ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2025 р. Справа № 910/14591/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Павлюк М.Г. (у режимі відеоконференції)

від відповідача: Драчова М.С., Яковченко Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 (повний текст рішення складено 12.03.2025) (суддя Маринченко Я.В.)

у справі № 910/14591/24 Господарського суду міста Києва

за позовом Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У листопаді 2024 року Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" (далі - ПрАТ "Рівнеобленерго", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - НЕК "Укренерго", відповідач) про визнання відсутнім у НЕК "Укренерго" права нараховувати платежі після 06.06.2024 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління згідно з договором від 01.01.2024 № 0527-03041-ПД та зобов`язання НЕК "Укренерго" провести для ПрАТ "Рівнеобленерго" перерахунок обсягу та вартості послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління шляхом надання оператором системи передачі рахунків та актів надання послуги відповідно до умов чинного договору від 07.06.2024 № 0527-03041-ПД з урахуванням фактично здійснених ПрАТ "Рівнеобленерго" оплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після припинення дії та повного виконання умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0527-03041-ПД від 01.01.2024, а також після укладення нового договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0527-03041-ПД від 07.06.2024 відповідач продовжує виставляти рахунки за договором № 0527-03041-ПД від 01.01.2024.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі № 910/14591/24 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги ПрАТ "Рівнеобленерго" про визнання відсутнім права нараховувати платежі та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок обсягу та вартості послуг за договором від 07.06.2024 № 0527-03041-ПД не є ефективними способами захисту та направлені на недопущення стягнення НЕК "Укренерго" з ПрАТ "Рівнеобленерго" заборгованості в судовому порядку (справа № 918/767/24).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі № 910/14591/24, ПрАТ "Рівнеобленерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом не надано належної оцінки усім доводам та аргументам позивача, висновки суду щодо необхідності застосування ефективного способу захисту сформовані без урахування конкретних обставин справи та змісту правовідносин, які виникли при виконанні договору про передачу електричної енергії. Судом не надано оцінки аргументам позивача щодо незаконного нарахування платежів після вересня 2024 року.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Рівнеобленерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі № 910/14591/24; розгляд апеляційної скарги призначено на 13.05.2025 об 11:20; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 09.05.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ПрАТ "Рівнеобленерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі № 910/14591/24; оголошено перерву в судовому засіданні до 19.05.2025 об 11:00.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 задоволено заяву ПрАТ "Рівнеобленерго" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позиції учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду додаткові пояснення у даній справі, які просить суд врахувати при розгляді справи.

Явка представників учасників справи

У судовому засіданні 19.05.2025 взяли участь представник позивача (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду) та представники відповідача (в залі суду).

У судовому засіданні представник позивача (скаржника) вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.

Представники відповідача проти апеляційної скарги заперечували і просили суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, наказом НЕК "Укренерго" № 550 від 03.10.2023 затверджено умови договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та визначено, що умови договору набувають чинності з 01.01.2024.

У подальшому, наказом НЕК "Укренерго" № 742 від 22.12.2023 з метою актуалізації умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, затверджено умови договору (зі змінами) та визначено, що умови договору набирають чинності з 01.01.2024; визнано таким, що втратив чинність, наказ НЕК "Укренерго" від 03.10.2023 № 550.

Умови договору оприлюднено відповідачем на своєму офіційному вебсайті.

У зв`язку з поданням заяви-приєднання від 29.11.2023 відповідач листом № 01/65680 від 30.11.2023 повідомив позивача про приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Ідентифікатор договору № 0527-03041-ПД. Дата акцептування 01.01.2024.

Таким чином, між позивачем як користувачем та відповідачем як оператором системи передачі (далі - ОСП), укладено договір № 0527-03041-ПД про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління з датою акцептування 01.01.2024, за умовами якого ОСП безперервно надає послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (п. 2.1 договору).

У п. 2.2 договору встановлено зобов`язання користувача здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього договору.

У п. 9.7 договору передбачено, що цей договір може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення змін або скасування нормативно-правових актів, що регулюють відносини, пов`язані з наданням послуги. У такому випадку зміни до цього Договору вносяться ОСП протягом 10 днів з дня набрання ними чинності.

Згідно з п. 9.8 договору цей договір зі змінами оприлюднюється на офіційному вебсайті ОСП. Якщо користувач не ініціював розірвання цього договору протягом одного місяця з дати набрання чинності змінами, вважається, що він погодився зі зміненим договором.

На виконання умов договору № 0527-03041-ПД від 01.01.2024 відповідачем формувались та направлялись позивачу відповідні декадні рахунки, фактичні рахунки разом з актами приймання-передачі послуги, які, за твердженням позивача, були сплачені в повному обсязі.

Наказом НЕК "Укренерго" від 07.06.2024 № 344 затверджено умови договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (п. 1).

Відповідно до п. 2 наказу № 344 начальнику Департаменту договірної роботи з учасниками ринку та користувачами системи встановлено: забезпечити оприлюднення та розміщення умов договору на вебсайті НЕК "Укренерго" в термін до 07.06.2024; забезпечувати оформлення договірних відносин у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору; організувати направлення користувачам системи передачі повідомлення щодо внесення змін до типової форми договору та затвердження його нових умов.

Згідно з п. 3 наказу № 344 він набирає чинності з дня його підписання, крім пункту 4, який набирає чинності з моменту публікації наказу на офіційному вебсайті НЕК "Укренерго".

Відповідно до п. 4 наказу № 344 визнано таким, що втратив чинність, наказ НЕК "Укренерго" від 22.12.2023 № 742.

На виконання наказу НЕК "Укренерго" № 344 було затверджено та розміщено на офіційному вебсайті договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління зі змінами.

Після затвердження 07.06.2024 договору зі змінами відповідач продовжив формувати та направляти позивачу рахунки разом з актами приймання-передачі послуги за період із червня 2024 року по грудень 2024 року з призначенням платежу: за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління згідно з договором від 01.01.2024 № 0527-03041-ПД.

Звертаючись із позовом у даній справі, ПрАТ "Рівнеобленерго" послалось на те, що вказані рахунки та акти сформовані та виставлені відповідачем на підставі припиненого та виконаного договору, що, в свою чергу, породжує правову невизначеність для позивача та не узгоджується з положеннями діючого договору від 07.06.2024 № 0527-03041-ПД.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначав, що у зв`язку із внесенням змін до типової форми договору про надання послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління постановою НКРЕКП від 28.05.2024 № 1036, ним відповідно до умов договору в односторонньому порядку внесено зміни до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління шляхом затвердження договору зі змінами наказом від 07.06.2024 № 344. При цьому жодних дій для припинення/розірвання договору позивачем не вчинялось, а тому дія договору продовжилась і після 06.06.2024.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

За змістом частин першої та другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника, і такі способи мають бути доступними й ефективними.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення, та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Зазначені правові позиції неодноразово висловлювалися Верховним Судом та узагальнено містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

Принцип диспозитивності, закріплений у статті 14 ГПК України, передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, а учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, особа має право на власний розсуд обрати будь-який із можливих способів захисту, які передбачені законом або договором, за виключенням випадків, коли законом встановлено імперативний характер щодо застосування конкретного способу захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, головна особливість договору приєднання полягає у встановленні умов договору однією стороною шляхом розроблення нею формуляра або іншої стандартної форми і в неможливості другої сторони запропонувати свої умови договору.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі повідомлення про приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, ідентифікатор договору № 0527-03041-ПД, дата акцептування 01.01.2024, між позивачем як користувачем та відповідачем як оператором системи передачі укладено договір № 0527-03041-ПД про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління з датою акцептування 01.01.2024.

07.06.2024 НЕК "Укренерго" було видано наказ № 344 про затвердження умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (п. 1).

Згідно з наказом № 344 НЕК "Укренерго" було розміщено на офіційному вебсайті договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління зі змінами.

Після затвердження 07.06.2024 договору зі змінами відповідач продовжив формувати та направляти позивачу рахунки разом з актами приймання-передачі послуги за період із червня 2024 року по грудень 2024 року з призначенням платежу: за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління згідно з договором від 01.01.2024 № 0527-03041-ПД.

На думку позивача, вказані рахунки та акти сформовані та виставлені відповідачем на підставі припиненого та виконаного договору, що, в свою чергу, породжує правову невизначеність для позивача та не узгоджується з положеннями діючого договору від 07.06.2024 № 0527-03041-ПД.

Одним зі способів захисту, який передбачений частиною другою статті 16 ЦК України, є визнання права. Норми частини другої статті 20 ГК України визначають такі способи захисту, як визнання наявності або відсутності прав.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Отже, зобов`язання містить дві нерозривно поєднані складові - обов`язок боржника вчинити дію або утриматись від її вчинення та право кредитора вимагати виконання цього від боржника.

Виходячи з наведеного, способами захисту інтересу особи у правовій визначеності при виконанні договірних зобов`язань можуть бути: 1) визнання права позивача; 2) визнання відсутнім (припиненим) обов`язку позивача; 3) визнання відсутнім (припиненим) права вимоги відповідача.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 910/16479/23.

За висновками Верховного Суду України, сформульованими в постанові від 21.11.2012 у справі 6-134цс12, згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність.

Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема у таких випадках:

- кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку;

- особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником).

У постанові від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права (пункт 58).

У разі якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора або кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту (пункт 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.10.2022 у справі № 910/14224/20).

Разом із тим, як встановлено судом, у провадженні Господарського суду Рівненської області перебуває справа № 918/767/24 за позовом НЕК "Укренерго" до ПрАТ "Рівнеобленерго" про стягнення заборгованості в розмірі 95 303 646,82 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) у зв`язку з неналежним виконанням ПрАТ "Рівнеобленерго" зобов`язань за договором про надання послуг № 0527-03041-ПД від 01.01.2024 в частині оплати наданих послуг.

У той же час, предметом позову ПрАТ "Рівнеобленерго" в межах справи № 910/14591/24 є, зокрема, вимога про визнання відсутнім у НЕК "Укренерго" права нараховувати платежі після 06.06.2024 за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління згідно з договором від 01.01.2024 № 0527-03041-ПД.

Тобто, позовні вимоги у даній справі фактично засвідчують правову позицію ПрАТ "Рівнеобленерго" стосовно вимог у справі № 918/767/24.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ПрАТ "Рівнеобленерго" про визнання відсутнім права нараховувати платежі та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок обсягу та вартості послуг за договором від 07.06.2024 № 0527-03041-ПД направлені на уникнення стягнення НЕК "Укренерго" з ПрАТ "Рівнеобленерго" заборгованості в судовому порядку у справі № 918/767/24 та намагання встановити преюдицію для зазначеної справи.

З урахуванням зазначеного вище, ПрАТ "Рівнеобленерго" має можливість захистити свої права в межах справи № 918/767/24, а відтак правильним є висновок суду першої інстанції, що обрані позивачем способи захисту не призведуть до захисту прав та охоронюваних законом інтересів ПрАТ "Рівнеобленерго", при цьому питання обсягу та вартості наданих послуг може вирішуватися у межах спору щодо оплати за такі послуги.

Обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин.

З огляду на викладене, вмотивованим є висновок місцевого господарського суду про те, що позов ПрАТ "Рівнеобленерго" не підлягає задоволенню у зв`язку з обранням позивачем неналежних та неефективних способів захисту.

Крім того, як правильно виснував місцевий господарський суд, позивачем не доведено укладення нового договору від 07.06.2024 № 0527-03041-ПД, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено лише один договір від 01.01.2024 № 0527-03041-ПД, відповідно до умов якого (п. 9.7) відповідачем в односторонньому порядку вносились зміни, і який є чинним.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного в даній справі судового рішення відсутні.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі № 910/14591/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву, повна постанова складена - 30.05.2025.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко