ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/285/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Воробйова І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок"

до ОСОБА_1

про стягнення 96 166,98 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 96 166,98 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за невиконання обов`язку щодо повернення торгівельних майданчиків №177/1А, 187, 224 за період з 01.05.2020 по 01.02.2025.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

В послідуючому господарський суд ухвалою від 29.04.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання уповноваженого представника не направив. В матеріалах справи міститься заява (а.с. 61) з проханням розглядати дану справу за відсутності його представника.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив.

На адресу Господарського суду Житомирської області повернулися конверти з ухвалами суду від 24.03.2025, 29.04.2025, які належним чином направлялися на адресу відповідача, з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Таким чином, жодної з ухвал господарського суду по справі № 906/285/25 відповідачем не отримано, а будь-якої іншої адреси для листування з відповідачем у справі господарському суду не відомо.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019 у справі №915/1015/16).

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Судом також враховується, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових актів та мав можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

При цьому суд констатує, що відповідачем не подано клопотання, заяви, в тому числі і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості прибути в судове засідання особисто чи направити свого представника.

За викладеного, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останньої в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на те, що неявка в засідання суду відповідача не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2015 між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (орендодавець/позивач) та приватним підприємцем Тютріною Оленою Анатоліївною (орендар/відповідач) укладено договір оренди № 26 (а.с. 9), відповідно до якого предметом договору є торгівельні майданчики № 177/1А; 187; 224 загальною площею 4,62 кв.м, 6 кв.м, 4 кв.м, місцезнаходження якого зазначене на плані розміщення торгівельних місць ринку (п.п. 1.1. договору).

Відповідно до п.п. 1.3 договору, об`єкт оренди надається орендодавцем у тимчасове платне користування орендарю для провадження торговельної діяльності.

Згідно п.п. 2.1. договору орендар набуває права користування об`єктом оренди з дати початку дії договору відповідно до п. 6.

Орендна плата складає 266,57 грн., 346,20 грн., 230,80 грн. на місяць та вноситься орендарем на розрахунковий рахунок або в касу орендодавця до 10 числа місяця, за який проводиться оплата ( п.п. 3.1. договору).

Відповідно п.п. 4.3.3. договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно п.п. 4.3.8. договору у разі припинення або розірвання договору, орендар зобов`язується у 7-ми денний термін звільнити об`єкт оренди та повернути його орендодавцеві у стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди з вини орендаря.

Пунктом 5.2. договору визначено, що за невиконання або не належне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Договір укладено на 1 рік і діє з 01.01.2015 року до 31.12.2015 року включно (п.п. 6.1. договору).

За умовами п.п. 6.3. договору якщо орендар має намір укласти договір на наступний строк, він зобов`язаний не пізніше ніж за один місяць до закінчення терміну дії цього договору подати орендодавцю письмову заяву з додаванням копій правовстановлюючих документів. За умови відсутності в орендодавця заперечень договір може бути пролонгований на такий же термін. В іншому випадку договір припиняє дію відповідно до п.6.1.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача станом на 27.02.2025 (а.с. 31-32), 28.08.202023 здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця Тютріною Оленою Анатоліївною за її рішенням.

Враховуючи положення ст. 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи - підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа - підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Відтак, оскільки спірні правовідносини виникли з господарського договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства і після втрати особою статусу підприємця.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Тютріної О.А. заборгованості з орендної плати та неустойки.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 09.10.2017 по справі №906/322/17 позов задоволено; стягнуто з Тютріної Олени Анатоліївни на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" 1687,14 грн. - боргу з орендної плати; 34867,60 грн. - неустойки, 1600,00 грн. - судових витрат (а.с. 8-9).

Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що при розгляді зазначеної справи судом встановлено, що:

- 01.01.2015 між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" та Приватним підприємцем Тютріною Оленою Анатоліївною укладено договір № 26, предметом якого є торгівельні майданчики № 177/1А, 187, 224 загальною площею 4,62 кв.м, 6 кв.м, 4 кв.м;

- позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідача неустойку за період з 01.01.2016 по 20.09.2017 в сумі 34 867,60 грн. та заборгованість по орендній платі в сумі 1687,14 грн.;

- 20.01.2016 позивач направив відповідачу повідомлення щодо сплати заборгованості;

- позивач звернувся до суду 10.04.2017, станом на вказану дату відповідач заборгованість не сплатила, предмет договору не повернула;

- укладений між сторонами договір припинено у зв`язку з відсутністю домовленості щодо його пролонгації.

Вказане рішення суду набрало законної сили.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, суд виходить з того, що обставини припинення дії договору №26 від 01.01.2015 вважаються встановленими судом у справі №906/322/17, і для господарського суду у цій справі мають преюдиційне значення.

Враховуючи подальше невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором та рішення суду, а також продовження використання нею торгівельних майданчиків в своїй господарській діяльності, орендодавець звернувся до суду з позовом.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 07.04.2022 по справі №906/560/20, яке набрало законної сили, позов задоволено; стягнуто з Тютріної Олени Анатоліївни на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" 21833,32грн неустойки у розмірі подвійної плати за невиконання обов`язку щодо повернення торгівельних майданчиків № 177/1А, №187 та № 224 за період з 01.04.2019 до 30.04.2020 включно, 2971,07 грн. судового збору. Також даним рішенням зобов`язано Фізичну особу-підприємця Тютріну Олену Анатоліївну звільнити торгівельні майданчики № 177/1А, №187 та № 224, місцезнаходження яких зазначене на плані розміщення торговельних місць на ринку, шляхом вивезення трьох металевих кіосків за межі Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (а.с. 13-24).

Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що при розгляді зазначеної справи судом встановлено, що:

- 01.01.2015 між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" та Приватним підприємцем Тютріною Оленою Анатоліївною укладено договір № 26, предметом якого є торгівельні майданчики № 177/1А, 187, 224 загальною площею 4,62 кв.м, 6 кв.м, 4 кв.м;

- відповідач не повернув позивачу орендовані торгівельні майданчики;

- враховуючи те, що відповідач не звільняє об`єкт оренди, позивачем на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України нараховано неустойку з 01.04.2019 до 30.04.2020 за договором №26 в сумі 21833,32 грн.;

- дія даного договору сторонами не продовжувалася.

Матеріали справи містять копію листа Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 20.02.2025 № 6743/233-29/25, з якого вбачається, що рішення суду у справі №906/560/20 станом на 19.02.2025 не виконано (а.с. 25-26).

Позивач зазначає, що орендар не виконує вказані рішення суду, не звільнила торгівельні майданчики, продовжує використовувати їх в своїй господарській діяльності, а орендодавець несе витрати по їх утриманню та нараховував неустойку з 01.05.2020 до 01.21.2025 в сумі 96 166,98 грн., на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтями 626, 627, 629 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як зазначено вище, між сторонами даного господарського спору укладено договір оренди №26 від 01.01.2015.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

В силу ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Згідно п. 4.3.8 договору у разі припинення або розірвання договору, орендар зобов`язується у 7-ми денний термін звільнити об`єкт оренди та повернути його орендодавцеві у стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди з вини орендаря.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється (ч. 2 ст. 795 ЦК України).

Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Житомирської області від 09.10.2017 по справі №906/322/17, яке набрало законної сили, позов задоволено, стягнуто з ПП Тютріної Олени Анатоліївни на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" 1687,14 грн. боргу з орендної плати; 34867,60 грн. неустойки, а також 1 600,00 грн. судових витрат (а.с. 10-12).

Разом з тим, вказаним рішенням суду встановлено факт припинення дії договору оренди №26 від 01.01.2015.

Із наявного в матеріалах справи рішення Господарського суду Житомирської області від 07.04.2022 по справі №906/560/20, яке набрало законної сили, вбачається, що суд задовольнив позов Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок"; стягнув з Фізичної особи-підприємця Тютріної Олени Анатоліївни на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" 21 833,32 грн. - неустойки (за період з 01.04.20189 до 30.04.2020), 2971,07 грн. - судового збору; зобов`язав Фізичну особу-підприємця Тютріну Олену Анатоліївну звільнити торгівельні майданчики №№ 177/1А, 187, 224 від кіосків шляхом вивезення їх за межі ПР "Кооперативний ринок" (а.с. 13-24).

Наявною в матеріалах справи довідкою Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 6743/233-29/25 від 20.02.2025 підтверджено, що накази Господарського суду Житомирської області №906/560/20 від 22.12.2022 про зобов`язання відповідача звільнити торгівельні майданчики № 177/1А, 187, 224 від кіосків шляхом вивезення їх за межі ПР "Кооперативний ринок" та про стягнення з Фізичної особи-підприємця Тютріної Олени Анатоліївни на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" 21 833,32 грн. - неустойки, 2971,07 грн. - судового збору, станом на 19.02.2025 не виконані (а.с. 25).

Частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено особливий вид майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який не виконує обов`язку з повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Зазначений особливий статус вказаної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача з повернення орендованого майна виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець у цьому випадку позбавлений можливості застосувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання свого зобов`язання, окрім використання права на стягнення неустойки в розмірі визначеному статтею 785 ЦК України. Тому, важливим при здійсненні оцінки правомірності заявленої вимоги про стягнення неустойки, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України, є урахування обставин невиконання зобов`язання орендарем щодо повернення майна в контексті добросовісності поведінки останнього як контрагента за договором, її впливу на неповернення майна (аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постанові від 24.10.2019 у справі №904/3315/18).

У постановах від 10.04.2018 у справі №910/9328/17 та від 28.08.2018 у справі №913/155/17 Верховним Судом зазначено, що при розгляді спорів про стягнення неустойки судам необхідно враховувати, що право наймодавця вимагати оплати неустойки відповідно до частини 2 статті 785 ЦК України та обов`язок наймача сплачувати таку неустойку зберігається до моменту повернення наймачем наймодавцю орендованого майна. При цьому обставини, чи продовжує орендар, стосовно якого припинився договір оренди фактично користуватись орендованим приміщенням, отримувати дохід від здійснення підприємницької діяльності у такому приміщенні, не виключають відповідальність, встановлену ч. 2 ст. 785 ЦК України. Таким чином, право на стягнення неустойки, встановлене нормою ч. 2 ст. 785 ЦК України, пов`язується з простроченням орендарем виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди, а не фактичним користуванням майном чи то перебуванням орендаря на цій території.

Суд констатує, що факт припинення дії договору оренди №26 від 01.01.2015 встановлено рішенням Господарського суду Житомирської області від 09.10.2017 по справі №906/322/17.

Оскільки договір оренди №26 від 01.01.2015 припинив свою дію, тому у орендаря виникло зобов`язання звільнити об`єкти оренди в порядку п.4.3.8. договору.

Проте свій обов`язок з повернення орендованого майна відповідач не виконав, матеріали справи не містять доказів звільнення відповідачем об`єктів оренди.

Обставини невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо повернення об`єктів оренди були достеменно встановлені рішенням Господарського суду Житомирської області від 07.04.2022 у справі №906/560/20, а відтак мають преюдиційне значення в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України. За загальною судовою практикою преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у вищевказаному судовому рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Факт не виконання станом на 19.02.2025 наказів Господарського суду Житомирської області №906/560/20 від 22.12.2022 про зобов`язання Фізичної особи-підприємця Тютріної Олени Анатоліївни звільнити торгівельні майданчики № 177/1А, 187, 224 від кіосків шляхом вивезення їх за межі ПР "Кооперативний ринок" та про стягнення з Фізичної особи-підприємця Тютріної Олени Анатоліївни на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" 21 833,32 грн. - неустойки, 2971,07 грн. - судового збору підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 6743/233-29/25 від 20.02.2025 (а.с. 25-26).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку неустойки (а.с. 8), господарський суд дійшов висновку про те, що неустойка в розмірі 96 166,98 грн. подвійної плати за період з 01.05.2020 до 01.02.2025 є законною та обґрунтованою, а тому підлягає стягненню в повному обсязі.

Згідно ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Тютріної Олени Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

- на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (12501, Житомирська область, Житомирський район, м. Коростишів, вул. Шевченка, будинок 40, ідентифікаційний код 31843604) 96 166,98 грн. неустойки; 3 028,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.06.25

Суддя Кудряшова Ю.В.

Список розсилки:

1 - позивачу в Електронний кабінет

2 - відповідачу (рек. з повід.)