встановлюється відповідно до Плану формування поїздів.

У пункті 20 договору №ПМ-2040 визначений строк його дії з 02.05.2020 по 01.05.2025 (включно).

Також матеріалами справи підтверджується, що відповідно до заявки на накопичення вагонів від 16.05.2024 №67/127/2-24 Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» замовило послугу з накопичення вагонів на станції накопичення Глобине максимальною кількістю 48 вагонів для відправлення їх маршрутним поїздом на станцію призначення Ізмаїл у період з 15.05.2024 25.05.2024.

Для забезпечення заявки відповідача, на станцію Глобине Південної залізниці під навантаження вантажу прибули 47 порожніх власних вагонів, що підтверджується пам`ятками про подавання вагонів, а саме:

-№62 на 24 вагони: №№ 58516063, 95606018, 95410304, 58516014, 95410809, 95932182, 58507906, 95932059, 58515933, 58507963, 95411369, 58515917, 98208531, 95931424, 58516006, 98214075, 95931572, 91134460, 95932125, 98214133, 95606364, 95410825, 95411310, 95407649 (час передачі вагонів при подаванні 23.05.2024 о 22:10);

-№63 на 23 вагони: №№ 58507989, 58515065, 58515206, 58515651, 58515677, 58515982, 91134379, 95407680, 95410346, 95411187, 95411443, 95411864, 95411880, 95411948, 95606331, 95931440, 95931663, 95932000, 95932026, 98208564, 98208705, 98208739, 98214166 (час передачі вагонів при подаванні 25.05.2024 04:30);

Після закінчення вантажних операцій з вагонами, залізницею проведено забирання вагонів, що підтверджується пам`ятками про забирання вагонів, а саме:

-№57 на 24 вагони: №№ 58516063, 95606018, 95410304, 58516014, 95410809, 95932182, 58507906, 95932059, 58515933, 58507963, 95411369, 58515917, 98208531, 95931424, 58516006, 98214075, 95931572, 91134460, 95932125, 98214133, 95606364, 95410825, 95411310, 95407649 (час фактичного забирання вагонів 25.05.2024 о 04:00);

-№58 про забирання 23 вагонів: №№ 58507989, 58515065, 58515206, 58515651, 58515677, 58515982, 91134379, 95407680, 95410346, 95411187, 95411443, 95411864, 95411880, 95411948, 95606331, 95931440, 95931663, 95932000, 95932026, 98208564, 98208705, 98208739, 98214166 (час фактичного забирання вагонів 25.05.2024 о 23:20).

У зв`язку з затримкою вагонів, пов`язаною з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження / вивантаження, на коліях станції Глобине Південної залізниці позивачем на засвідчення факту затримки вагонів з причин, що залежать від вантажовласника, були складені відповідні акти загальної форми ГУ-23 про затримку вагонів, пов`язану з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження, а саме: №660 від 25.05.2024 та №662 від 25.05.2024 стосовно партії вагонів: №№ 58516063, 95606018, 95410304, 58516014, 95410809, 95932182, 58507906, 95932059, 58515933, 58507963, 95411369, 58515917, 98208531, 95931424, 58516006, 98214075, 95931572, 91134460, 95932125, 98214133, 95606364, 95410825, 95411310, 95407649.

Після навантаження та накопичення групи з 47 вагонів з вантажем на коліях загального користування станції відправлення Глобине Регіональної філії «Південна залізниця», відповідачем було оформлено накладні від 25.05.2024 №44367159 та №44367167 на відправлення цієї групи вагонів призначенням на станцію Ізмаїл Регіональної філії «Одеська залізниця». Позивач прийняв вагони до перевезення 25.05.2024 маршрутним поїздом №052509 (графа 7 накладних).

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «Нібулон» у період з 23.05.2024 по 25.05.2024 на станції Глобине Південної залізниці проводилось навантаження 47 залізничних вагонів у складі одного маршрутного поїзда, а саме №№ 58516063, 95606018, 95410304, 58516014, 95410809, 95932182, 58507906, 95932059, 58515933, 58507963, 95411369, 58515917, 98208531, 95931424, 58516006, 98214075, 95931572, 91134460, 95932125, 98214133, 95606364, 95410825, 95411310, 95407649, 58507989, 58515065, 58515206, 58515651, 58515677, 58515982, 91134379, 95407680, 95410346, 95411187, 95411443, 95411864, 95411880, 95411948, 95606331, 95931440, 95931663, 95932000, 95932026, 98208564, 98208705, 98208739, 98214166, які надалі слідували по маршрутній відправці станція відправлення Глобине Регіональної філії «Південна залізниця» - станція Ізмаїл Регіональної філії «Одеська залізниця».

На підставі актів загальної форми №660 та №662, які були складені на засвідчення затримки завантажених вагонів після забирання їх з місць навантаження/вивантаження, позивачем нараховано відповідачу плату за зберігання вантажів, що підтверджується накопичувальною карткою форми ФДУ-92 №02060470 від 02.06.2024 на загальну суму 40996,92 грн (у тому числі ПДВ 20% - 6832,82 грн).

Накопичувальну картку №02060470 від 02.06.2024 підписано відповідачем із запереченнями щодо нарахування та стягнення коштів за зберігання вантажу, оскільки вагони з вантажем перебували на коліях станції під накопиченням маршрутного поїзда відповідно до додатку 1-4 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Розрахунок заборгованості по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №02060470 на загальну суму 34164,10 грн без ПДВ (40996,92 грн з ПДВ) виконаний позивачем на підставі пункту 2.1 розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, виходячи зі ставки плати в розмірі 4 грн за одну тонну вантажу за кожну добу із застосуванням коефіцієнту 5,139 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» погодилось зі стягненням плати за вільним тарифом «Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу» та плати за користування вагонами, від сплати нарахованого збору за зберігання вантажу відмовилось, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої останнім суми збору за зберігання вантажу у розмірі 40996,92 грн.

Позиція суду апеляційної інстанції

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини другої цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною першою статті 306 Господарського кодексу України унормовано, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (частина п`ята статті 306 Господарського кодексу України).

Відповідні положення містить також стаття 908 Цивільного кодексу України.

Згідно із частиною п`ятою статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити у договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Таким чином, права й обов`язки сторін виникають не лише з умов укладеного сторонами договору, а і на підставі норм, встановлених актами законодавства, в тому числі нормативно-правових актів, які регулюють взаємовідносини в певних випадках.

Відносини залізниці з відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу регулюються Законом України «Про залізничний транспорт».

За змістом статей 2, 8 вказаного вище Закону умови та порядок організації перевезень за участю залізниць, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та іншими актами законодавства України.

Умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 за № 457 (далі - Статут залізниць України), та іншими актами законодавства України, зокрема, Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за № 863/5084 (далі Правила оформлення перевізних документів), Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за № 567/6855 (далі Правила складання актів), Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за № 866/5087 (далі Правила зберігання вантажів), Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими Міністерством транспорту України та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за № 864/5085 (далі Правила розрахунків за перевезення), Правилами перевезення вантажів маршрутами відправника, затвердженими наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за № 565/6853 (далі Правила перевезення вантажів маршрутами відправника), Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15 березня 1999 р. за №165/3458 (далі Правила користування вагонами і контейнерами), Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 за № 317 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2009 р. за № 340/16356.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (стаття 2 Статуту залізниць України).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України у цьому Статуті наведені нижче терміни вживаються у такому значенні:

вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі;

вантажовідправник (відправник вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення;

накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення;

перевізні документи - накладна та інші залізничні документи на вантаж.

Згідно із пунктами 22, 23 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Оформлення накладної має здійснюватися відповідно до Правил оформлення перевізних документів, відповідно до пункту 1.1. яких на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року № 542, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10.09.2001 року за № 798/5989).

Відповідно до цих Правил накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.

Перевезення вантажів на особливих умовах здійснюються за окремими договорами. При цьому сторони вправі передбачати у договорах додаткову відповідальність за виконання зобов`язань щодо перевезень вантажів (пункт 63 Статуту залізниць України).

Предметом даного спору є правовідносини, які виникли під час «маршрутного перевезення» при застосуванні послуги щодо накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування, яке передбачено укладеним між сторонами договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-001 та, зокрема, додатком 1-4 «Умови організації накопичення вагонів».

Згідно із пунктом 2 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, маршрутом відправника (далі - маршрут) уважається поїзд установленої маси або довжини, сформований відправником відповідно до Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.12.1996 №411 та зареєстрованих у Мін`юсті України 25.02.1997 за №50/1854, та плану формування поїздів на залізничній під`їзній колії підприємства або за договором із залізницею - на коліях залізничної станції призначенням на одну станцію або з розпиленням на кількох станціях з обов`язковим зменшенням кількості його переробок на попутних технічних станціях.

Відповідно до пункту 1 Правил складання актів при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.99 № 113 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за № 165/3458).

Пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

У пункті 3 Правил складання актів визначено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності:

утрати документів, прикладених відправником до накладної;

затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства;

неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача;

неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу;

подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані;

відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань;

відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами);

самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними;

затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил;

в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Порядок визначення плати за користування вагонами і контейнерами визначений Правилами користування вагонами і контейнерами, пунктом 3 яких, зокрема, передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними проводиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі пам`яток про подавання/збирання вагонів форми ГУ-45, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23. Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами оформляються в електронному або паперовому вигляді. На вимогу вантажовласника йому надається копія пам`ятки про подавання/забирання вагонів, пам`ятки про видачу/приймання контейнерів.

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватись працівником станції і вантажовідправником (абзаци 1 - 2 пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами).

Згідно із абзацами 5, 6 пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника; час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій; пам`ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласник.

У пункті 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів зазначено, що усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику. У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Виходячи із наведених вище приписів чинного законодавства, умов договору №40-14291113/2020-001 та матеріалів даної справи, між сторонами склались спеціальні правовідносини з перевезення вантажів, а саме: перевезення маршрутним потягом, який відповідає установленій довжині та прямує на одну станцію призначення. В рамках даних правовідносин позивач запропонував надання спеціальної послуги накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування з метою формування маршрутного поїзду установленої довжини.

Договір №40-14291113/2020-001 від 25.02.2020 має спеціальні умови, що відносяться до «окремих послуг», що унормовано, зокрема, додатком №1-4 до договору, і які є відмінними від загальних умов перевезень внаслідок своєї специфіки і суті операцій - «накопичення вагонів з вантажем».

Додаток №1-4 до договору є невід`ємною частиною останнього.

Виходячи з приписів додатку №1-4 «Умови накопичення вагонів» до договору, при перевезенні вантажу маршрутними відправками та відсутності можливості формувати маршрут на під`їзній колії, що належить відповідачу, навантажені вагони затримуються на коліях станції.

Враховуючи характер укладеного між сторонами договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-0001 від 25.02.2020, сторони домовились про перевезення вантажів на спеціальних умовах «маршрутний поїзд» (додаток 1-4). Так, сторонами погоджено специфічні умови перевезення вантажів, які є визначальними щодо порядку надання відповідних послуг та особливостей їх оплати. Накопичення вагонів проводилось за попередньо погодженим планом, який мав ознаку «маршрутний». При цьому, перевізник інформує замовника про можливість накопичення вагонів із зазначенням станції накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено на них, або надає обґрунтовану відмову.

Судом встановлено, що відповідач не має власних потужностей для формування маршрутного поїзда в 50 вагонів на власній території, а тому саме для отримання послуги з накопичення вагонів відповідач скористався передбаченими договором відповідними можливостями, а для проведення навантаження зернових вантажів на під`їзній колії Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «Нібулон» між сторонами у 2020 році укладено відповідний договір про подачу та забирання вагонів.

Згідно із пунктом 6 договору №ПМ-2040 загальна кількість вагонів, які передаються на під`їзну колію однією групою, не більше 24 вагонів.

Отже, з урахуванням вимог додатку №1-4 до договору та умов договору про подачу та забирання вагонів, у даному випадку метою відповідача при замовленні спеціальної послуги було саме накопичення вагонів для формування маршрутного поїзду кількістю у 50 вагонів.

При цьому, процедура накопичення вагонів фактично передбачає затримку окремих вагонів на певний час з метою формування маршрутного поїзда, що є цілком очевидно, і на що залізниця надала свою згоду шляхом укладання з відповідачем договору.

Тобто, незалежно від обраного порядку оформлення накладної: або на весь маршрутний поїзд, або на кожну партію окремо, окремі вагони/групи вагонів зі складу маршрутного поїзду не будуть відправлені до повного формування маршрутного поїзду обумовленої довжини, що повністю відповідає умовам договору та нормативних актів.

Відтак, затримка вагонів під час їх накопичення для формування маршрутного поїзду не може вважатись як одностороннє порушення зобов`язань з боку відповідача, оскільки такі дії цілком відповідають умовам укладеного сторонами договору, який передбачає надання спеціальних послуг, та додатку 1-4 до нього.

Оформлення/не оформлення окремої накладної на кожну групу вагонів з маршрутного потягу, або одного документа на весь маршрутний потяг ніяк не впливає на відправлення маршрутного потягу до моменту формування (накопичення) складу в 47 вагонів з вантажем, що мало місце у даному випадку.

Так, накопичення вагонів з вантажем (маршрут) у цьому випадку відбувається в межах договірних відносин (є предметом послуги, за яку сплачується тариф), отже, не може кваліфікуватись як «матеріальна відповідальність» та не має такого елементу, як вина відправника.

Разом з тим, складення актів форми ГУ-23 є обов`язком сторін, який встановлено умовами додатку №1-4, за яким час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23.

В актах загальної форми вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (пункт 8 Правил користування вагонами та контейнерами).

Таким чином, в умовах договору, що регулює спеціальну послугу, та відповідно до наведених вимог Правил користування вагонами та контейнерами сторони узгодили, що актом форми ГУ-23 лише фіксується час перебування вагонів на коліях загального користування, що разом з тим є предметом послуги з накопичення вагонів з вантажем, оскільки вказаний акт відображає час, за який сплачується тариф.

Водночас, відповідно до пунктів 6, 7 додатку 1-4 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, початком накопичення вагонів на станції відправлення є момент фактичної передачі замовником вагонів перевізнику, а часом закінчення накопичення на станції відправлення - приймання останнього вагону перевізником. Оскільки оформлення накладної на маршрут не могло відбутись до моменту накопичення (сформування) 47 вагонів (маршруту), то перебування вагонів на станції не було викликано «затримкою оформлення документів», а стало наслідком цілком законних дій обох сторін договору щодо «накопичення» маршрутного поїзда, що, в свою чергу, є предметом договірної послуги з боку позивача, оскільки до моменту повного формування маршрутним поїздом установленої довжини він не міг бути відправленим.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач надав відповідачу згідно договору послугу з накопичення вагонів за попередньо погодженим планом, який мав ознаку «маршрутний», та за попередньою заявкою, без отримання якої відповідач був неспроможний сформувати маршрутний поїзд.

Інших платежів послуга «накопичення вагонів» не передбачає.

У свою чергу, відповідач отримав вказану послугу з накопичення вагонів, за яку сплатив, що не заперечується сторонами, оскільки, останнім було сформовано маршрутний поїзд, проведено навантаження вагонів та оформлено перевізний документ (накладну).

Проте, звертаючись до суду з позовом та з відповідною апеляційною скаргою, позивач, обґрунтовуючи свою позицію пунктами 8, 9 Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №861/5082, вважає, що відповідач мав сплатити перевізнику збір за зберігання вантажу внаслідок прострочення строку накопичення вагонів.

Судова колегія з таким твердженням не погоджується, виходячи з наступного.

Пунктом 8 наведених Правил зберігання вантажів передбачено, що збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до пункту 9 зазначених Правил зберігання вантажів за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми. Якщо вантаж для відправлення завозиться на місця загального користування частинами і в день завезення першої частини не був зданий повністю, то збір за зберігання нараховується за кожну ввезену частину вантажу. Збір у таких випадках визначається як сума зборів за ввезені частини вантажу. Час зберігання кожної частини завезеного вантажу визначається від моменту ввезення цієї частини до моменту оформлення перевізних документів. У такому самому порядку визначається збір за зберігання вантажу на складі станції відправлення, поверненого на вимогу відправника.

Положення наведених пунктів Правил свідчать про те, що нарахування збору за зберігання вантажу на коліях загального користування відбувається у разі наявності вини відправника у затримці, та у разі, коли простій відбувся в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі з причин, не залежних від залізниці).

Зважаючи на те, що сторони домовились про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів та погодили специфічні умови перевезення вантажів, які є визначальними щодо порядку надання відповідних послуг та особливостей їх оплати, з урахуванням характеру укладеного між сторонами договору, а також те, що накопичення вагонів проводилось за попередньо погодженим планом, який мав ознаку маршрутний, та за попередніми заявками, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було допущено порушення умов договору, а також нормативних актів при оформленні маршрутного потягу.

Таким чином, у період накопичення вагонів (порожніх/з вантажем) маршрутного поїзду у позивача не було підстав застосовувати матеріальну відповідальність за зберігання вантажу на коліях загального користування, також і з огляду на те, що у цей час здійснювалось накопичення вагонів з вантажем у відповідності до умов додатку №1-4 і ці правовідносини були предметом окремої, належним чином сплаченої відповідачем спеціальної послуги.

Судова колегія враховує сталу судову практику у подібних правовідносинах, сформовану Верховним Судом, зокрема, у справах №915/305/22 та №915/5/23.

Так, за висновками Верховного Суду, пункти 8, 9 Правил зберігання вантажів не можуть застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки затримка вагонів відбулась з обставин, що залежали від позивача, а саме: наявність договірних відносин з накопичення вагонів на коліях позивача з метою формування маршрутного потяга, про що також вказував відповідач у зауваженнях до накопичувальної картки.

Отже, позивачем не доведено існування обставин, з якими пов`язується можливість застосування до спірних правовідносин приписів, передбачених пунктами зазначених вище Правил зберігання вантажів, з огляду на що доводи апелянта, зазначені ним в апеляційній скарзі, є неспроможними та такими, що спростовуються висновками даної постанови.

Висновки суду апеляційної інстанції

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення, у зв`язку з чим колегія суддів відмовляє у задоволенні апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281, 282, 284

Господарського процесуального кодексу України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2025 у справі №915/1455/24 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню, крім випадків передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повну постанову складено 04.06.2025.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран