ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Справа № 10/24/2011/5003(902/1144/24)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Миханюк М.В. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Верещук А.В.

за участю представників сторін:

позивача (апелянта): ліквідатор боржника - арбітражний керуючий Куліченко М.В.

відповідача: представник Олексюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс" на рішення Господарського суду Вінницької області, ухваленого 27.01.25р. суддею Тісецьким С.С. у м.Вінниці, повний текст складено 03.02.25р. у справі № 10/24/2011/5003(902/1144/24)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс"

до Виконавчого комітету Вінницької міської ради

про зобов`язання вчинити дії

в межах справи № 10/24/2011/5003

про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс"

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення Господарського суду Вінницької області від 27.01.2025 у справі №10/24/2011/5003(902/1144/24).

1.2. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 27.01.2025 у справі №10/24/2011/5003(902/1144/24) відмовлено у задоволенні позову ТОВ виробничо-комерційного підприємства (ВКП) "Моріс" до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов`язання вчинити дії у справі №10/24/2011/5003(902/1144/24), в межах справи №10/24/2011/5003 про банкрутство ТОВ виробничо-комерційного підприємства "Моріс". Судові витрати у справі покладено на позивача.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. 01.11.2024 ТОВ виробничо-комерційне підприємства "Моріс" звернулося до господарського суду із позовною заявою (вх.№ 1197/24 від 01.11.2024) до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов`язання вчинити дії (в межах справи №10/24/2011/5003 про банкрутство ТОВ виробничо-комерційного підприємства "Моріс").

2.2. Відповідач у відзиві б/н від 26.12.2024 на позовну заяву просив суд: застосувати наслідки спливу строку позовної давності щодо звернення з позовом до суду та відмовити в задоволенні даного позову.

2.3. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

2.4. Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

2.5. Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.04.2020 у справі № 910/8264/18, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога Позивача до Відповідача. Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу

2.6. Предметом позову у цій справі є вимоги про зобов`язання відповідача виконати рішення №1077 від 14.05.2009 в частині відпрацювання механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", шляхом розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", в межах чинного законодавства.

2.6.1. Підставами позовних вимог, серед іншого, зазначено те, що невиконання відповідачем свого рішення №1077 від 14.05.2009 щодо розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" та здійснення фактичного відшкодування є протиправним.

2.7. Судом першої інстанції досліджено обставини спору у справі № 10/24/2011/5003(902/28/20) за позовом ТОВ ВКП "Моріс" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Куліченка М.В. до КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вінницька міська рада, про витребування майна, а саме: 1) Огорожа залізобетонна з металевими воротами; 2) ГРП-200/1-л на рамі; 3) Котел водогрійний Vitomax 200М 241004, заводський № 11, реєстр. №674, в комплекті з пильником, приладами обліку, запірною арматурою; 4) Котел водогрійний Vitomax 200М 241005, заводський № 67, реєстр. №675, в комплекті з пильником, приладами обліку, запірною арматурою; 5) Котел водогрійний Vitomax 200 М-241006, зав.№69, потужністю 6,6МВт; 6) Котел водогрійний Vitomax 200 М-241006, зав.№70, потужністю 6,6МВт; 7) Насосна група та щити управління теплоносіями, у складі: насосів Wilo IL 150/340-45/4 - 2 одиниці, запірна арматура з електроприводами d300 - 2 од.; щитовідборки управління в комплексі - 2 штуки; 8) Обчислювач об`єму газу "Універсал-02"; 9) Станок зварювальний ВД-502-2 УЗ; 10) Станок труборізний; 11) Ультразвуковий тепловий лічильник РУ-300 з обчислювачем; 12) Токарний станок 1М61П в межах справи №10/24/2011/5003 про банкрутство ТОВ виробничо-комерційного підприємства "Моріс".

2.8. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 04.02.2021 у справі № 10/24/2011/5003(902/28/20), яке залишено без змін Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 - відмовлено в задоволенні позовної заяви ТОВ ВКП "Моріс" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Куліченка М.В. до КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вінницька міська рада, про витребування майна.

2.8.1. Постановою Верховного Суду від 08.12.2021 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 у справі № 10/24/2011/5003 (902/28/20) - скасовано. Справу № 10/24/2011/5003 (902/28/20) направлено на новий апеляційний розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

2.8.2. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 рішення Господарського суду першої інстанції від 04.02.2021 у справі №10/24/2011/5003(902/28/20) - залишено без змін.

2.9. Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

2.10. Встановлені вказаним вище рішенням суду у справі № 10/24/2011/5003(902/28/20) обставини є преюдиційними в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України під час розгляду спору у даній справі.

2.11. Позивач у даному випадку посилається на те, що рішення щодо відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" залишається на даний час не виконаним, майно Боржнику не повернуто та/або компенсація вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" не здійснена, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про зобов`язання відповідача виконати рішення №1077 від 14.05.2009р. в частині відпрацювання механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", шляхом розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", в межах чинного законодавства.

2.12. Так, повноваження органів місцевого самоврядування визначаються Конституцією України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". Виключна компетенція сільських, селищних, міських рад визначена у ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

2.13. Суд не вправі перебирати на себе повноваження державних органів, чи органів місцевого самоврядування, визначених законом, суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта.

2.14. Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 14.05.2009 №1077 "Про перевірку ефективності використання комунального майна - ЦМК по вул. Чехова, 7 та по вул. К.Маркса, 18а та затвердження актів інвентаризації майна переданого в оренду" вирішено, окрім іншого: прийняти до уваги висновки і пропозиції комісії викладені в Акті перевірки ефективності використання комунального майна цілісних майнових комплексів по вул. К.Маркса, 18-а та вул. Чехова, 7, переданих в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційному підприємству "Моріс" (додаток 1); затвердити акти інвентаризації майна переданого в оренду по цілісних майнових комплексах за адресами : вул. К.Маркса, 18-а (додаток 2) та вул. Чехова, 7 (додаток 3). За змістом вказаного рішення відповідачем було прийнято рішення саме про прийняття до уваги висновків і пропозицій комісії, викладених в Акті перевірки ефективності використання комунального майна цілісних майнових комплексів; та про затвердження актів інвентаризації майна.

2.15. Позивачем до матеріалів справи не надано доказів щодо ініціювання питання перед відповідачем щодо розгляду питання та прийняття відповідного рішення, в межах компетенції, стосовно розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", обмежившись лише надісланням на адресу відповідача листів про надання інформації щодо виконання рішення від 14.05.2009 № 1077 та щодо отримання копії рішення від 14.05.2009 № 1077 з додатками. При цьому, позивачем заявлено позовні вимоги саме щодо зобов`язання відповідача виконати рішення №1077 від 14.05.2009 в частині відпрацювання механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", шляхом розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", в межах чинного законодавства, однак, як зазначено вище, рішення про що відповідачем у рішенні №1077 від 14.05.2009 не приймалось.

2.16. При розгляді справи №10/24/2011/5003(902/28/20) було встановлено, що ліквідатором ТОВ ВКП "Моріс" - позивачем не надано доказів, які б свідчили про вжиття ТОВ ВКП "Моріс" заходів (подання позовів, тощо) після розірвання вищевказаного договору оренди щодо відшкодування вартості витрат або повернення майна, яке ТОВ ВКП "Моріс" було придбано для модернізації та реконструкції орендованого ним цілісного майнового комплексу на підставі договору оренди цілісного майнового комплексу від 01.04.2001 № 2.

2.17. Суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи, тому позовна вимога про зобов`язання відповідача виконати рішення №1077 в частині відпрацювання механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", шляхом розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", в межах чинного законодавства (рішення про що відповідачем у рішенні №1077 не приймалось) не підлягає задоволенню, оскільки вирішення вказаного питання щодо розробки механізму відшкодування вартості майна належить до компетенції та є дискреційними повноваженнями відповідача та не належить до компетенції суду.

2.18. Відтак, суд не повноважний втручатись у діяльність відповідача та відповідно перебирати функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язувати його вчиняти дії, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу. Виходячи з оцінки наявних у справі доказів на предмет їх належності та допустимості, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, з підстав наведених вище, як такого, що є необґрунтованим та безпідставним.

2.19. Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Відтак, враховуючи, що суд визнав позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, клопотання відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Моріс", 24.02.2025 через систему "Електронний суд" (вх.868/від 25.02.2025) звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.01.2025 у справі №10/24/2011/5003(902/1144/24), в якій скаржник просить: відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою; скасувати рішення Господарського суду Вінницької області№10/24/2011/5003(902/1144/24) від 27.01.2025 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс" від 31.10.2024р. до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов`язання Виконавчий комітет Вінницької міської ради виконати рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009 в частині відпрацювання механізму відшкодування вартості майна Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "МОРІС" в межах чинного законодавства; стягнути на користь позивача за рахунок відповідача, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 633,60 грн за подання апеляційної скарги.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення суду від 27.01.2025, яким відмовлено у задоволенні позовної заяви ТОВ ВКП "МОРІС" є незаконним та необґрунтованим, висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, судом першої інстанції недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та неправильно застосовано норми матеріального права, що полягає в неправильному тлумаченні та застосуванні судом першої інстанції ст.ст.19, 144 Конституції України, та ст.ст. 51, 52, 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч. 4 ст. 75, ст. 236 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства. Висновки суду, є хибними, не відповідають встановленим обставинам справи, та призвели до незаконного рішення про відмову у задоволенні позовної заяви ТОВ ВКП "МОРІС".

3.3. Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що «зі змісту рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 14.05.2009 №1077 "Про перевірку ефективності використання комунального майна - ЦМК по вул. Чехова, 7 та по вул. К.Маркса, 18а та затвердження актів інвентаризації майна переданого в оренду" не вбачається про прийняття рішення щодо відпрацювання механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", шляхом розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс"».

3.4. З даними висновками апелянт не погоджується враховуючи положення Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", зокрема, ч.ч.1, 3 статті 51, частини 1 статті 52, статті 54.

3.4.1. Так, Виконавчим комітетом Вінницької міської ради в межах своїх повноважень було погоджено вчинення виконавчими органами ради дій, а саме: Управлінню комунального майна, управлінню економіки та інвестицій, спільно з галузевими управліннями, відпрацювати механізм відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "МОРІС" в межах чинного законодавства та встановлений контроль за його виконанням (який покладено на заступника міського голови Кістіона В.В.).

3.4.2. Разом, з тим відповідно до матеріалів справи права власності Підприємства на майно, яке підлягає до відпрацювання механізму відшкодуванню (компенсації), підтверджено: - договором купівлі-продажу №1/09 від 03.09.2007, актами приймання-передачі від 17.10.2007, рахунком від 10.10.2007, договорами забезпечення (застави) №22/68/301/07-ЗЛТ, №22/68/302/07- ЗЛТ від 12.10.2007, та №22/68/303/07-ЗЛТ від 01.11.2007, договором поруки №1/4 від 29.08.2008

- постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 №10/24/2011/5003 (902/28/20) у межах справи №10/24/2011/5003 про банкрутство ТОВ ВКП "Моріс", у якій досліджено питання права власності ТОВ ВКП "Моріс" на Майно та згідно висновку суду (п.8.81), вищезазначене Майно ТОВ ВКП "Моріс", включаючи котли Vitomax 200М-241-005 та Vitomax 200М-241-004, належить ТОВ ВКП "Моріс" на праві приватної власності, та відповідно мало порушення права власності на Майно ТОВ ВКП "Моріс" .

3.5. Відтак, права власності Підприємства на майно, яке підлягає відшкодуванню (компенсації), є преюдиціальними в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України під час розгляду спору у даній справі. Відповідно, до правової позиції Верховного Суду у справі № 902/608/19 від 18.03.2021, преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Отже, вказані обставини, які були встановлені апеляційним господарським судом, а саме (п.8.81), що вищезазначене Майно, включаючи два котли Vitomax 200М-241-005 та Vitomax 200М-241-004, належать ТОВ ВКП "Моріс" на праві приватної власності, не потребують повторного встановлення і дослідження.

3.6. Всупереч наведеному, суд ухвалюючи оскаржуване рішення не правильно застосував положення ст. ч. 4 ст. 75 ГПК України, та під час розгляду спору у даній справі, фактично не врахував зазначені висновки апеляційного суду щодо права власності ТОВ ВКП "Моріс" на Майно при розгляді справи по суті, обмежившись тільки формальним посиланням у тексті Оскаржуваного Рішення на положення ч. 4 ст. 75 ГПК України.

3.7. Висновки суду про відсутність рішення щодо відпрацювання механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються наявними матеріалами справи.

3.8. Щодо висновків суду про дискреційні повноваження відповідача та невтручання суду у діяльність відповідача, скаржник зазначає, що відповідно до ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет здійснює контроль за виконанням вищезазначеного рішення та може розглядати і вирішувати питання, віднесені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів ради, у свою чергу матеріали справи не містить доказів, які б вказували на відсутність в нього повноважень щодо виконання власного рішення.

3.9. Виходячи із судової практики, скаржник зазначає, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

3.10. У Виконавчого комітету Вінницької міської ради, з урахуванням ст.19 Конституції України, щодо дій органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, беручи до уваги встановлений факт права власності Підприємства на Майно, що підлягає компенсації, який не потребує доведенню, є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки як суб`єкта владних повноважень, а саме розробити механізм відшкодування вартості майна яке належить на праві приватної власності Підприємству, який він зобов`язаний вчинити у зв`язку з відсутністю іншого альтернативного варіанту законного управлінського рішення.

3.11. Судом не було досліджено повноваження Відповідача, як суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій його компетенції, та встановлення інших правомірних законно обґрунтованих варіантів поведінки Відповідача, варіантів рішення чи дій серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені в законі, які б вказували на дискреційність повноважень Відповідача в даних правових відносинах.

3.12. Відтак, рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009 щодо розробки механізму відшкодування вартості майна, є обов`язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, в тому числі й самим Виконавчим комітетом Вінницької міської ради, а відтак, зобов`язання судом вчинити Виконавчим комітетом Вінницької міської ради дії на виконання власного рішення не є дискреційними, та є єдиним правомірним та законно обґрунтованим варіантом його поведінки як суб`єкта владних повноважень у даних правовідносинах у відповідності до ст.19 Конституції України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". В даному випадку, має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду у справі №10/24/2011/5003 (902/1144/24) від 27.01.2025 встановленим обставинам справи.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс" на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.01.2025 у справі №10/24/2011/5003(902/1144/24). Розгляд апеляційної скарги призначено на 07.05.2025 о 14:30 год.

4.2. Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.04.2025 та від 01.05.2025 забезпечено представнику Виконавчого комітету Вінницької міської ради Олексюк Т.С. та арбітражному керуючому Куліченку М.В. участь в судовому засіданні 07.05.2025 о 14:30 год. у справі №10/24/2011/5003(902/1144/24) в режимі відеоконференції.

4.3. За результатами судового засідання 07.05.2025, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду апеляційної скарги, апеляційним судом оголошено перерву у справі на 05.06.2025 о 10:00год, з урахуванням раніше поданих заяв/клопотань учасників провадження у справі про їх участь у наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції, про що постановлено відповідну ухвалу.

4.4. Відповідач Виконавчий комітет Вінницької міської ради у відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 27.01.2025 у справі №10/24/2011/5003(902/1144/24) - без змін.

4.5. Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України у поясненнях до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Моріс" підтримує останню та просить її задоволити, а рішення Господарського суду Вінницької області від 27.01.2025 у справі №10/24/2011/5003(902/1144/24) скасувати, прийняти нове рішення у справі, яким позовні вимоги ТОВ ВКП "Моріс" задовольнити у повному обсязі

4.6. У відповіді на відзив на апеляційну скаргу скаржник просить залучити та врахувати відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Моріс" від 01.05.2025. на відзив відповідача до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Моріс" від 24.02.2025 на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.01.2025 у справі №10/24/2011/5003(902/1144/24), яку задовольнити у повному обсязі.

4.7. Головне управління ДПС у Вінницькій області у поясненнях підтримує апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ виробничо-комерційного підприємства "Моріс" від 24.02.2025, вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, є хибними, не відповідають встановленим обставинам справи, та призвели до незаконного рішення про відмову у задоволенні позовної заяви ТОВ виробничо-комерційного підприємства "МОРІС" від 31.10.2024р. до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов`язання вчинити дії, у зв`язку з чим наявні підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги

4.7.1. Також у поясненнях просить розгляд апеляційної скарги ТОВ виробничо-комерційного підприємства "Моріс" на рішення Господарського суду Вінницької області №10/24/2011/5003(902/1144/24) від 27.01.2025р здійснити без участі представника ГУ ДПС у Вінницькій області.

4.8. 07.05.2025 до суду надійшли додаткові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс" до апеляційної скарги від 24.02.2025 на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.01.2025 у справі №10/24/2011/5003(902/1144/24), яку скаржник просить задовольнити у повному обсязі

4.9. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

4.10. Уповноважені представники позивача та відповідача у судовому засіданні 05.06.2025 (в режимі відеоконференції) надали пояснення в обґрунтування своїх доводів та заперечень по суті розгляду апеляційної скарги у даній справі.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс" на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.01.2025 у справі №10/24/2011/5003(902/1144/24) Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Конституція України;

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про місцеве самоврядування в України";

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву та пояснень на неї, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №10/24/2011/5003 за заявою Головного управління ДПС у Вінницькій області про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс".

7.2.1. Провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника.

7.3. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 06.08.2024 продовжено строк ліквідаційної процедури банкрута та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Куліченка М.В. у справі до 06.11.2024.

7.4. 01.11.2024 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс" б/н від 31.10.2024 року (вх.№ 1197/24 від 01.11.2024) до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов`язання вчинити дії.

7.5. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 06.11.2024 відкрито провадження за позовом ТОВ виробничо-комерційного підприємства "Моріс" до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов`язання вчинити дії

7.6. В силу вимог статей 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства розгляд даної справи № 10/24/2011/5003(902/1144/24) вирішено здійснювати у межах справи №10/24/2011/5003 про банкрутство ТОВ виробничо-комерційного підприємства "Моріс".

7.7. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.04.2001 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради (орендодавець) та ТОВ ВКП "Моріс" (орендар) було укладено договір № 2 оренди цілісного майнового комплексу від 01.04.2001р., на підставі якого для надання послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання мешканців ТОВ ВКП "Моріс" надано в оренду терміном на 10 років (до 31.03.2011р.) цілісний майновий комплекс котельні за адресою: вул.К.Маркса, 18А, м.Вінниця.

7.7.1. В 2007 році ТОВ ВКП "Моріс" за погодженням з Вінницькою міською радою, для вжиття заходів з модернізації та реконструкції цілісного майнового комплексу котельні за адресою: вул. К.Маркса, б.18 А, м.Вінниця, згідно договору купівлі-продажу №1/09 від 03.09.2007р. з ТОВ ВКФ "Нічлава" за власні та кредитні кошти придбало, зокрема, 4 (чотири) котлових агрегати (з обладнанням), типу Vitomax 200, виробництва Німеччина, з яких: - два котлових агрегати типу Vitomax 200, М-241005, зав.№67, потужністю 4,5МВт, зав.№11, потужністю 5,3 МВт; - два котлових агрегати типу Vitomax 200, М-241006, зав.№69, потужністю 6,6МВт, зав.№70, потужністю 6,6 МВт.

7.7.2. Придбання ТОВ ВКП "Моріс" за рахунок кредитних коштів нового котлового обладнання дозволило Вінницькій міській раді здійснити списання непридатного застарілого котлового обладнання 1993 року випуску, яке було передано в оренду ТОВ ВКП "Моріс" відповідно до договору №2 оренди цілісного майнового комплексу котельні від 01.04.2001р., про що складено акт про списання основних засобів, що був затверджений рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради №2348 від 30.09.2008, відповідно до якого визнано не придатними для подальшої експлуатації шість водонагрівальних котлів КБН-Г-2,5, 1993 року випуску у зв`язку з недопустимими дефектами, а саме: "затверджено акт списання основних засобів котельні по вул.Карла Маркса, 18А, які визнано непридатними для експлуатації в зв`язку з недопустимими дефектами, здійснити списання основних засобів котельні по вул. Карла Маркса, 18А", також вищезазначеним рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради управління житлового господарства зобов`язано списати основні засоби котельні, а кошти, отримані від реалізації металобрухту, спрямувати до міського бюджету.

7.7.3. Відтак, ТОВ ВКП "Моріс" за результатами придбання за рахунок власних та кредитних коштів Майна, став його власником на праві приватної власності, та за рахунок його використання у здійсненні господарської діяльності на базі цілісного майнового комплексу котельні по вул. Карла Маркса, 18а, за погодженням з Вінницькою міською радою надавав послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання.

7.7.4. Згодом орендодавцем, Вінницькою міською радою прийнято рішення про розірвання орендних відносин, про що Виконавчим комітетом Вінницької міської ради прийнято рішення №1077 від 14.05.2009р. про розірвання договору №2 оренди цілісного майнового комплексу від 01.04.2001р. з ТОВ ВКП "Моріс", яке Позивачу запропоновано розірвати достроково.

7.7.5. Крім того, відповідно до рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009р. було ухвалено:

"Прийняти до уваги висновки і пропозиції комісії викладенні в Акті перевірці ефективності використання комунального майна цілісних майнових комплексів по вул. К.Маркса, 18А та по вул. Чехова, 7, переданих в оренду товариству з обмеженою відповідальністю "Моріс" (Додаток 1)".

У свою чергу, відповідно до п.6. Акту перевірки ефективності використання комунального майна орендованих цілісних майнових комплексів (Додаток 1 до Рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009р.) ухвалено: "Управлінню комунального майна, управлінню економіки та інвестицій, спільно з галузевими управліннями, відпрацювати механізм відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" в межах чинного законодавства".

7.7.6. З метою врегулювання питання щодо виконання рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009р. в частині відпрацювання механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" в межах чинного законодавства, ліквідатором направлено запит до Вінницької міської ради № 02-15/147 від 10.04.2024р. про надання інформації чи надавались Вінницькою міською радою або його Виконавчим комітетом пропозиції або вчинялись дії на виконання рішення Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009р. щодо відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", на який отримано відповідь Вінницької міської ради № 01/00/011/130610 від 30.04.2024р., згідно якої у Виконавчих органах Вінницької міської ради зазначена інформація відсутня.

7.7.7. В подальшому з метою отримання копії рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009 в межах чинного законодавства, ліквідатором направлено запит до Вінницької міської ради №02-15/326 від 13.08.2024 про надання копії рішення Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009р. з додатками, на який отримано відповідь Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 01/00/011/156920 від 27.08.2024 з копією рішення Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009 з додатками.

7.7.8. Відтак, рішення щодо відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" залишається на даний час не виконаним, майно Боржнику не повернуто та/або компенсація вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" не здійснена.

7.7.9. Щодо права власності Боржника на майно, яке підлягає відшкодуванню (компенсації), позивач зазначає таке.

7.7.10. Під час здійснення заходів ліквідаційної процедури ТОВ ВКП "Моріс", ухвалою Господарського суду Вінницької області №10/24/2011/5003 від 26.11.2018 було зобов`язано КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" надати ліквідатору ТОВ ВКП "Моріс" та уповноваженим ним особам, доступ на територію та в приміщення котельні, що знаходиться за адресою: вул. К. Маркса, 18а, м. Вінниця, для проведення огляду та оцінки майна, що належить ТОВ ВКП "Моріс". На виконання вищезазначеного рішення суду 20.12.2018 комісією з огляду та перевірки майна ТОВ ВКП "МОРІС" здійснено огляд та перевірку майна ТОВ ВКП "Моріс", за підсумками якого було встановлено 13 одиниць цінностей (далі також Майно), що перебувають у приватній власності ТОВ ВКП "Моріс", та знаходяться на території цілісного майнового комплексу котельні за адресою: вул. К. Маркса, 18а, та не були повернуті Боржнику як власнику майна, а саме: Огорожа залізобетонна з металевими воротами; Газовий лічильник; ГРП-200/1-л на рамі; Котел водогрійний Vitomax 200М 241004, заводський №11, потужністю 4,5 МВт., реєстр. №674, в комплекті з пильником, приладами обліку, запірною арматурою; Котел водогрійний Vitomax 200М 241005, заводський №67, потужністю 5,3 МВт., реєстр. №675, в комплекті з пильником, приладами обліку, запірною арматурою; Котел водогрійний Vitomax 200, М-241006, зав.№69, потужністю 6,6МВт; Котел водогрійний Vitomax 200, М-241006, зав.№70, потужністю 6,6МВт; Насосна група та щити управління теплоносіями, у складі: насосів WiloIL 150/340- 45/4 - 2 одиниці, запірна арматура з електроприводами d300 - 2 од.; щитовідборки управління в комплексі - 2 штуки; Обчислювач об`єму газу "Універсал-02"; Станок зварювальний ВД-502-2 УЗ; Станок труборізний; Ультразвуковий тепловий лічильник РУ-300 з обчислювачем; Токарний станок 1М61П.

7.7.11. Наявність права приватної власності ТОВ ВКП "Моріс" на Майно підтверджується договором купівлі-продажу №1/09 від 03.09.2007р. з ТОВ ВКФ "Нічлава", актами приймання-передачі від 17.10.2007р., рахунку від 10.10.2007р., договорами забезпечення (застави) №22/68/301/07-ЗЛТ, №22/68/302/07-ЗЛТ від 12.10.2007р., та №22/68/303/07-ЗЛТ від 01.11.2007р., договором поруки з Вінницькою міською радою №1/4 від 29.08.2008р., та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022р. №10/24/2011/5003 (902/28/20), під час ухвалення якої колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду також прийшла до висновку (п.8.81), що два котли Vitomax 200М-241-005 та Vitomax 200М-241-004" належать ТОВ ВКП "Моріс" на праві приватної власності.

7.7.12. Посилаючись на судову практику, позивач зазначає, що обставини, які були встановлені Північно-західним апеляційним господарським судом, а саме (п.8.81), що два котли Vitomax 200М-241-005 та Vitomax 200М-241-004" належать ТОВ ВКП "Моріс" на праві приватної власності, не потребують повторного встановлення і дослідження.

7.7.13. Відтак, на даний час майно Боржнику не повернуто, компенсація вартості майна у відповідності до рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009 ТОВ ВКП "Моріс" не здійснена.

7.7.14. При цьому, згідно зі звітом суб`єкту оціночної діяльності ТОВ "Експертно- консультаційний центр" №252/2 від 03.12.2019 про проведену оцінку, загальна вартість Майна ТОВ ВКП "Моріс" становить 5 521 971,00 грн.

7.7.15. Посилаючись на положення ст.ст. 25, 26, 59, 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" позивач зазначає, що рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009 щодо розробки механізму відшкодування вартості майна, є обов`язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, в тому числі й самим Виконавчим комітетом Вінницької міської ради.

7.7.16. Невиконання Виконавчим комітетом Вінницької міської ради свого рішення №1077 від 14.05.2009р. щодо розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" та здійснення фактичного відшкодування є протиправним.

7.7.17. Враховуючи незаконну бездіяльність Виконавчого комітету Вінницької міської ради та невиконання обов`язку відповідачем, ефективний захист порушеного права позивача можливий шляхом зобов`язання відповідача вчинити дії щодо виконання власного рішення та розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", з подальшим відшкодуванням.

7.7.18. Посилаючись на наведені вище обставини, позивач просить суд зобов`язати Виконавчий комітет Вінницької міської ради виконати рішення №1077 від 14.05.2009 в частині відпрацювання механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", шляхом розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", в межах чинного законодавства.

7.8. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, наступне.

7.8.1. По-перше. 01.04.2001 між виконавчим комітетом Вінницької міської ради та ТОВ ВКП "Моріс" було укладено договір № 2 оренди цілісного майнового комплексу (Договір), згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс - котельну по вул. К. Маркса, 18а, склад і вартість якого визначено відповідно до акту оцінки комплексу, результатів інвентаризації та передавального балансу станом на 01.04.2001 р.

7.8.1.1. Однак, незадовільна робота ТОВ ВКП "Моріс" стали підставою для розірвання Договору.

7.8.2. Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 24.12.2009 у справі № 7/144-09 рішення Господарського суду Вінницької області від 02.10.2009 у справі №7/144-09, яким було розірвано Договір та зобов`язано ТОВ ВКП "Моріс" повернути виконавчому комітету Вінницької міської ради за актом прийому-передачі цілісний майновий комплекс - котельню по вул. К. Маркса, 18а, залишено без змін.

7.8.3. 30.10.2009 Вінницькою міською радою прийнято рішення № 2525 "Про внесення доповнень в підрозділ 3.2.2. розділу 3 додатку до рішення міської ради від 04.04.2008 № 1845 "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Вінниці та визнання таким, що втратив чинність пункт 1 рішення міської ради від 18.10.2002 № 107 зі змінами та доповненнями до нього".

7.8.4. Пунктом 1 зазначеного вище рішення, серед іншого, внесено зміни до рішення Вінницької міської ради від 4.04.2008 р. № 1845 "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Вінниці", а саме - доповнено пунктом 85, яким віднесено до переліку комунальної власності два котли Vitomax 200М-241-005 та Vitomax 200М-241-004 з обладнанням загальною вартістю 2 747 965,44 грн. (не обліковане майно).

7.8.5. Окрім того, п. 3 зазначеного вище рішення доручено управлінню енергетики, транспорту та зв`язку міської ради передати, а комунальному підприємству Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" прийняти на свій баланс об`єкти зазначені в пункті 1 даного рішення з віднесенням на поповнення статутного фонду.

7.8.6. Зазначене вище рішення було предметом судового оскарження, при цьому Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 у справі №127/27435/14-а касаційну скаргу ТОВ ВКП "Моріс" залишено без задоволення, а оскаржувані ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 у справі за позовом ТОВ ВКП "Моріс" до Вінницької міської ради, виконавчого комітету Вінницької міської ради, комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", Замостянського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Управління енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправним та скасування рішення Вінницької міської ради від 30.10.2009 р. № 2525 - без змін.

7.8.7. Таким чином, станом на сьогодні, рішення Вінницької міської ради від 30.10.2009 № 2525 "Про внесення доповнень в підрозділ 3.2.2. розділу 3 додатку до рішення міської ради від 04.04.2008 № 1845 "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Вінниці та визнання таким, що втратив чинність пункт 1 рішення міської ради від 18.10.2002 № 107 зі змінами та доповненнями до нього") є чинним та ТОВ ВКП "Моріс" не спростовано не правомірності взяття на бухгалтерський облік та прийняття у комунальну власність Вінницької міської територіальної громади два котли Vitomax 200М-241-005 та Vitomax 200М-241-004 з обладнанням.

7.8.8. Також, Рішенням Господарського суду Вінницької області від 04.02.2021 у справі №10/24/2011/5003(902/28/20) в межах справи про банкрутство, відмовлено в задоволенні позову ТОВ ВКП "Моріс" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Куліченка М.В. до КП "Вінницяміськтеплоенерго", третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Вінницька міська рада про витребування нерухомого майна, а саме: огорожа залізобетонна з металевими воротами; ГРП-200/1- л на рамі; Котел водогрійний Vitomax 200М 241004, заводський № 11, реєстр. №674, в комплекті з пильником, приладами обліку, запірною арматурою; Котел водогрійний Vitomax 200М 241005, заводський № 67, реєстр. №675, в комплекті з пильником, приладами обліку, запірною арматурою; Котел водогрійний Vitomax 200 М-241006, зав.№69, потужністю 6,6МВт; Котел водогрійний Vitomax 200 М-241006, зав.№70, потужністю 6,6МВт; Насосна група та щити управління теплоносіями, у складі: насосів WiloIL 150/340-45/4-2 одиниці, запірна арматура з електроприводами d300 - 2 од.; щитовідборки управління в комплексі - 2 штуки; Обчислювач об`єму газу "Універсал-02"; Станок зварювальний ВД-502-2 УЗ; Станок труборізний; Ультразвуковий тепловий лічильник РУ-300 з обчислювачем; Токарний станок 1М61П.

7.8.9. Рішення суду набрало законної сили на підставі постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 року у даній справі.

7.8.10. Тобто, питання встановлення факту належності (права власності) Позивачу було предметом розгляду в суді, за результатами якого прийняті відповідні судові рішення.

7.8.11. По-друге. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 14.05.2009 № 1077 прийнято до уваги висновки і пропозиції комісії викладенні в Акті перевірці ефективності використання комунального майна цілісних майнових комплексів по вул. К. Маркса, 18а та по вул. Чехова,7 переданих в оренду ТОВ "Моріс".

7.8.12. Затверджено акти інвентаризації майна переданого в оренду по цілісних майнових комплексах по вул. К. Маркса,18а та вул. Чехова,7. Тобто, даним рішенням, виконавчим комітетом Вінницької міської ради затверджено лише акти інвентаризації майна, однак жодних зобов`язань виконавчим комітетом Вінницької міської ради не взяті.

7.8.13. Як вбачається із п.6 Акту перевірки ефективності використання комунального майна цілісних майнових комплексів по вул. К. Маркса, 18а та по вул. Чехова,7 комісією надані пропозиції: Управлінню комунального майна, управлінню економіки і інвестицій, спільно з галузевими управліннями, відпрацювати механізм відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" в межах чинного законодавства. Тобто комісією надані пропозиції виконавчим органам Вінницької міської ради розробити механізм відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс".

7.8.14. Виконавчі органи Вінницької міської ради є окремими юридичними особами, тобто можна дійти до висновку, що виконавчий комітет Вінницької міської ради є неналежним відповідачем у даній справі.

7.8.15. Також, посилаючись на положення ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 2, 6 Закону України "Про адміністративну процедуру", відповідач зазначає, що питання щодо розроблення механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" є дискреційними повноваженнями виконавчих органів Вінницької міської ради, а тому суд не вправі втручатися в їх діяльність.

7.8.16. По-третє. Відповідач посилається на пропуск позивачем строку позовної давності та зазначає, що рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1077 прийняте 14.05.2009 року, однак, Позивач звернувся з даним позовом лише 31.10.2024 року, тобто через 15 років, з пропуском строку звернення до суду.

7.8.17. Про дане рішення позивачу було відомо, ще в 2019 році, що підтверджується листом арбітражного керуючого Куліченка М.В. до Вінницької міської ради від 25.04.2019 року № 02-15/137 про надання пропозицій.

7.8.18. Посилаючись на наведені обставини, відповідач просить суд: застосувати наслідки спливу строку позовної давності щодо звернення з позовом до суду та відмовити в задоволенні даного позову.

7.8.19. Також відповідач у відзиві просить суд просить суд: застосувати наслідки спливу строку позовної давності щодо звернення з позовом до суду.

7.9. Позивач у відповіді на відзив зауважує, що твердження відповідача щодо права власності позивача на майно, яке підлягає відшкодуванню (компенсації) не спростовують надані докази та наявні факти щодо права приватної власності ТОВ ВКП "Моріс" на майно та посилається на вже наведені у позовній заяві обставини.

7.9.1. Щодо зобов`язання Виконавчого комітету Вінницької міської ради виконати своє рішення №1077 від 14.05.2009р. та розробити механізм відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", позивач посилаючись на ст.ст. 51, 52 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", позивач зазначає, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009 було ухвалено: "Прийняти до уваги висновки і пропозиції комісії викладенні в Акті перевірці ефективності використання комунального майна цілісних майнових комплексів по вул. К.Маркса, 18А та по вул. Чехова, 7, переданих в оренду товариству з обмеженою відповідальністю "Моріс" (Додаток 1)" "Контроль за виконання цього рішення покласти на заступника міського голови Кістіона В.В.".

7.9.2. У свою чергу, відповідно до п.6. Акту перевірки ефективності використання комунального майна орендованих цілісних майнових комплексів (Додаток 1 до Рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009) ухвалено: "Управлінню комунального майна, управлінню економіки та інвестицій, спільно з галузевими управліннями, відпрацювати механізм відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" в межах чинного законодавства".

7.9.3. Відтак, Виконавчим комітетом Вінницької міської ради в межах свої повноважень було погоджено вчинення дій, а саме: відпрацювати механізм відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" в межах чинного законодавства та встановлений контроль за його виконанням.

7.9.4. Враховуючи вищезазначене, відповідно до ст. 52 згаданого Закону виконавчий комітет здійснює контроль за виконання вищезазначеного рішення та може розглядати і вирішувати питання, віднесені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів ради, у свою чергу, Відповідачем не надано доказів, які б вказували на відсутність в нього повноважень щодо виконання власного рішення.

7.9.5. Також, позивач посилаючись на судову практику зазначає, що рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009р. щодо розробки механізму відшкодування вартості майна, є обов`язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, в тому числі й самим Виконавчим комітетом Вінницької міської ради, а відтак, зобов`язання судом вчинити Виконавчим комітетом Вінницької міської ради дії на виконання власного рішення не є дискреційними.

7.9.6. Щодо строків позовної давності, позивач зазначає, що відповідач у відзиві наводить доводи та висновки про те, що "Рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1077 прийняте 14.05.2009 , однак, позивач звернувся з даним позовом лише 31.10.2024, тобто через 15 років, з пропуском строку звернення до суду. Про дане рішення Позивачу було відомо, ще в 2019 році, що підтверджується листом арбітражного керуючого Куліченка М.В. до Вінницької міської ради від 25.04.2019 року № 02-15/137 про надання пропозицій".

7.9.7. Однак, дані доводи та висновки є хибними, не релевантними та не відповідають фактичним обставинам справи.

7.9.8. У рамках даної справи Позивач не оскаржує правомірність прийнятого Виконавчим комітетом Вінницької міської ради рішення №1077 від 14.05.2009, відтак перебіг строку позовної давності не може починатися з дати ухвалення відповідного рішення, тобто з 14.05.2009, враховуючи, що зазначене Рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009 не містить строк виконання, у цьому випадку строк звернення до суду повинен обчислюватись з дня відмови Відповідача від добровільного виконання власного рішення.

7.9.9. Як зазначалось у позовній заяві з метою врегулювання питання щодо виконання рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009 в частині відпрацювання механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" в межах чинного законодавства Позивачем направлено запит до Вінницької міської ради №02-15/147 від 10.04.2024 про надання інформації чи надавались Вінницькою міською радою або його Виконавчим комітетом пропозиції або вчинялись дії на виконання рішення Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009 щодо відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", на який отримано відповідь Вінницької міської ради № 01/00/011/130610 від 30.04.2024р., згідно якої у Виконавчих органах Вінницької міської ради зазначена інформація відсутня.

7.9.10. Разом з тим, в подальшому Позивачем було направлено запит №02-15/248 від 19.06.2024 щодо врегулювання майнових відносин, та виконання рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009 в частині відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", на який отримано відповідь Відповідача №01/00/011/147047 від 10.07.2024 (яка отримано Позивачем засобами поштового зв`язку 25.07.2024р.), згідно якої у виконавчих органах Вінницької міської ради, враховуючи рішення Господарського суду Вінницької області №10/2011/5003 (902/28/20), відсутні правові підстави для задоволення заявлених вимог.

7.9.11. Відтак, враховуючи фактичні обставини справи, триваючий характер спірних правовідносин не впливає на початок перебігу позовної давності та відповідно має обчислюватися з дня отримання відмови, а саме з 25.07.2024, тобто з моменту отримання відмови Відповідача від добровільного виконання власного рішення.

7.9.12. Доводи Відповідача про перебіг строку позовної давності щодо вимоги про зобов`язання вчинити дії з дня ухвалення рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009 є хибними, та не відповідають фактичним обставинам справи.

7.9.13. Щодо інших доводів Відповідача щодо застосування строку позовної давності з дати листа арбітражного керуючого Куліченка М.В. № 02-15/137від 25.04.2019 до Вінницької міської ради та Кабінету Міністрів України, слід зазначити, що вищезазначений лист стосувався розгляду іншого питання ніж виконання рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009, а саме бюджетного планування витрат Вінницької міської ради з метою викупу майна у ТОВ ВКП "Моріс" та був адресований до Кабінету Міністрів України та Департаменту економіки та інвестиції Вінницької міської ради, та відповідно не впливає на початок перебігу позовної давності щодо предмету позовних вимог у даній справі.

7.9.14. Також, зважаючи, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин, строк якого неодноразово продовжувався; Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого ЗУ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами), введено воєнний стан з 24.02.2022 , дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи, згідно Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, строк позовної давності продовжено.

7.9.15. Відтак, наведені висновки спростовують доводи Відповідача, що позовна заява подана з пропуском строку позовної давності, інших доказів та доводів щодо застосування строку позовної давності Відповідач у своєму відзиві не навів. Посилаючись на наведене, позивач просить суд відхилити заяву Виконавчого комітету Вінницької міської ради про застосування строків позовної давності, та задовольнити позовну заяву ТОВ ВКП "Моріс" від 31.10.2024 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов`язання вчинити дії.

7.10. За результатами судового засідання 27.01.2025, враховуючи, постанови апеляційного господарського суду та Верховного Суду у справі №10/24/2011/5003(902/28/20), судом першої інстанції ухвалено рішення (пункти 1.1.- 1.2. цієї постанови) з підстав, наведених у пунктах 2.1 - 2.19. даної постанови апеляційного господарського суду.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 27.01.2025 - без змін, виходячи з наступного.

8.2. Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

8.3. Згідно частини 1 статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема судовий захист цивільного права та інтересу.

8.4. Статтею статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (стаття 16 ЦК України).

8.4.1. При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

8.5. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

8.6. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

8.7. Згідно частини 6 статті 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

8.8. Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

8.9. Згідно статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

8.10. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

8.11. Відповідно до частини першої статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

8.12. Нормами Господарського процесуального кодексу України встановлений обов`язок для особи, яка звернулась до суду доказування і подання доказів та визначені критерії належності та допустимості доказів.

8.13. В даному випадку, Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційним підприємством "Моріс" позов заявлено до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, де позивач просить про зобов`язати Виконавчий комітет Вінницької міської ради виконати рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009 в частині відпрацювання механізму відшкодування вартості майна Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Моріс" в межах чинного законодавства.

8.14. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.01.2021 у справі № 910/17743/18, суд зауважив, що розглядаючи позов в межах справи про банкрутство, суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, не повинен обмежуватися дослідженням доказів, наданих заявником та іншими учасниками провадження (матеріали позовного провадження), але має в силу наведених вище особливостей природи банкрутства надавати оцінку заявленим вимогам з урахуванням дослідження усієї сукупності доказів, в тому рахунку і тих, що містяться в матеріалах справи про банкрутство боржника (аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 911/2548/18).

8.15. Частиною 4 статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

8.16. Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.04.2020 у справі № 910/8264/18, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога Позивача до Відповідача. Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу

8.17. Предметом позову у цій справі є вимоги про зобов`язання відповідача виконати рішення №1077 від 14.05.2009 в частині відпрацювання механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", шляхом розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", в межах чинного законодавства.

8.18. Підставами позовних вимог, серед іншого, зазначено те, що невиконання відповідачем свого рішення №1077 від 14.05.2009 щодо розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" та здійснення фактичного відшкодування є протиправним.

8.19. Господарськими судами під час розгляду даного спору, за результатами дослідження та аналізу наявних у матеріалах справи, доказів встановлено наступне.

8.19.1. 15.01.2020 ліквідатор ТОВ виробничо-комерційного підприємства "Моріс" Куліченко М.В. звернувся до Господарського суду Вінницької області із позовною заявою № 02-15/3 від 03.01.2020 до КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" про витребування рухомого майна, що знаходиться на території котельні відповідача, згідно переліку.

8.19.2. Ухвалою Господарського суду Вінницької області суду від 17.01.2020 призначено підготовче засідання з розгляду позовної заяви (902/28/20) ліквідатора ТОВ виробничо-комерційного підприємства "Моріс" Куліченка М.В. до КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" про витребування рухомого майна в межах справи №10/24/2011/5003 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вінницьку міську раду.

8.19.2. Ухвалою суду від 19.01.2021 призначено позовну заяву ліквідатора ТОВ виробничо-комерційного підприємства "Моріс" Куліченка М.В. № 02-15/3 від 03.01.2020 року (до КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вінницька міська рада про витребування рухомого майна по справі №10/24/2011/5003(902/28/20) в межах справи № 10/24/2011/5003 до судового розгляду по суті.

8.19.3. Так, в межах справи №10/24/2011/5003 про банкрутство ТОВ виробничо-комерційного підприємства "Моріс" перебувала справа № 10/24/2011/5003(902/28/20) за позовом ТОВ ВКП "Моріс" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Куліченка М.В. до КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вінницька міська рада, про витребування майна, а саме: 1) Огорожа залізобетонна з металевими воротами; 2) ГРП-200/1-л на рамі; 3) Котел водогрійний Vitomax 200М 241004, заводський № 11, реєстр. №674, в комплекті з пильником, приладами обліку, запірною арматурою; 4) Котел водогрійний Vitomax 200М 241005, заводський № 67, реєстр. №675, в комплекті з пильником, приладами обліку, запірною арматурою; 5) Котел водогрійний Vitomax 200 М-241006, зав.№69, потужністю 6,6МВт; 6) Котел водогрійний Vitomax 200 М-241006, зав.№70, потужністю 6,6МВт; 7) Насосна група та щити управління теплоносіями, у складі: насосів Wilo IL 150/340-45/4 - 2 одиниці, запірна арматура з електроприводами d300 - 2 од.; щитовідборки управління в комплексі - 2 штуки; 8) Обчислювач об`єму газу "Універсал-02"; 9) Станок зварювальний ВД-502-2 УЗ; 10) Станок труборізний; 11) Ультразвуковий тепловий лічильник РУ-300 з обчислювачем; 12) Токарний станок 1М61П.

8.19.4. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 04.02.2021 у справі № 10/24/2011/5003(902/28/20) відмовлено в задоволенні позовної заяви ТОВ ВКП "Моріс" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Куліченка М.В. до КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вінницька міська рада, про витребування майна.

8.19.5. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 рішення Господарського суду першої інстанції від 04.02.2021 у справі №10/24/2011/5003(902/28/20) - залишено без змін.

8.19.6. Постановою Верховного Суду від 08.12.2021 року постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 у справі № 10/24/2011/5003 (902/28/20) - скасовано. Справу № 10/24/2011/5003 (902/28/20) направлено на новий апеляційний розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

8.19.7. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 рішення Господарського суду першої інстанції від 04.02.2021 у справі №10/24/2011/5003(902/28/20) - залишено без змін.

8.20. Під час розгляду спору у справі №10/24/2011/5003(902/28/20) господарськими судами встановлено, зокрема, що "між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради (Орендодавець) та ТОВ ВКП "Моріс" (Орендар) укладено договір оренди цілісного майнового комплексу № 2 від 01.04.2001, предметом якого було передання Орендарю в строкове платне користування цілісного майнового комплексу - котельні по вул. К. Маркса, 18А.

Пунктом 5.4 даного договору передбачено, що Орендар зобов`язується: своєчасно здійснювати капітальний та поточний ремонт орендованих основних фондів. Проведення капітального ремонту погоджувати з Орендодавцем.

Орендар має право: з дозволу Орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння, що зумовлює підвищення його вартості (п. 6.3).

В разі розірвання договору, поліпшення орендованого майна, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів з дозволу Орендодавця, визнаються власністю Орендаря. Вартість поліпшень орендованого майна, зроблених без згоди Орендодавця, які не можливо відокремити без шкоди майну, компенсації не підлягають (п. 10.5).

У позовній заяві зазначено, що в 2007 році ТОВ ВКП "Моріс" за погодженням з Вінницькою міською радою, для вжиття заходів з модернізації та реконструкції цілісного майнового комплексу котельні за адресою: вул. К. Маркса, б. 18А, м. Вінниця, за власні та кредитні кошти придбало чотири котлові агрегати, виробництва Німеччина, типу Vitomax 200 та комплектуючі до них.

При цьому, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 22/68/07-КЛТ від 12.10.2007 на підставі договорів застави №22/68/301/07-ЗЛТ, № 22/68/302/07-ЗЛТ та №22/68/303/07-ЗЛТ від 12.07.2007 в заставу банку - ВАТ "Кредитпромбанк" передано все майно ТОВ ВКП "Моріс", в тому числі оспорюване котлове обладнання, придбане ТОВ ВКП "Моріс" у ВКФ ТОВ "Нічлава", на підставі договору купівлі-продажу №1/09 від 03.09.2007.

В подальшому, у 2008 році придбані Позивачем два котлові агрегати були змонтовані та введені в експлуатацію на орендованому цілісному майновому комплексу, а інші два котлових агрегати були завезені на будівельну площадку даного цілісного майнового комплексу, однак їх монтаж Орендарем здійснено не було.

Отже, згідно умов укладеного договору оренди, Позивачем були здійсненні заходи з модернізації та реконструкції орендованого ним цілісного майнового комплексу, шляхом купівлі та встановлення котлових агрегатів із комплектуючими до них.

Пунктом 2.2 договору оренди цілісного майнового комплексу №2 від 01.04.2001, визначено, що Власником орендованого майна залишається територіальна громада м. Вінниці, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Згідно матеріалів справи, єдиний майновий комплекс будівлі котельні, що розміщена по вул. К. Маркса (М. Шимка на сьогодні) в буд. 18а, належить Вінницькій міській об`єднаній територіальній громаді м. Вінниця, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 28.08.2007 № 396.

Орендований Позивачем на підставі договору оренди № 2 від 01.04.2001 цілісний майновий комплекс, а саме будівля котельні, що розміщена по вул. К. Маркса (М. Шимка на сьогодні) в буд. 18а, м. Вінниця, є комунальною власністю та належить Вінницькій міській об`єднаній територіальній громаді м. Вінниця" (пункти 8.17-8.24, 8.28, 829, 8.34 постанови апеляційного суду від 22.04.2022).

8.21. Апеляційним господарським судом також у справі №10/24/2011/5003(902/28/20) встановлено, що рішенням Господарського суду Вінницької області від 02.10.2009 у справі № 7/144-09 (яке залишене без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій) за позовом Виконавчого комітету Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Моріс" про розірвання договору, вирішено розірвати договір оренди цілісного майнового комплексу від 01.04.2001 № 2, укладений між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Моріс" та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Моріс" повернути Виконавчому комітету Вінницької міської ради за актом прийому-передачі цілісний майновий комплекс - котельню по вул. К.Маркса, 18а.

8.21.1. Таким чином, договір оренди цілісного майнового комплексу від 01.04.2001 № 2 було розірвано у судовому порядку.

8.22. Також, господарськими судами встановлено, що рішення Вінницької міської ради від 30.10.2009 № 2525 "Про внесення доповнень в підрозділ 3.2.2. розділу 3 додатку до рішення міської ради від 04.04.2008 №1845 "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Вінниці та визнання таким, що втратив чинність пункт 1 рішення міської ради від 18.10.2002 № 107 зі змінами та доповненнями до нього" було предметом судового розгляду (справа № 127/27435/14-а).

8.22.1. За змістом судових рішень у вказаній справі - даний спір не є публічно-правовим спором в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

8.22.2. При цьому, судом касаційної інстанції адміністративної юрисдикції зазначено, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник державного майна здійснює розпорядження об`єктів, які знаходяться у комунальній власності, у порядку, встановленому законом, а також що відповідно до пункту 1 статті 12 ГПК України, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо оренди майна (в даному випадку оренди цілісного майнового комплексу), підвідомчі господарським судам.

8.22.3. Таким чином, заявлені позивачем вимоги підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства.

8.23. За висновками господарських судів у справі №10/24/2011/5003 (902/28/20) спірне майно не належить КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" на праві власності, а лише перебуває на балансі як цілісний майновий комплекс, а тому відповідач не вправі відчужувати відповідне майно без попередньої згоди Власника - Вінницької міської ради у відповідності до вищевказаних норм законодавства.

8.23.1. Оскільки, оспорюване майно включено до переліку об`єктів комунальної власності Вінницької міської об`єднаної територіальної громади, господарські суди прийшли до висновку, що заявлені вимоги позивача до відповідача про витребування рухомого майна, яке знаходиться на території котельні КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", за адресою: вул. М. Шимка (колишня вул. К. Маркса), 18а, м. Вінниця, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

8.23.2. Згідно постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2022 у справі №10/24/2011/5003 (902/28/20) суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви ТОВ виробничо-комерційного підприємства "Моріс" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Куліченка М.В. № 02-15/3 від 03.01.2020 року (вх. № 02.1-34/363/20) до КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вінницька міська рада про витребування рухомого майна по справі № 10/24/2011/5003(902/28/20) в межах справи №10/24/2011/5003, в повному обсязі.

8.24. За частиною 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

8.25. Отже, встановлені вказаним вище рішенням суду у справі № 10/24/2011/5003(902/28/20) обставини є преюдиційними в силу частини 4 статті 75 ГПК України під час розгляду спору у справі що розглядається.

8.26. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 14.05.2009 року № 1077 "Про перевірку ефективності використання комунального майна - ЦМК по вул. Чехова, 7 та по вул. К.Маркса, 18а та затвердження актів інвентаризації майна переданого в оренду" вирішено:

1. Прийняти до уваги висновки і пропозиції комісії викладені в Акті перевірки ефективності використання комунального майна цілісних майнових комплексів по вул. К.Маркса, 18-а та вул. Чехова, 7, переданих в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційному підприємству "Моріс" (додаток 1).

2. Затвердити акти інвентаризації майна переданого в оренду по цілісних майнових комплексах за адресами : вул. К.Маркса, 18-а (додаток 2) та вул. Чехова, 7 (додаток 3).

3. Запропонувати орендарю Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційному підприємству "Моріс" достроково розірвати за взаємною згодою сторін договір оренди №1 від 01.04.2001 р. цілісного майнового комплексу по вул. Чехова,7 та договір №2 від 01.04.2001 р. цілісного майнового комплексу по вул. К.Маркса, 18а.

4. Доручити управлінню комунального майна підготувати угоди до договорів оренди №№ 1,2 від 01.04.2001 р. щодо їх дострокового розірвання.

5. Контроль за виконанням цього рішення покласти на заступника міського голови Кістіона В.В.

8.26.1. Додатком № 1 до рішення виконкому від 14.05.2009 року № 1077 є акт перевірки ефективності використання комунального майна цілісних майнових комплексів по вул. К.Маркса, 18-а та вул. Чехова, 7.

8.26.2. Так, у згаданому акті комісія надала наступні висновки:

1. За результатами перевірки фінансово - господарської діяльності ТОВ ВКП "Моріс" за 2003-2008рр. комісія зробила висновки, що у зв`язку з збитковою діяльністю банківський кредит (тіло кредиту) підприємством повертається за рахунок обігових коштів, що призводить до: нестачі обігових коштів для проведення поточних розрахунків; до збільшення кредиторської заборгованості за товари, роботи, послуги.

Кредиторська заборгованість на кінець 2008 року перевищує дебіторську в 3,3 рази, що суттєво впливає на стан розрахунків.

2. Об`єкт по вул. Чехова, 7 за призначенням не використовується.

3. Умови договорів оренди виконуються неналежним чином.

4. За підсумками проведеної інвентаризації цілісного майнового комплексу по вул. Чехова,7 виявлена нестача майна на суму 388,74 грн. та лишки на суму 37,00 грн., що відображено в акті інвентаризації за №2 (додається). Виявлена нестача виникла у зв`язку з неналежним збереженням майна орендарем, тому підлягає відшкодуванню за рахунок останнього в дохід міського бюджету. Лишки підлягають оприбуткуванню по бухгалтерському обліку балансоутримувачем.

5. Пояснення, надані ТОВ ВКП "Моріс" щодо розбіжності в інвентаризаційних описах (звіряльних відомостях з даними на момент прийому-передачі майна в оренду) вважати такими, що не відповідають нормативній документації щодо проведення інвентаризації.

6. Оцінку вартості майна, яке не перебуває на обліку під час інвентаризації необхідно здійснити у порядку, визначеному законодавством про оцінку майна.

8.26.3. За результатами проведеної перевірки, комісією надано пропозиції:

1. У зв`язку з тим, що цілісний майновий комплекс по вул. Чехова, 7 не використовується за призначенням, пропонуємо розірвати договір оренди ЦМК за взаємною згодою сторін.

2. Врахувати пропозиції управління житлового господарства щодо передачі майна не функціонуючого цілісного майнового комплексу по вул. Чехова, 7 на баланс ВМКП "Вінницяміськліфт" для розширення виробничої бази.

3. Управлінню житлового господарства, як балансоутримувачу, необхідно збільшити залишкову вартість всього цілісного майнового комплексу по вул. К.Маркса, 18а на суму фінансування в розмірі 2483,055 тис.грн. та надати інформацію управлінню комунального майна в термін до 20.04.2009року.

4. З метою забезпечення якісних послуг населенню, доручити управлінню комунального майна (Шутак І.А.) спільно з юридичним управлінням (Гусак Д.В.) підготувати на розгляд виконкому проект рішення щодо розірвання договорів оренди №1,№2 з ВКП ТОВ "Моріс" за взаємною згодою сторін.

5. Для можливості подальшого використання чи необхідності списання демонтованого обладнання, доручити балансоутримувачу залучити спеціалізовану експертну комісію за участю фахівців профільних управлінь.

6. Управлінню комунального майна, управлінню економіки та інвестицій спільно з галузевими управліннями відпрацювати механізм відшкодування вартості власного майна ВКП ТОВ "Моріс" в межах чинного законодавства.

8.27. Як слідує з матеріалів справи, 10.04.2024 арбітражний керуючий (ліквідатор ТОВ ВКП "Моріс") Куліченко М.В. звернувся до Виконавчого комітету Вінницької міської ради з листом № 02-15/147 від 10.04.2024 з проханням повідомити чи надавались Вінницькою міською радою або виконавчим комітетом інші пропозиції та/або вчинялись дії/заходи на виконання рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009, та/або чи приймались інші рішення щодо відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" в межах чинного законодавства, та в разі їх надання або вчинення, повідомити відповідну інформацію та надати копії підтверджуючих документів.

8.28. У листі Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 01/00/011/130610 від 30.04.2024 повідомлено, що на виконання рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 14.05.2009 №1077 "Про перевірку ефективності використання комунального майна - ЦМК по вул. Чехова, 7 та по вул. К. Маркса, 18а та затвердження актів інвентаризації майна переданого в оренду" вживались заходи, зокрема:

- рішенням Господарського суду Вінницької області від 02.10.2009 у справі №7/144-09 за позовом Виконавчого комітету Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Моріс" розірвано договір оренди цілісного майнового комплексу від 01,04.2001 №2, укладений між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Моріс" та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Моріс" повернути Виконавчому комітету Вінницької міської ради за актом прийому-передачі цілісний майновий комплекс - котельню по вул. К.Маркса, 18а. Дане рішення залишено без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 24.12.2009 р. та постановою Вищого господарського суду України від 24.03.2010р.;

- 30.10.2009. Вінницькою міською радою прийнято рішення №2525 "Про внесення доповнень в підрозділ 3,2,2. розділу 3 додатку до рішення міської ради від 04.04.2008 № 1845 "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Вінниці та визнання таким, що втратив чинність пункт 1 рішення міської ради від 18.10.2002 р. № 107 зі змінами та доповненнями до нього".

8.29. Згідно пунктом 1 зазначеного вище рішення, серед іншого, внесено зміни до рішення Вінницької міської ради від 04.04.2008 р. № 1845 "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Вінниці", а саме - доповнено пунктом 85, яким віднесено до переліку комунальної власності два котли Vitomax 200М-241-005 та Vitomax 200М-241-004 з обладнанням загальною вартістю 2 747 965,44 грн (не обліковане майно).

8.30. Пунктами 2, 3 вказаного рішення визначено: управлінню енергетики та зв`язку міської ради взяти на бухгалтерський облік прийняті у комунальну власність територіальної громади міста об`єкти зазначені у пункті 1 даного рішення; управлінню енергетики, транспорту та зв`язку міської ради передати, а комунальному підприємству Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" прийняти на свій баланс об`єкти зазначені в пункті 1 даного рішення з віднесенням на поповнення статутного фонду.

8.31. Інша запитувана інформація у виконавчих органах Вінницької міської ради відсутня.

8.32. Так, позивач в даному випадку посилається на те, що рішення щодо відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" залишається на даний час не виконаним, майно Боржнику не повернуто та/або компенсація вартості майна ТОВ ВКП "Моріс" не здійснена, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про зобов`язання відповідача виконати рішення №1077 від 14.05.2009р. в частині відпрацювання механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", шляхом розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", в межах чинного законодавства.

8.33. Повноваження органів місцевого самоврядування визначаються Конституцією України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

8.34. Згідно статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

8.35. Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8.36. Частинами 1, 3 статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

8.37. За змістом статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

8.38. Статтею 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

8.38.1. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

8.39. Згідно частини 1, 3, 4 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами. Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.

8.40. За частиною 1 статті 11 вказаного Закону виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

8.41. Згідно статті 25 згаданого Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

8.42. Виключна компетенція сільських, селищних, міських рад визначена у статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

8.43. Відповідно до частин 1, 3 статті 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

8.43.1. Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Сільська, селищна, міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури.

8.44. Згідно частини 1 статті 52 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

8.45. Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення від 16.04.2009 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8.46. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

8.47. Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають їм можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох альтернативних варіантів управлінських рішень, кожен з яких є законним. При цьому повноваження державних органів не можуть визнаватися дискреційними за наявності лише одного правомірного та законно обґрунтованого варіанта поведінки суб`єкта владних повноважень. Подібний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2023 у справі № 990/75/23, від 31.08.2023 у справі №9901/364/21.

8.48. Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № К(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за відповідних обставин.

8.49. У законодавстві України визначення поняття "дискреційні повноваження" наведено в Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5. Так, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

8.50. Конституційний Суд України визнає за органом публічної влади право на певні дискреційні повноваження у прийнятті рішень та застерігає, що "цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого, - наявність можливості в особи передбачати дії цих органів" (абзац 3 підпункту 2.4 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 3-рп/2016).

8.51. Відтак, враховуючи вище наведене, слід дійти висновку, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли існує лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень, тобто, коли у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.02.2024 у справі № 914/2223/22, від 18.05.2023 у справі № 910/2417/20, від 15.02.2022 у справі № 914/2055/18.

8.52. Отже, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанта рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені в законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанта вибору будь-ким. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 27.04.2023 у справі № 910/9215/21, від 15.02.2022 у справі № 914/2055/18, від 21.09.2021 у справі № 927/1067/20.

8.53. У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження (постанови Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 814/1755/17, від 14.08.2018 у справах № 522/17650/16-а, № 815/1666/17, від 11.09.2018 у справах № 441/564/17, № 816/318/18, від 06.11.2018 у справах № 826/1017/16, № 826/1020/16, від 13.11.2018 у справі № 826/20369/14, від 27.11.2018 у справі № 826/162/18, від 06.03.2019 у справах № 1640/2592/18, № 1640/2594/18).

8.54. При цьому, суд не вправі перебирати на себе повноваження державних органів, чи органів місцевого самоврядування, визначених законом, суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта.

8.55. Як уже зазначалося рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 14.05.2009 року № 1077 "Про перевірку ефективності використання комунального майна - ЦМК по вул. Чехова, 7 та по вул. К.Маркса, 18а та затвердження актів інвентаризації майна переданого в оренду" вирішено, окрім іншого,

- прийняти до уваги висновки і пропозиції комісії викладені в Акті перевірки ефективності використання комунального майна цілісних майнових комплексів по вул. К.Маркса, 18-а та вул. Чехова, 7, переданих в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційному підприємству "Моріс" (додаток 1);

- затвердити акти інвентаризації майна переданого в оренду по цілісних майнових комплексах за адресами : вул. К.Маркса, 18-а (додаток 2) та вул. Чехова, 7 (додаток 3).

8.56. В акті перевірки ефективності використання комунального майна цілісних майнових комплексів по вул. К.Маркса, 18-а та вул. Чехова, 7 (додаток № 1 до рішення виконкому від 14.05.2009 року № 1077) було надано пропозиції, зокрема, управлінню комунального майна, управлінню економіки та інвестицій спільно з галузевими управліннями відпрацювати механізм відшкодування вартості власного майна ВКП ТОВ "Моріс" в межах чинного законодавства.

8.57. Отже, за змістом рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 14.05.2009 № 1077 "Про перевірку ефективності використання комунального майна - ЦМК по вул. Чехова, 7 та по вул. К.Маркса, 18а та затвердження актів інвентаризації майна переданого в оренду" відповідачем було прийнято рішення саме про прийняття до уваги висновків і пропозицій комісії, викладених в Акті перевірки ефективності використання комунального майна цілісних майнових комплексів по вул. К.Маркса, 18-а та вул. Чехова, 7, переданих в оренду ТОВ ВКП "Моріс" (додаток 1); та про затвердження актів інвентаризації майна.

8.58. При цьому, у пункті 6 акту перевірки ефективності використання комунального майна цілісних майнових комплексів по вул. К.Маркса, 18-а та вул. Чехова, 7, переданих в оренду ТОВ ВКП "Моріс" (додаток 1), висновки і пропозиції комісії в якому були прийняті до уваги зазначеним вище рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 14.05.2009 року № 1077 - було лише надано пропозиції виконавчим органам Вінницької міської ради відпрацювати механізм відшкодування вартості власного майна ВКП ТОВ "Моріс" в межах чинного законодавства.

8.59. Водночас, зі змісту рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 14.05.2009 № 1077 "Про перевірку ефективності використання комунального майна - ЦМК по вул. Чехова, 7 та по вул. К.Маркса, 18а та затвердження актів інвентаризації майна переданого в оренду" не вбачається про прийняття рішення щодо відпрацювання механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", шляхом розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс".

8.60. Під час розгляду даного спору у судах першої та апеляційної інстанції позивачем не надано судам доказів щодо ініціювання питання перед відповідачем щодо розгляду питання та прийняття відповідного рішення, в межах компетенції, стосовно розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", обмежившись лише надісланням на адресу відповідача листів про надання інформації щодо виконання рішення від 14.05.2009 року № 1077 та щодо отримання копії рішення від 14.05.2009 року № 1077 з додатками.

8.61. При цьому, позивачем заявлено позовні вимоги саме щодо зобов`язання відповідача виконати рішення №1077 від 14.05.2009р. в частині відпрацювання механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", шляхом розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", в межах чинного законодавства, однак, як зазначено вище, рішення про що відповідачем у рішенні №1077 від 14.05.2009р не приймалось.

8.62. Також, як уже зазначалося, за результатами розгляду справи №10/24/2011/5003 (902/28/20) було встановлено, що ліквідатором ТОВ ВКП "Моріс" - позивачем не надано доказів, які б свідчили про вжиття ТОВ ВКП "Моріс" заходів (подання позовів, тощо) після розірвання вищевказаного договору оренди щодо відшкодування вартості витрат або повернення майна, яке ТОВ ВКП "Моріс" було придбано для модернізації та реконструкції орендованого ним цілісного майнового комплексу на підставі договору оренди цілісного майнового комплексу від 01.04.2001 № 2.

8.63. В контексті наведеного, слід зазначити , що суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи, тому позовна вимога про зобов`язання відповідача виконати рішення №1077 від 14.05.2009р. в частині відпрацювання механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", шляхом розробки механізму відшкодування вартості майна ТОВ ВКП "Моріс", в межах чинного законодавства (рішення про що відповідачем у рішенні №1077 від 14.05.2009р не приймалось) не підлягає задоволенню, оскільки вирішення вказаного питання щодо розробки механізму відшкодування вартості майна належить до компетенції та є дискреційними повноваженнями відповідача та не належить до компетенції суду.

8.64. Суд не повноважний втручатись у діяльність відповідача та відповідно перебирати функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язувати його вчиняти дії, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

8.65. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.66. Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

8.67. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

8.68. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

8.69. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.70. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

8.71. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

8.72. Позовні вимоги про зобов`язання відповідача виконати рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1077 від 14.05.2009 в частині відпрацювання механізму відшкодування вартості майна Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "МОРІС" в межах чинного законодавства є безпідставними.

8.73. Враховуючи вищевикладене, встановлені господарськими судами обставини даного спору, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс" від 31.10.2024р. не підлягають до задоволення.

8.74. Щодо застосування до спірних правовідносин позовної давності заявлене відповідачем у відзиві (б/н від 26.12.2024) клопотання - застосувати наслідки спливу строку позовної давності щодо звернення з позовом до суду, апеляційний суд зазначає наступне.

8.75. За змістом статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

8.76. Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

8.77. Приписи статті 260 ЦК України передбачають, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

8.78. Згідно частини 1 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

8.79. Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

8.80. Позовна давність як цивільно-правова категорія наділена такими ознаками: 1) має юридичний склад; 2) позначає сплив строку; 3) має правоприпиняючий характер, оскільки припиняє право на позов у матеріальному розумінні (право на задоволення позову); 4) застосовується у випадках порушення цивільних прав та інтересів особи; 5) встановлюється щодо вимог, які мають майновий характер, і деяких нематеріальних благ, передбачених законом; 6) застосовується лише за ініціативою сторони спору.

8.81. Застосування позовної давності в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) забезпечує в національній системі права виконання принципу верховенства права, складовою частиною якого є правова визначеність.

8.82. Згідно вимог статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

8.83. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 18.12.2019 по справі №522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) зазначила наступне: "134. Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову."

8.84. Оскільки заявлені позовні вимоги визнано необґрунтованими та безпідставними, клопотання відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає.

8.85. Висновок суду першої інстанції про відмову у позові є обґрунтованим та правомірним.

8.86. Скаржник/позивач не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень.

8.87. Оскаржуване рішення Господарського суду вінницької області ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8.88. З урахуванням наведеного, усі зазначені доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

8.89. За таких обставин апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 27.01.2025 у справі №10/24/2011/5003 (902/1144/24) без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.01.2025 у справі №10/24/2011/5003(902/1144/24) апелянт сплатив судовий збір у розмірі 3633,60 грн. згідно квитанції від 24.02.2025.

10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.4. За приписами пункту 2 частини 4 статті 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмову в позові - на позивача.

10.5. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Моріс" від 24.02.25р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 27 січня 2025 року у справі №10/24/2011/5003(902/1144/24) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №10/24/2011/5003(902/1144/24) повернути Господарському суду Вінницької області.

Повна постанова складена "09" червня 2025 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Крейбух О.Г.