РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025Справа № 926/2999/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Олексюк О.В., розглянувши у загальному позовному провадженні господарську справу

за позовом Управління комунальної власності Чернівецької міської ради

до Приватного акціонерного товариства «Київстар»

про стягнення 173 250,16 грн

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Пшевлоцький Ю.М.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Чернівецької області звернулося Управління комунальної власності Чернівецької міської ради (далі - Управління, позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київстар» (далі - ПрАТ «Київстар», відповідач) про стягнення неустойки в сумі 173 250,16 грн за договором оренди нерухомого майна № 53 від 14.05.2018.

Позов обґрунтований тим, що відповідач не виконав свого обов`язку щодо звільнення орендованого майна після припинення дії договору оренди нерухомого майна № 53 від 14.05.2018, у зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу неустойку у вигляді подвійної орендної плати за період користування майном з 14.04.2021 по 09.06.2022.

У позові Управління комунальної власності Чернівецької міської ради просить стягнути з ПрАТ «Київстар» неустойку в сумі 173 250,16 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 28.11.2024 матеріали вказаного позову № 926/2999/24 передано на розгляд за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2025 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2025 за заявою ПрАТ «Київстар» здійснено перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

Відповідач у строк, встановлений законом, подав відзив на позов, в якому проти заявлених вимог заперечив, вказав, що позивач не надсилав ПрАТ «Київстар» заяви про припинення чи зміну умов вищевказаного договору оренди, при цьому орендар звертався до Управління із заявою про продовження строку дії договору оренди, а в подальшому сторонами був укладений додатковий договір до зазначеного договору, яким продовжено відносини щодо оренди нерухомого майна, претензій щодо розрахунків та стану майна орендодавець не заявляв, що свідчить про недобросовісність поведінки позивача з метою створення штучної заборгованості. Отже ПрАТ «Київстар» вважає, що позивач неправомірно нарахував неустойку, оскільки в заявлений період відповідач користувався орендованим майном та сплачував орендну плату на підставі договору, а одночасне стягнення орендної плати та неустойки за той самий період користування майном є неправомірним.

У відповіді на відзив позивач вказав, що орендар порушив строк та порядок подання заяви щодо продовження дії договору оренди, при цьому укладення нового договору оренди майна є фактом породження нових правовідносин, а не продовження тих, що були передбачені попереднім договором, водночас, сплачена сума орендних платежів відповідача була зарахована в якості неустойки. Твердження відповідача щодо недобросовісної поведінки вважав безпідставними.

У запереченнях до відповіді на відзив відповідач вказав на суперечливу поведінку позивача, що не допускається у договірних відносинах між сторонами спору.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 27.02.2025, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 22.05.2025, представник позивача не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, у минулих судових засіданнях заявлені вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті позову, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Установлено, що 14.05.2018 між Департаментом економіки Чернівецької міської ради (орендодавець) та ПрАТ «Київстар» (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна № 53 (далі - договір), за умовами якого орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 24.04.2018 № 198/8 та заяви від 13.02.2018 (№ 02/01-11-397/0) передає, а орендодавець приймає у строкове платне користування нежиле приміщення - частину труби, загальною площею 2,0 кв.м., розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Франка Івана, 24, з метою використання для розміщення обладнання стільникового зв`язку (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.4 договору об`єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівців і знаходиться на балансі МКЦ «Чернівцітеплокомуненерго».

Відповідно до п. 2.1 договору за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Положення про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівців, затвердженого міською радою, та на дату укладення цього договору місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати з урахуванням ПДВ становить 12 804,00 грн.

Нарахування орендної плати починається з дня підписання договору (п. 2.2 договору).

Пунктом 2.14. договору визначено, що в разі припинення або розірвання цього договору орендар сплачує орендну плату по день передачі орендодавцеві об`єкта оренди за актом приймання-передання.

Відповідно до п. 5.6 договору у разі несвоєчасного повернення орендарем майна при припинення або розірванні цього договору він сплачує орендодавцю додатково компенсацію за використання майна в розмірі подвійної орендної плати по день передачі його орендодавцеві за актом приймання-передання.

Пунктом 1.5 договору визначено, що цей договір укладено строком на два роки й 11 місяців, що діє з 14.05.2018 до 13.04.2021 до моменту демонтажу об`єкта.

Згідно з п. 1.6 договору обчислення строку дії цього договору починається з моменту його укладення. Моментом укладення цього договору є дата підписання його сторонами та скріплення печатками сторін.

Відповідно до п. 7.2 договору цей договір припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 7.5 договору визначено, що зміни та доповнення, що вносяться до цього договору, розглядаються сторонами протягом 30 календарних днів і вносяться у тій самій формі, в якій укладено цей договір. Заяви, пропозиції, повідомлення, претензії щодо змін, розірвання, припинення, продовження цього договору на новий термін та щодо інших його умов, надсилаються сторонами рекомендованими (цінними) листами з повідомленнями про їх вручення за адресами, зазначеними цьому договорі (п. 7.6 договору).

Відповідно до п. 7.7 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, якщо інше не встановлено законодавством. Зазначені дії оформляються додатковим договором до договору оренди, який є невід`ємною частиною договору; чи може укладатись новий договір.

Пунктом 8.11 договору визначено, що умови цього договору зберігають чинність протягом всього терміну його дії, в тому числі у випадках, коли після його укладання законодавством встановлені правила, що погіршують становище орендаря, а в частині, зобов`язань орендаря щодо сплати орендної плати - до виконання зобов`язання.

Згідно зі статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі (статті 759, 762 Цивільного кодексу України, статті 283, 284, 286 Господарського кодексу України), а тому обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору оренди.

Також правовідносини з оренди державного майна регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Статтею 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, що діяла на час укладення договору) встановлено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Матеріали справи свідчать, що 14.05.2018 на виконання умов договору сторони підписали акт передання-приймання об`єкта оренди по вул. Франка, 24, за яким орендодавець (Департамент) передає, а орендар (ПрАТ «Київстар») приймає об`єкт оренди - частину труби під розміщення обладнання стільникового зв`язку, що перебуває на балансі МКП «Чернівцітеплокомуненерго».

01.04.2019 сторони уклали додатковий договір до договору оренди № 53 від 14.05.2018, яким вони підтвердили дійсність цього договору та змінили орендодавця з Департаменту економіки Чернівецької міської ради на Департамент розвитку Чернівецької міської ради.

Судом також встановлено, що за три місяці до закінчення строку дії договору листом № 1758/10 від 21.01.2021 ПрАТ «Київстар» направило позивачу заяву про продовження договору оренди нерухомого майна № 53 від 14.05.2018.

Лише 02.04.2021 листом № 02/01-17/538 позивач надав відповідь на вказану заяву відповідача, в якій вказав, що згідно з вимогами ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 134 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою КМУ від 03.06.2020 № 483, продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, через розміщення оголошення в електронній торговій системі Прозорро.Продажі, але ПрАТ «Київстар» не дотрималося вимог встановленого порядку та строків надсилання заяви про продовження договору оренди (не надіслав заяву за 3 місяці до закінчення договору в електронній формі через особистий кабінет в електронній торговій системі). А тому у зв`язку з тим, що договір закінчує свою дію, позивач повідомив орендаря про необхідність звільнення майна та повернення його орендодавцю за актом приймання-передачі, а також попередив, що в разі невиконання цих вимог йому буде нарахована неустойка в розмірі подвійної орендної плати за несвоєчасне повернення орендованого майна.

У той же час матеріали справи свідчать, що 01.07.2021 сторони уклали додатковий договір до договору оренди, яким вони змінили орендодавця з Департаменту розвитку Чернівецької міської ради на Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, всі інші умови та пункти договору залишились незмінними, сторони підтвердили по них свої зобов`язання, тобто дію договору оренди було продовжено на той самий строк і на тих же умовах.

Крім того встановлено, що 10.06.2022 сторони підписали акт про повернення з оренди нерухомого майна, за яким орендар передав, а орендодавець прийняв із строкового платного користування нерухоме майно, що належить до комунальної власності; дата припинення договору оренди 13.04.2022, дата повернення: 10.06.2022.

Позивач звертався до відповідача з претензіями № 02/01-17/957 від 11.06.2021, № 14/06/389 від 24.02.2022, № 14/06/1427 від 23.09.2022, № 14/03/1748 від 11.11.2022 про необхідність демонтажу обладнання, звільнення орендованого майна та сплати неустойки, яка була нарахована позивачем у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди після закінчення строку договору оренди (13.04.2021) за період з 14.04.2021 по 09.06.2022, які були залишені відповідачем без задоволення.

У претензії № 14/03/1748 від 11.11.2022 позивач зауважив, що у п. 2 акту про повернення майна було допущено описку у даті припинення договору - 13.04.2022, вірною датою є 13.04.2021 відповідно до п. 1.5 договору.

Згідно з ч. 1 статті 763, статті 764 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Також згідно з частиною 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у редакції на час дії спірних правовідносин) у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його укладено. У разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди (ч. 1 ст. 25 вказаного Закону).

Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Судом вже встановлено, що відповідач надіслав позивачу заяву № 1758/10 від 21.01.2021, якою виявив намір на продовження дії договору оренди, проте, позивач повідомив орендаря про необхідність звільнення майна та повернення його орендодавцю за актом приймання-передачі у зв`язку із закінченням строку дії договору та недотриманням орендарем вимог чинного законодавства щодо порядку продовження договорів оренди нерухомого майна.

У судовому засіданні позивач також вказував, що орендар не дотримався порядку та строків подання заяви про продовження договору оренди, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 18 вказаного Закону без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини другої статті 15 цього Закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

У даному випадку орендар мав право на продовження договору оренди на той самий строк, на який він був укладений, без проведення аукціону, адже договір оренди продовжувався вперше і строк оренди за укладеним сторонами договором становив менше п`яти років (ч. 2 ст. 18 Закону).

Частинами 3 та 4 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого частиною другою цієї статті, і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем.

Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття орендодавцем, становить 30 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря (ч. 5 ст. 18 Закону)

Згідно з ч. 1 ст. 19 вказаного Закону рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято, зокрема, у випадках, передбачених статтею 7 цього Закону; якщо орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача, які обґрунтовані у письмовому зверненні балансоутримувача, поданому ним орендарю; якщо орендар, який бажає продовжити договір оренди майна в порядку, встановленому частиною другою статті 18 цього Закону, не надав звіт про оцінку об`єкта оренди у визначений цим Законом строк; якщо орендар порушував умови договору оренди та не усунув порушення, виявлені балансоутримувачем або орендодавцем у строк, визначений у приписі балансоутримувача та/або орендодавця; якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців.

Відповідно до пункту 135 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 (далі - Порядок) орендар, що має право продовжити договір оренди без проведення аукціону, звертається до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Заява подається шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в електронній торговій системі (п. 136 Порядку).

Позивач зазначає, що на підставі зазначеного Порядку орендар мав звернутися до орендодавця із заявою про продовження договору шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в електронній торговій системі та надати відповідні документи. А оскільки відповідач не подав такої заяви в електронній формі та не зареєструвався в торговій системі згідно з правилами функціонування електронного майданчика, то вважається, що відповідної заяви на продовження договору він не подав і йому було відмовлено у продовженні договору листом від 02.04.2021 № 02/01-17/538.

Проте суд такі доводи позивача відхиляє та зазначає, що пунктом 7.6 договору сторони передбачили, що заяви, пропозиції, повідомлення, претензії щодо змін, розірвання, припинення, продовження цього договору на новий термін та щодо інших його умов, надсилаються сторонами рекомендованими (цінними) листами з повідомленнями про їх вручення за адресами, зазначеними цьому договорі, які і було зроблено відповідачем.

Отже ні умовами договору (який був укладений ще до введення в дію Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483), ні приписами спеціального Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не передбачено подання орендарем заяви про продовження договору шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в електронній торговій системі згідно з правилами функціонування електронного майданчика.

Крім того суд враховує подальші дії сторін, а саме - не дивлячись на свою відповідь від 02.04.2021 про закінчення дії договору (13.04.2021), яка була надана орендодавцем з порушення терміну, визначеного ч. 5 ст. 18 вищевказаного Закону (30 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря), позивач 01.07.2021 підписав з орендарем додатковий договір, яким залишили первісно укладений договір оренди чинним.

Вказане свідчить, що фактично сторони продовжили договірні відносини з оренди.

А відповідно до п. 7.7 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, якщо інше не встановлено законодавством. Зазначені дії оформляються додатковим договором до договору оренди, який є невід`ємною частиною договору; чи може укладатись новий договір.

При цьому матеріали справи свідчать, що починаючи з 13.04.2021 (закінчення дії договору) позивач не надсилав орендарю заяви про припинення або зміну умов цього договору протягом одного місяця, відповідач продовжував користуватися майном та сплачував орендну плату за період з квітня 2021 по травень 2022, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій. Претензії зі сторони Управління комунальної власності Чернівецької міської ради щодо наявності заборгованості по орендній платі були відсутні.

Така поведінка сторін є конклюдентними діями, що відповідає положенням ст. 764 ЦК України.

Матеріали справи також свідчать, що для продовження договірних відносин у подальшому сторони уклали договір оренди № 51 нерухомого майна від 10.06.2022, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, термін якого спливає 09.06.2027 року.

За вказаних обставин, з урахуванням фактичної поведінки сторін, суд приходить до висновку, що договірні відносини щодо оренди майна за договором № 53 від 14.05.2018 були продовжені ними на тих самих умовах.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу.

Законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

У даному випадку у ПрАТ «Київстар» виникли законні очікування на продовження дії договору оренди нерухомого майна, адже відповідач, як орендар, здійснюючи правомірну поведінку, розраховував на відповідну добросовісну поведінку позивача, як орендодавця, та застосування до орендаря тих процедур, що є передбачуваними для нього і обумовленими положеннями договору.

Також у контексті викладеного суд зазначає, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отже, зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку про фактичне продовження дії договору оренди нерухомого майна № 53 від 14.05.2018 між сторонами, що виключає наявність підстав для застосування до ПрАТ «Київстар» неустойки, передбаченої ч. 2 ст.785 ЦК України, відтак, позов Управління комунальної власності Чернівецької міської задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у позові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Управління комунальної власності Чернівецької міської ради до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про стягнення 173 250,16 грн

Вступна та резолютивна частини оголошені в судовому засіданні 22 травня 2025 року.

Повне рішення складене 03 червня 2025 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного рішення.

Суддя Головіна К.І.