ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2025 р. Справа№ 911/2087/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

без виклику представників сторін

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпромтек»

на рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2025 (повний текст рішення складено 20.03.2025)

у справі №911/2087/24 (суддя Грабець С.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак Сервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпромтек»

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пак Сервіс» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпромтек» про стягнення заборгованості у сумі 83 021,68 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язання щодо оплати поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.03.2025 у справі №911/2087/24 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпромтек» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак Сервіс» 83 021, 68 грн боргу та 3 028,00 грн витрат на сплату судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіпромтек» у встановлений процесуальний строк звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Мотиви та доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, недоведено обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, із оскаржуваного рішення не вбачається на яких саме підставах суд прийшов до висновку, що позивач та відповідач домовились про поставу гофрокоробу із встановленими зобов`язаннями, які це зобов`язання та які їх строки виконання.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпромтек». Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учаснкиів справи (без проведення судового засідання).

24.04.2025 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпромтек» залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

Позивач зазначив, що апелянтом не надано суду жодного доказу на спростування обставин, якими позивач обгрунтував свої вимоги. Відповідач не заперечував факту поставки товару та наявності боргу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора ) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України).

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що поставив відповідачу гофрокороб, що підтверджується видатковими накладними № 1096 від 09.11.2023 на суму 32 976, 60 грн, № 1252 від 18.12.2023 на суму 32 976, 60 грн, № 20 від 05.01.2024 на суму 12 810, 00 грн та № 27 від 08.01.2024 на суму 9 258, 48 грн.

Водночас, відповідач здійснив оплату частково на суму 5 000, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2259 від 14.12.2023.

Заперечуючи проти позовних вимог апелянт зазначає, що позивачем не було надано до суду договору поставки, а тому не зрозуміло, які склалися між позивачем та відповідачем зобов`язання та який їх строк виконання.

Водночас, колегія суддів зауважує, що як вірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) був укладений усний договір поставки товару.

За приписами статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб , що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки підставами виникнення цивільний прав та обов`язків, зокрема є інші юридичні факти які створюють, змінюють та припиняють будь-які права та обов`язки.

Захист цивільних прав та інтересів здійснюється судом на підставі статті 16 Цивільного кодексу України де визначені деякі способи які підтверджують виникнення , зміну та припинення будь-яких прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 п. 10 ст. 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У спірних правовідносинах слід застосувати аналогія закону та вирішити спір з урахуванням особливостей імперативної норми, яка передбачає постачання продукції.

Згідно п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі - положення), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти проведення між сторонами господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарських операцій, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно ст. 1 Закону про бухгалтерській облік, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В статті 9 даного Закону зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналогічні за змістом вимоги щодо господарських операцій і первинних документів наявні і у Положенні «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженому наказом Мінфіну України № 88 від 24.05.1995 року.

Як зазначалося вище, позивач поставив відповідачу гофрокороб на загальну суму 88 021, 68 грн, що підтверджується видатковими накладними № 1096 від 09.11.2023 на суму 32 976, 60 грн, № 1252 від 18.12.2023 на суму 32 976, 60 грн, № 20 від 05.01.2024 на суму 12 810, 00 грн та № 27 від 08.01.2024 на суму 9 258, 48 грн, як підписані сторонами та скріплені печатками товариств.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач частково здійснив оплату поставленого товару на суму 5 000, 00 грн, щор підтверджується платіжною інструкцією № 2259 від 14.12.2023.

Таким чином, заборгованість відповідач перед позивачем за поставлений гофрокороб становить 83 021, 68 грн, що також підтверджується актом звіряння наявним в матеріалах справи, який підписаний електронними підписами сторін.

12.06.2024 позивач направив на адресу відповідача претензію про сплату товару згідно видаткових накладних № 1096 від 09.11.2023, № 1252 від 18.12.2023, № 20 від 05.01.2024 та № 27 від 08.01.2024 на загальну суму 83 021, 68 грн.

Апелянт зазначає, що вказану претензію не отримував, що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією конверту про повернення претензії позивачеві із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

За приписами пунктів 71, 73, 101, 102 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ № 270 від 05.03.2009, реєстровані поштові відправлення вручаються адресатам (одержувачам) за умови пред`явлення ними документів, що посвідчують особу згідно із законодавством. Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, повідомлення про вручення поштового відправлення надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку. У разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення «EMS» - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження «не повертати».

Як встановлено колегією суддів, претензія від 12.06.2024 направлено на офіційну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпромтек», зазначений на поштовому відправленні № 727. 28.06.2024 оператором поштового зв`язку вказане поштове відправлення повернуто відправнику у зв`язку із «закінченням терміну зберігання».

Враховуючи, що відправник зазначив коректні відомості адресата, які зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений можливості звернутися до відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» для отримання відповідного листа.

Отже, повернення указаного вище повідомлення (поштового відправлення) з будь-яких причин, вказаних уповноваженим представником ПАТ «Укрпошта» прирівнюється до його отримання, оскільки отримання поштової кореспонденції одержувачем перебуває поза межами контролю відправника.

Також суд зазначає, що сам по собі факт неотримання відповідачем кореспонденції, яку відповідач надсилав на офіційну адресу відповідача, вказану в ЄДР, не може вважатися поважною причиною невиконання дій, обумовлених таким поштовим відправленням, оскільки викликаний не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказів, що підтверджували б оплату товару в повному обсязі позивачу відповідач суду не надав, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 83 021,68 грн. боргу є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судовий збір, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіпромтек» на рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2025 року у справі № 911/2087/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2025 року у справі № 911/2087/24 залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №911/2087/24 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун