СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Харків Справа № 917/363/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. №990 П) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.04.2025 (ухвала постановлена суддею Паламарчук В.В. в приміщені Господарського суду Полтавської області 15.04.2025, повна ухвала складена 16.04.2025) у справі № 917/363/25

за заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.04.2025 у справі №917/363/25 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність; залишено без розгляду заяву арбітражного керуючого Яковенко Дмитра Едуардовича про участь у справі.

ОСОБА_1 звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права, просить скасувати повністю ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.04.2025, а справу направити до Господарського суду Полтавської області для продовження розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи зазначається розмір прострочених зобов`язань, виходячи з наявних у боржника відомостей, якими вона володіє на сьогоднішній день, що не позбавляє її права заявляти заперечення проти грошових вимог кредиторів, які розглядатимуться господарським судом в процесі визнання вимог кредиторів. Наразі у ОСОБА_1 існує заборгованість у розмірі 712673,76 грн перед шістнадцятьма кінцевими кредиторами - за кредитами, отриманими з грудня 2023 року до травня 2024 року. Відтак, з загальної суми заборгованості 712673,76 грн лише 344396,72.грн (тобто лише 48,31%) є безпосередньо кредитними коштами, а решта - це нараховані кредиторами фактично за два місяці відсотки, тобто кошти, яких боржник не отримував та, відповідно, не витрачав. Так, заявниця зазначає, що у додатку до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , який має назву «Список кредиторів та боржників», викладено всю відому боржнику актуальну і доступну станом на день звернення до суду інформацію, що спирається як на відомості з Кредитної історії, підписаної уповноваженою особою ТОВ «УБКІ» 13.01.2025 (за кредиторами, що або не надали відповіді взагалі, або письмово відмовили у наданні інформації), так і на матеріали листування представника боржника з кредиторами, які надали вичерпні відповіді. На думку заявниці, у такий спосіб в порядку ч. 4 ст. 80 ГПК України вона повідомила суду про те, що з причин не залежать від неї, не змогла отримати потрібні суду документи, які зберігаються у окремих кредиторів.

Заявниця апеляційної скарги зазначає, що у своїй заяві не порушувала питання щодо визнання її банкрутом та повного списання всієї суми заборгованості. Як і зазначалось у змісті заяви, наданий суду план реструктуризації є лише попереднім і складеним з урахуванням того скрутного стану, у якому опинився заявник: початок воєнної агресії з боку росії на території України з 24.02.2022, внаслідок чого значно постраждала інфраструктура практично всієї території держави; при цьому загроза захоплення державою-агресором додаткових територій України триває, і це закономірно призвело до значного погіршення економічної ситуації, у т.ч. у Полтавській області; невеликий дохід на попередньому місці роботи боржника, а також відсутність в регіоні проживання робочих місць із достатнім рівнем заробітної плати, через що вона була змушена мобілізуватися до Збройних Сил України, а також скрутне матеріальне становище через розірвання шлюбу, наявність двох неповнолітніх дітей та несплатою батьком дітей аліментів на їх утримання тощо.

ОСОБА_1 стверджує, що додала до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи свою кредитну історію, підписану електронним цифровим підписом ТОВ «УБКІ» та скріплену електронною печаткою ТОВ «УБКІ», та лише ті документи про підстави виникнення відповідної заборгованості та про поточний стан, якими володіє на теперішній час: копії кредитних договорів, паспортів споживчих кредитів, заяв-анкет, матеріали листування її представника з кредиторами тощо (які були в наявності та отримані за адвокатськими запитами).

Заявниця зазначає, що надала попередній план реструктуризації, де пропонує у наступні 60 місяців повністю погасити заборгованість перед усіма кредиторами в частині тіла кредитів (218,3 тис. грн) та частково погасити заборгованість за відсотками (на суму 81,7 тис. грн) - при тому, що вона як військовослужбовець звільнена від нарахування відсотків та штрафних санкцій. Втім, суд першої інстанції не надав ніякої оцінки, не проаналізував, а чи законно нараховані боржнику відсотки, і не встановив, що реальною сумою заборгованості фактично є лише тіла кредитів.

На думку ОСОБА_1 , законну і логічну пропозицію боржника повністю погасити (за допомогою розстрочення у часі) усі тіла отриманих кредитів суд очевидно назвав зловживанням правом доступ до суду зі зверненням із заявою про його неплатоспроможність за формальними ознаками та створення умов щодо порушення інтересів кредиторів на отримання належного боргу з боржника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх. №990 П) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.04.2025 у справі №917/363/25, встановлено учасникам справи строк по 16.05.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 03.06.2025.

Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025 у зв`язку з відпусткою судді Хачатрян В.С. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги і просив їх задовольнити.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали з урахуванням повноважень, визначених ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила таке.

24.02.2025 до Господарського суду Полтавської області через систему «Електронний суд» звернулася ОСОБА_1 з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність відповідно до статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства (вх. №377/25), у якій просила:

- прийняти цю заяву до розгляду та відкрити провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 15.09.2011 року Зінківським РВ УМВС України в Полтавській області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

- ввести процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 15.09.2011 року Зінківським РВ УМВС України в Полтавській області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

- ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 15.09.2011 року Зінківським РВ УМВС України в Полтавській області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

- призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Яковенка Дмитра Едуардовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №2133 від 24.05.2024, адреса місцезнаходження: 36020, Полтавська область, м. Полтава, вул. Залізна, 42, тел. НОМЕР_3 ,

- у разі прийняття ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 до розгляду, вирішити питання про зобов`язання кредиторів, які не надали відповіді на адвокатські запити, а саме - АТ «Сенс Банк» (23494714; Україна, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100); ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (41697872; Україна, 03150 м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 86 И); ТОВ «МІЛОАН» (40484607; Україна, 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21); ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" (37356833; Україна, 01032, місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 133А); ТОВ «Стар файненс груп» (44022416; Україна, 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30В); ТОВ «ФК «Є ГРОШІ» (43509084; Україна, 49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 51-Д); ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» (39669296; 01042, Україна, місто Київ, вулиця Маккейна Джона, будинок, 39); ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (44559822; 03150, Україна, місто Київ, вулиця Загородня, будинок, 15, офіс, 118/2) - подати до суду відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (копії кредитних договорів, розрахунки заборгованості тощо).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.03.2025 у справі №917/363/25 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду, підготовче засідання суду призначено на 15.04.2025, явку заявника у судове засідання визнано необов`язковою, заборонено фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відчужувати майно, відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів, зобов`язано заявницю в строк до 10.04.2025 надати суду:

- належні та допустимі докази (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань;

- докази в підтвердження існування інших обставин, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності), враховуючи дати укладення кредитних договорів;

- докази на підтвердження письмових пояснень з приводу того, на які потреби були використані кредитні кошти у конкретизованому списку кредиторів, з урахуванням того, що більша частина зазначених кредитів була отримана протягом 2024 року.

Відмовляючи ухвалою суду від 15.04.2025 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, суд першої інстанції встановив, що надані ОСОБА_1 докази мають неточну та неповну інформацію, а без витребуваних доказів, суд не має можливості встановити достовірність відображених заявником у конкретизованому списку кредиторів і боржників відомостей щодо дійсної кількості кредиторів.

Зважаючи на те, що місцевим господарським судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника, заяву арбітражного керуючого Яковенко Дмитра Едуардовича про участь у справі судом залишено без розгляду.

Надаючи власну правову оцінку обставинам справи, апеляційний господарський суд зазначає таке.

З огляду на об`єкт апеляційного оскарження предметом апеляційного дослідження є правомірність відмови судом першої інстанції у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України «Про міжнародне приватне право», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 ст.12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство (далі -КУзПБ) регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За наведеним у статті 1 КУзПБ визначенням, неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України «Про страхування» чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України «Про кредитні спілки».

Особливості відновлення платоспроможності боржника, який є фізичною особою, врегульовано Книгою четвертою КУзПБ.

Відповідно до статті 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За змістом частини 1 статті 115 та статті 116 КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника, яка подається ним за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, із викладенням, зокрема, обставин, що стали підставою для звернення до суду, а також наданням документів, передбачених частиною 3 статті 116 КУзПБ. Разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви (абз. 5 ч.1 ст.1 КУзПБ.).

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

- боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- наявні ознаки неплатоспроможності.

До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції (ч.3 ст.115 КУзПБ).

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною другою статті 115 КУзПБ.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №909/1028/20).

У разі відсутності підстав для відмови у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або для повернення такої заяви господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про прийняття заяви до розгляду та призначає дату підготовчого засідання, в якому розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви (частина 1 статті 117, частина 1 статті 119 КУзПБ).

За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (частина 3 статті 119 КУзПБ).

Так, господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (частина 4 статті 119 КУзПБ).

Наведений перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає, оскільки зазначена норма за ступенем визначеності є абсолютно визначеною.

Тобто на стадії підготовчого засідання у справі суд надає оцінку відповідності поданої заяви боржника за формою і змістом вимогам статей 115, 116 КУзПБ та наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність за частиною 4 статті 119 КУзПБ, за відсутності яких суд зобов`язаний відкрити провадження у справі.

На стадії підготовчого засідання формально не перевіряються ознаки неплатоспроможності боржника, а оцінка реального стану платоспроможності боржника фактично надається судом за наслідком відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, введення процедури реструктуризації боргів боржника, звернення кредиторів до суду із заявами про визнання грошових вимог до боржника, їх розгляду судом, розгляду звіту про результати перевірки декларації боржника, оцінки доказів наданих на підтвердження фінансово-майнового стану боржника. Подібний за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №922/1426/21 і від 28.09.2022 у справі №916/106/22.

Системний аналіз статті 113, частин першої, другої статті 116, частини першої статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині 3 статті 116 КУзПБ переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст, зокрема:

- конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (пункт 3);

- опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна та копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно (пункти 4, 5);

- перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором (пункт 6);

- копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати (пункт 7);

- декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства (пункт 11);

- інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу (пункт 14).

Тож, положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В свою чергу, пункт 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Тому боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (з усіма складовими, зокрема, датою останнього платежу)).

Надані заявником у якості доказів договори, укладені фізичною особою з фінансовими установами, можуть свідчити про домовленість сторін договорів та можуть бути доказами у справі про наявність дійсного основного зобов`язання боржника перед фінансовими установами, суми заборгованості, строку прострочки по платежам за основним зобов`язанням, дати останнього платежу лише у сукупності з іншими доказами, зокрема, первинними документами.

Оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні правові наслідки процесуального та майнового характеру, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному (достатньому) обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням; не містить відомостей про дату припинення виконання боржником зобов`язань перед кредиторами. Подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі. Подібний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 16.11.2022 у cправі №917/1604/21, від 13.05.2024 у справі № 922/5486/23.

Отже, з урахуванням положень частини 3 статті 13, статей 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, місцевий суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 КУзПБ та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною 2 статті 115 КУзПБ. Подібний за змістом висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №902/227/20.

Також колегія суддів зазначає, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника (постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20).

Колегія суддів приймає до уваги усталену правову позицію (зокрема викладену в постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі №916/3139/22), згідно з якою в судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини 2 статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини 3 статті 116 КУзПБ), а в разі необхідності - додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина 4 статті 116, частина 7 статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із заявою, підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 визначила перебування її під загрозою неплатоспроможності через наявність прострочених зобов`язань перед 16 кредиторами, які вона не має змоги погасити, на загальну суму 712673,76 грн.

Як зазначалося, ухвалою місцевого господарського суду від 26.03.2025, серед іншого, було зобов`язано фізичну особу ОСОБА_1 надати до суду докази в підтвердження існування інших обставин, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності), враховуючи дати укладення кредитних договорів; належні та допустимі докази (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань; докази в підтвердження існування інших обставин, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності), враховуючи дати укладення кредитних договорів; докази на підтвердження письмових пояснень з приводу того, на які потреби були використані кредитні кошти у конкретизованому списку кредиторів, з урахуванням того, що більша частина зазначених кредитів була отримана протягом 2024 року, на підтвердження наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Втім, матеріали справи не містять доказів виконання боржником вимог вказаної ухвали щодо подання витребуваних доказів.

Так, апеляційним господарським судом встановлено, що ОСОБА_1 зазначила у списку кредиторів та боржників станом на 21.02.2025 - ТОВ « 1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» на підставі договору від 06.12.2023 (загальна сума заборгованості складає 6029,18 грн) та на підставі договору від 22.02.2024 (загальна сума заборгованості складає 13800,00 грн) та TOB «СОС Кредит» на підставі договору від 06.03.2024 (загальна сума заборгованості складає 49743,75 грн, штраф - 9475,00 грн) (т. 1, а.с. 108 (зворот), 109 (зворот).

Водночас, у матеріалах справи відсутні укладені договори між боржником та вказаними фінансовими установами, на підставі яких виникли грошові зобов`язання та утворилася наявна заборгованість.

Як вбачається з доданих до заяви документів, ОСОБА_1 подано лише лист ТОВ « 1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» №24/01/25/ТФП-3 від 24.01.2025, у якому зазначається про те, що 06.12.2023 між ОСОБА_1 та позикодавцем укладено договір позики №76356968, на підставі якого позичальнику було перераховано 9000,00 грн. У вказаному листі також зазначається про те, що розмір заборгованості складає 6029,18 грн, останній платіж було здійснено позичальником в рахунок виконання зобов`язань за договором в сумі 1215,68 грн 23.02.2024.

При цьому заявниця у поданій нею заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не просила витребувати від ТОВ « 1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» та TOB «СОС Кредит» докази на підтвердження своїх фінансових зобов`язань.

Так, клопотання ОСОБА_2 про витребування відомостей необхідних для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (копії кредитних договорів, розрахунки заборгованості тощо), подане нею разом із заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність, стосувалося інших зазначених нею у списку кредиторів, таких як: АТ «Сенс Банк», ТОВ «Качай гроші», ТОВ «Мілоан», ТОВ «Споживчий центр», ТОВ «Стар файненс груп», ТОВ «ФК «Є Гроші», ТОВ «ФК «Уно Капітал», ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Слід зауважити, що боржник сама визначає докази, які на її думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.

Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 року зі справи №910/4994/18).

Тому як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції подані ОСОБА_1 докази мають неточну та неповну інформацію, а без відповідних доказів, суд не має можливості встановити достовірність відображених заявником у Конкретизованому списку кредиторів і боржників відомостей щодо дійсної кількості кредиторів.

Крім того колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що ОСОБА_1 вже зверталася до Господарського суду Полтавської області із заявою від 31.08.2024 (вх.№1524/24), у якій просила відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.09.2024 у справі №917/1453/24, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2024, було відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Судами у вказаних судових рішеннях встановлено, що подані боржником документи про суми заборгованості не підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо, не визначають структуру заборгованості боржника перед кредиторами, не фіксують або констатують документально період виникнення боргу боржника, його розрахунок, що має юридичне значення для встановлення судом обставин заяви боржника та сум його боргу перед кредиторами, а відтак не є достатніми й належними доказами неплатоспроможності ОСОБА_1 . Окрім того, судами було встановлено, що заявницею також не надано доказів на підтвердження наявності підстав припинення платежів за фінансовими зобов`язаннями - погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців. При цьому суди зазначили, що ОСОБА_1 не виконано вимоги ухвали суду від 13.09.2024, а саме не надано належні та допустимі докази (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань.

Колегія суддів зазначає, що задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки, зокрема на етапі ініціювання справи про його неплатоспроможність:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (п. 3 ч. 2 ст. 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї щодо розміру та джерел доходів (п. п. 4-11 ч. 3 ст. 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог.

Боржниця зазначає, що обставинами, що свідчать про загрозу її неплатоспроможності, зокрема, є несприятлива економічна ситуація в країні, яка утворилася внаслідок спалаху у 2020 році пандемії нової коронавірусної інфекції, у зв`язку з чим по всій території України було введено карантин; військова агресія російської федерації проти України та введення воєнного стану; щомісячна девальвація національної валюти; стабільно високий рівень інфляції упродовж 2021-2024 років; занадто висока вартість життя людини в Україні; накопичення боржником суттєвого розміру кредитних зобов`язань, які не можуть бути ним виконані у повному обсязі та одночасно, в т.ч. недостатність доходу та майна, яке може бути реалізовано з метою погашення виниклої заборгованості; нарахування кредиторами несправедливих та зависоких відсотків за отримані кредити; скрутне матеріальне становище у родині божника через те, що шлюб боржника розірвано на підставі судового рішення, наявність двох неповнолітніх дітей, батько яких не сплачує аліменти та невеликий дохід на попередньому місці роботи боржника, у зв`язку з чим ОСОБА_1 змушена була мобілізуватися до Збройних Сил України.

При цьому, посилання заявника апеляційної скарги на пандемію та військовий стан, як на підставу для звернення із відповідною заявою, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки зазначені факти є загальновідомими та розповсюджуються на усіх громадян України, а більшість прострочень виконання боржником зобов`язань перед кредиторами виникли у 2024 році (за декілька місяців боржник отримав близько 16 кредитів), тобто вже після спалаху короновірусної інфекції та початку воєнної агресії російської федерації.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_4 Збройних Сил України Міністерства оборони України №1961/8359 від 22.08.2024 ОСОБА_1 у період з 26.01.2024 по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 .

При цьому більшість кредитних договорів укладається ОСОБА_1 вже під час перебування боржниці у Збройних Силах України, а саме з ТОВ «Качай гроші», ТОВ «Селфі кредит», ТОВ «Укр кредит Фінанс», ТОВ «Слон Кредит», ТОВ «Стар файненс груп», ТОВ «Споживчий центр», ТОВ «Мілоан», ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога», ТОВ «ФК «Є Гроші», ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «ФК «ТОП1», ТОВ «Оптимальні кредити», TOB «СОС Кредит», ТОВ «Діджи Фінанс».

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договорами із вищевказаними установами, загальна сума заборгованості складає 604137,62 грн, що становить 84,8 % від усієї заборгованості, яка визначена ОСОБА_1 у її заяві про неплатоспроможність.

Фактично це дає підстави для висновку, що посилання на невеликий дохід на попередньому місці роботи не є таким, що перебуває у причинному зв`язку із оформленням ОСОБА_1 кредитів під час перебування вже у ЗСУ.

Щодо розірвання шлюбу та несплати аліментів на неповнолітніх дітей як підстави про скрутний матеріальний стан боржника, колегія суддів зазначає таке.

ОСОБА_1 на підтвердження відповідної інформації надано «виписку» за підписом в.о. голови Зіньківського районного суду Полтавської області М.І. Дігтяр , у якій зазначається, що рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 22.07.2015 у справі 530/755/15-ц шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований 09.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №67, розірвано; після розірвання шлюбу ОСОБА_1 - залишено прізвище ОСОБА_1 (т. 1, с. 162).

Відповідно до положень ст. 215 ЦПК України (в редакції станом на дату ухвалення Зіньківським районним судом Полтавської області рішення) рішення суду складається з: 1) вступної частини із зазначенням: часу та місця його ухвалення; найменування суду, що ухвалив рішення; прізвищ та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; 2) описової частини із зазначенням: узагальненого викладу позиції відповідача; пояснень осіб, які беруть участь у справі; інших доказів, досліджених судом; 3) мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався; 4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Частиною 2 статті 222 ЦПК України (в редакції станом на дату ухвалення Зіньківським районним судом Полтавської області рішення) копії повного рішення суду видаються особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення, особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин.

Відтак, положеннями цивільно-процесуального законодавства не передбачається видача судових рішень у вигляді «виписок», а лише як копія повного рішення суду або вступної та резолютивної частин судового рішення.

При цьому, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень згідно рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 22.07.2015 у справі №530/755/15-ц заявлені позовні вимоги задоволено, шлюб, укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 і відповідачем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 67 від 09.08.2008 року - розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 вирішено залишити прізвище - ОСОБА_1. Місцем проживання неповнолітніх дітей : ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 вирішено визначити разом з матір`ю. Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку / доходу/, але не менше ніж 30 відсотків на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243/двісті сорок три / гривні 60 копійок понесених нею витрат по сплаті судового збору. Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету 121 /сто двадцять одну/ гривню 80 копійок судових витрат.

Перевіркою інформації щодо стану розгляду справи №530/755/15-ц на офіційному сайті «Судова влада України» (https://court.gov.ua/fair/) судом апеляційної інстанції було встановлено, що позивачем у ній є ОСОБА_1 , відповідачем - ОСОБА_6 .

Окрім того, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень згідно з ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 13.05.2020 у справі № 530/452/20 ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та встановлення твердої грошової суми, якою прийнято до розгляду подану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі № 530/452/20.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 28.10.2020 у справі № 530/452/20 позовну заяву ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , третя особа: Зіньківський відділ державної виконавчої служби північно-східного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Суми), місце знаходження: м. Зіньків, вул. Воздвиженська, 64, кім. 2, Полтавської області про зміну розміру аліментів та встановлення твердої грошової суми - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІК НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 ,адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку, встановленого чинним законодавством щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист № 530/394/16-ц від 07.04.2016 року, про стягнення з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,ІК НОМЕР_2 ,адреса проживання: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_12 ,адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 на утримання дочки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з 50% усіх доходів платника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який знаходиться на виконанні в Зіньківському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області -вирішено відкликати. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІК НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 840,80 гривень судового збору на користь держави. Зменшення стягнення вирішено проводити з дня набрання рішенням законної сили.

Перевіркою інформації щодо стану розгляду справи № 530/452/20 на офіційному сайті «Судова влада України» (https://court.gov.ua/fair/) судом апеляційної інстанції було встановлено, що позивачем у ній є ОСОБА_6 , відповідачем - ОСОБА_1 .

Вказане також підтверджується і наданою ОСОБА_2 «випискою» з рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 22.07.2015 у справі 530/755/15-ц.

Таким чином, ОСОБА_2 не повідомила господарський суд про такі обставини її фінансового стану, як стягнення за рішенням суду на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Окрім того, часовий проміжок між розірванням шлюбу та подіями виникнення у ОСОБА_2 відповідних фінансових зобов`язань є істотним, а заявницею не доведено відповідний причинно-наслідковий зв`язок між цими обставинами та подіями.

Також, п. 11 ч. 3 ст. 116 КУзПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 КУзПБ декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможності обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Саме тому, реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи. Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміку розміру активів за відповідний період (постанова Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021р. у справі №910/6639/20).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання положень ст. 116 КУзПБ ОСОБА_2 разом із заявою про визнання її неплатоспроможною надано до господарського суду копії декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022-2024 роки та станом на 01.01.2025 за формою, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 21.08.2019 №2627/5, а також копії декларацій за 2021, 2022, 2023 роки (далі - декларації за 2021-2023 роки), які містяться в загальнодоступний в мережі Інтернет у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, у розділі 12.1. «Банківські та інші фінансові установи, у тому числі за кордоном, у яких у суб`єкта декларування або членів його сім`ї відкриті рахунки або зберігаються кошти, інше майно» декларацій за 2021-2023 роки зазначено про відсутність у суб`єкта декларування чи членів його сім`ї об`єктів декларування.

Натомість, у додатку до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 надає відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та ніших фінансово-кредитнихх установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках (том 1, а.с. 166 зворот). Зокрема, ОСОБА_1 зазначено про відкриті рахунки у АТ «КБ «ПриватБанк» ( НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 та у АТ «СЕНС БАНК» НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ).

Окрім того, у розділі 13 «Фінансові зобов`язання» декларацій за 2021-2023 роки ОСОБА_1 вказує про відсутність у суб`єкта декларування чи членів його сім`ї об`єктів декларування.

При цьому, що заявник стверджує про наявність фінансових зобов`язань з 2008 року і до теперішнього часу (т. 1, а.с. 2 зворот). Так, у поданій заяві ОСОБА_2 зазначає, що перебувала і перебуває у кредитних відносинах з банківськими та іншими фінансовими установами України, укладала правочини, за якими отримувала послуги споживчого кредитування у вигляді грошових коштів з метою придбання споживчих товарів, робіт та послуг для задоволення власних потреб, а також потреб двох неповнолітніх дітей (харчування, одяг, творчий розвиток дітей, медичне забезпечення), оплата комунальних послуг.

Таким чином, ідентифікуючі дані декларацій не відповідають інформації, яка зазначається самою заявницею та міститься у матеріалах справи.

Колегією суддів також встановлено, що додані до заяви як на виконання п. 11 ч.3 ст.116 КУзПБ копії декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022, 2023, 2024 роки та станом на 01.01.2025 не відповідають встановленим вимогам.

Так, розділ ХIV. «Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України» вказаних декларацій не містить жодної інформації про наявність позик, кредитів, інших грошових витрат.

Звісно, що обставини, які свідчать про недобросовісність боржника, зокрема неподання ним повної і достовірної інформації про свої фінансові зобов`язання, приховування боржником власних активів тощо, які також є підставами для закриття провадження у справі про неплатоспроможність згідно з частиною 7 статті 123 КУзПБ, не визначені підставами для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність. Адже відповідні обставини підлягають ретельному дослідженню судом за наслідком відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, розгляду звіту про результати перевірки декларації боржника, оцінки інших наданих ним доказів тощо (правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.01.2024 у cправі №911/2308/23).

При цьому Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20 вказано, що за змістом приписів статей 116, 119, 123, 125, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства щодо вимог до боржника та процесуальних наслідків їх невиконання, законодавець означив принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності (подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 31.01.2024 у cправі №911/2140/22, від 15.02.2024 у справі №904/7413/21, від 25.01.2024 у справі №916/1575/21, від 18.04.2024 у справі №920/1398/21).

Крім того, в якості доказів припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, як цього вимагає п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, ОСОБА_1 посилається на витяг з електронної Кредитної історії та зазначає, що припинила будь-які платежі за кредитними договорами впродовж останніх двох місяців.

При цьому, судом встановлено, що сума одержаного (нарахованого) доходу ОСОБА_1 за 2024 рік становить 418830,73 грн.

Окрім того, у поданій 22.02.2025 до суду першої інстанції заяві про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 зазначила, що у 2025 році вона отримала дохід в розмірі 0,00 грн.

Натомість, відповідно до виписки АТ «КБ «Приватбанк» за договором SAMDNWFC8 від 04.08.2014 за період 01.01.2025 - 19.01.2025 ОСОБА_1 , зокрема, 14.01.2025 отримано заробітну плату від військової частини НОМЕР_4 у розмірі 25790,48 грн (т. 1, а.с. 170).

Таким чином, ОСОБА_1 надала неправдиві відомості про відсутність доходів у 2025 році.

Тож, колегія суддів доходить до висновку, що працевлаштування ОСОБА_1 , зокрема, до ЗСУ та отримання нею заробітної плати свідчить про наявність у неї певних фінансових можливостей, принаймні для часткового виконання фінансових зобов`язань. А тому, тривала не сплата ОСОБА_1 заборгованості за отриманими кредитами містить ознаки умисного невиконання вказаних зобов`язань.

Колегія суддів зауважує, що неповідомлення ОСОБА_1 повної та об`єктивної інформації (в тому числі, на вимогу суду) про її фінансовий стан, ненадання доказів та обґрунтованих пояснень стосовно обставин виникнення неплатоспроможності (зокрема, щодо руху її активів, а також напрямків витрачання кредитних коштів), неподання доказів на підтвердження розміру наявної кредиторської заборгованості, зокрема перед ТОВ « 1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» та TOB «СОС Кредит» дає обґрунтовані сумніви у добросовісності дій боржниці.

Апеляційний господарський суд наголошує, що принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

З огляду на зазначене, без необхідних доказів, суд не може встановити факт наявності заборгованості та її розмір, і як наслідок те, що боржник - ОСОБА_1 без будь-якого умислу припинила погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Окрім того, як встановлено судом, ОСОБА_1 долучено проект плану реструктуризації боргів, відповідно до якого запропоновано до списання 412673,76 грн з загальної кредиторської заборгованості в сумі 712673,76 грн (т.1, а.с.33).

Як зазначає заявниця, вона є працевлаштованою, загальний середньомісячний дохід - 37450,00грн, на погашення вимог кредиторів планує виділяти суму лише у розмірі 5000,00 грн в місяць на наступні 5 років.

Водночас, суд звертає увагу, що план реструктуризації повинен містити саме умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника, а не по суті списання частини заборгованості. Вказана позиція викладена у Постанові Верховного Суду №925/473/20 від 25.08.2021р.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, за поданим боржником планом реструктуризації основною метою погашення боргу перед кредиторами є фактичне списання 57,91% заборгованості, що не узгоджується з правовою природою процедури реструктуризації боргів у справі про неплатоспроможність фізичної особи, яка застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника, шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань перед кредиторами за планом реструктуризації, а лише засвідчує про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про його неплатоспроможність за формальними ознаками та створення умов для порушення інтересів кредиторів на отримання належного боргу з боржника.

Разом з тим, матеріали заяви не містять повної інформації щодо витрачання заявником коштів, отриманих за кредитними договорами. Посилання на відсутність коштів для погашення кредитної заборгованості, як на підставу невиконання грошового зобов`язання, суд не приймає, так як зазначені факти не є підставою для припинення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитними договорами.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав у розумінні ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у зв`язку з чим правомірно відмовив у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Натомість, колегія суддів звертає увагу, що з урахуванням частини 7 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Оскільки оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Господарського суду Полтавської області від 15.04.2025 у справі №917/363/25 без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.04.2025 у справі №917/363/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 06.06.2025.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна