ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 червня 2025 року Справа № 903/462/25

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І. О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М. П.

за участю представників:

від позивача: Гуменюк І. П. адвокат (довіреність від 09.07.2024 № 613814),

від відповідача: Лащук Ю. В. адвокат (ордер серія АС № 1141270 від 27.05.2025),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ

до Державного підприємства Волиньвугілля, м. Нововолинськ, Волинської області

про стягнення 219090 грн.,

в с т а н о в и в:

29.04.2025 через систему Електронний суд до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення з Державного підприємства Волиньвугілля 219090 грн. штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу.

Ухвалою суду від 28.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено на 28 травня 2025 року.

Ухвалу суду від 28.05.2025 надіслано сторонам в електронному вигляді до їх електронних кабінетів, що підтверджується довідками про доставку електронних листів від 07.05.2025.

22.05.2025 сформовано в системі «Електронний суд», а 23.05.2025 зареєстровано в Господарському суді Волинської області відзив на позовну заяву Державного підприємства Волиньвугілля, в якому відповідач зазначив, що позов про стягнення збитків необґрунтований та не підлягає задоволенню, оскільки є всі підстави стверджувати про невідповідність комерційного акту № 350002/72 від 23.11.2024 року, складеного АТ Українська залізниця, Правилам складання актів, затвердженим наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 року; відповідач звертає увагу на гігроскопічність вугілля, що спричинило збільшення маси вагонів внаслідок опадів, що не є виною підприємств; посилаючись на скрутне фінансове становище через введення в Україні воєнного стану, у випадку встановлення судом підставності для стягнення штрафу, просить зменшити його розмір та витребувати у позивача копію телеграми НР 184 від 22.11.2024, копію накладної № 8038 від 23.11.2024, копію накладної № 8048 від 25.11.2024.

В судовому засіданні 28.05.2025 позивач позов підтримав.

Відповідач позовні вимоги заперечила, підтримала клопотання про витребування у позивача копії телеграми НР 184 від 22.11.2024, копії накладної № 8038 від 23.11.2024, копії накладної № 8048 від 25.11.2024, оскільки додані до матеріалів справи копії цих документів частково нечитабельні.

В судовому засіданні 28.05.2025 задоволено клопотання представника відповідача про витребування у позивача оригіналів документів для огляду в судовому засіданні, відкладено розгляд справи на 04 червня 2025 року.

В судовому засіданні 04.06.2025 відповідач позовні вимоги заперечив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що вимога Акціонерного товариства Українська залізниця до Державного підприємства Волиньвугілля про стягнення 219090 грн. штрафу підлягає до задоволення.

У процесі розгляду справи встановлено, що 17.03.2020 Державне підприємство "Волиньвугілля" (надалі - замовник) приєдналося до публічного договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - перевізник), що підтверджується заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, підписаною електронним цифровим підписом представником замовника - провідним економістом Новосад Н. А. та повідомленням про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, яке підписане представником перевізника начальником відділу Михайлюковою Н. М., в якому повідомляється про укладення договору, та присвоєні коди замовника як відправника / одержувача: 3867, як платника: 5734357 (а.с. 8-61).

Згідно з п. 1.1. договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом предметом договору є організація та здійснення переведення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/ або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою.

Відповідно до п. 1.4. договору надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання / забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

19.11.2024 Державне підприємство "Волиньвугілля" відправило вагони № 64929326, № 64096712 зі станції Іваничі Львівської залізниці із вантажем вугілля кам`яне не поіменоване; одержувач ПАТ «Центренерго» Трипільська ТЕС, станція Трипілля - Дністровське Південно Західної залізниці, що підтверджується залізничною накладною № 36604841 від 19.11.2024 (а.с. 62).

23.11.2024 на станції Здолбунів Львівської залізниці на підставі показників електронної тензометричної ваги та актів загальної форми № 8287, № 8289 було затримано вагони № 64929326, № 64096712 для контрольного комісійного зважування на статичній вазі.

Вагони було відчеплено для перевірки і при зважуванні виявлено надлишок вантажу у вагонах, що підтверджується актами загальної форми № 89 та № 92 від 26.11.2024 (а.с. 71-72).

Результати комісійного зважування було зафіксовано у комерційному акті № 350002/72 (а.с. 64-65), де зазначено, що працівниками станції Здолбунів Львівської залізниці проведено контрольне комісійне зважування маси вантажу на 150 т залізничних вагах і виявлено:

- у вагоні № 649293 зазначено у перевізних документах маса нетто 70000 кг, в дійсності виявлено: маса нетто 70450 кг, маса брутто 94150 кг., тара з документу 23700 кг, вантажопідйомність вагона 70000 кг, що більше проти документа та вантажопідйомності на 450 кг;

- у вагоні № 64096712 зазначено у перевізних документах маса нетто 70000 кг, в дійсності виявлено: маса нетто 70400 кг, маса брутто 93500 кг., тара з документу 23100 кг, вантажопідйомність вагона 70000 кг, що більше проти документа та вантажопідйомності на 400 кг.

Зазначено, що згідно показників ваги вагони навантажено понад норму, що загрожувало безпеці руху у відповідності до розділу 15 п.15.27. Правил технічної експлуатації вагонів.

25.11.2024 ДП «Волиньвугілля» направило на адресу станції Здолбунів розпорядження № 43 про надання можливості забрати і вивезти власними силами надлишок вантажу (а.с.74).

Як зазначає позивач у позовній заяві та пояснювали представники сторін у судовому засіданні, надлишок вантажу вивезено відповідачем зі станції Здолбунів власними силами.

Відповідно до розписки начальника технічного комплексу ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» Власюка О. В., що діяв на підставі довіреності № 42 від 25.11.2024 (а.с. 76), надлишок вантажу в розмірі 900 кг вивезено і претензій до залізниці немає (а.с.25).

19.12.2024 позивач на адресу відповідача направив претензію № Д-2/11275 з вимогою сплатити штраф в розмірі 219 090,00 грн. за неправильно зазначену у накладній масу вантажу (а.с. 78).

16.01.2025 надійшла відповідь на претензію від ДП «Волиньвугілля», у якій відповідач виявив бажання ознайомитись із технічною документацією на тензометричні статичні ваги, на яких було зважено вагони № 64929326 та № 64096712 (а.с. 81).

Позивач 20.01.2025 направив відповідачу копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 1А/564 від 03.09.2024, а саме: ваги вагонної тензометричної техніки, на якій 23.11.2024 здійснювались комісійні зважування вагонів (а.с. 82).

У відповіді на претензію від 10.02.2025 за № 129/1.4/10-39 відповідач зазначив, що вага вагонів збільшилась внаслідок опадів, тому вини підприємства немає. На підтвердження приєднав довідку з Волинського обласного центру з гідрометеорології, просив скасувати штраф, переглянувши вимоги за претензією (а. с. 85-86).

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Частиною другою статті 32 Статуту встановлено, що відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням технічних умов.

Відповідно до пункту 7 Правил приймання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 05.09.2023 № 788), зареєстрованих Міністерством юстиції України 24 листопада 2000 за № 861/5082, до перевезення вантажі можуть перевозитися у тарі або навалом / насипом.

Рішення щодо способу перевезення вантажів у залежності від фракційного складу, а також фізико-хімічних властивостей вантажу приймає відправник за погодженням з одержувачем без участі перевізника. Обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача є накладна.

Згідно з п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (надалі - ЕЦП)).

Пунктом 2.3. вказаних Правил передбачено, що у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, вказаних ним у перевізному документі.

Відповідно до 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Згідно з пунктом 2.6 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 08.06.2011 № 138), зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084, маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Отже, Правилами встановлено імперативні норми, де чітко виокремлено межу (граничне розходження визначення маси нетто), вихід за яку передбачає накладення на відправника штрафу. Чинним законодавством не передбачений вплив погодніх умов на перевезення та пов`язані з перевезенням технологічні процеси.

У накладній № 36604841 у графі 24, заповненій відповідачем, вказано масу вантажу-140 000 кг, вагон № 000 кг, вагон № 000 кг (відомість вагонів) (а.с. 62).

У графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника головний економіст Мосейчук Галина Степанівна електронним цифровим підписом засвідчила правильність відомостей, вказаних у перевізному документі.

Пунктом 129 Статуту залізниць України визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 лютого 2019 року по справі № 914/2339/17.

Відповідно до п. 16 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях незагального користування - протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагона (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень (далі - Дирекція) безпосередньо або через начальника станції. При поданні скарги через начальника станції або безпосередньо начальнику Дирекції одержувачу видається розписка про прийняття скарги.

Комерційним актом № 350002/72 від 23.11.2024 підтверджується, що вагон № 64929326 важить на 450 кг більше, ніж зазначено в накладній, а вагон № 64096712 - на 400 кг більше, ніж зазначено в накладній № 36604841 від 19.11.2024 (а.с. 17).

Докази подання відповідачем письмових скарг начальнику Дирекції залізничних перевезень щодо оформлення акта № 350002/72 від 23.11.2024 з порушеннями Правил складання актів в матеріалах справи відсутні.

Разом з цим, матеріалами справи підтверджується і це не заперечував представник відповідача, що надлишок вантажу масою 900 кг вивезено відповідачем зі станції Здолбунів.

У відповідності до ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у 5-ти кратному розмірі провізної плати згідно із статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Позивач до позовної надав розрахунок штрафу (а.с. 71).

Всього згідно з розрахунком позивача сума штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у вагоні №64029326 становить 109545,00 грн., у вагоні № 64096712 - 109545,00 грн., разом - 219090,00 грн.

Розрахунок штрафу здійснено відповідно до вимог, які викладено у Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг та коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг, що затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 26.03.2009 № 317 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 15 квітня 2009 № 340/16356.

У відповідності до ст. 11. Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку руху поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про транспорт" підприємства транспорту зобов`язані забезпечувати: безпеку перевезень; безпечні умови перевезень; запобігання аваріям і нещасним випадкам, усунення причин виробничого травматизму.

Підприємства транспорту мають право вимагати: відправників і одержувачів вантажів виконання вимог кодексів (статутів) окремих видів транспорту та інших нормативних актів України, що регулюють діяльність транспорту.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 914/2339/17 від 05 лютого 2019 року зазначено, що недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України.

Зазначений штраф відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

У зв`язку з порушенням відповідачем вимог, визначених Статутом залізниць України в частині неправильного зазначення маси вантажу у накладних, перевищення маси більше, ніж на 0,2% від фактично виявленої маси, вимога позивача про стягнення з відповідача 219090,00 грн. штрафу підлягає до задоволення.

Щодо сумнівів відповідача про правильність проведення процедури зважування товару працівниками АТ «Українська залізниця» та невідповідність комерційного акту № 350002/72 від 23.11.2024.

Відповідно до ст. 13 господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

У відповідності до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявності порушень при зважуванні вагонів позивачем, не обґрунтовано невідповідності комерційного акту Правилам складання актів, не зазначено, яким саме вимогам Правил не відповідає комерційний акт № 350002/72 і в чому саме полягає його невідповідність.

Щодо тверджень відповідача про вплив погодних умов на масу вантажу.

Вплив погодних умови не може бути підставою для відмови у задоволенні позові про стягнення з відповідача 219090,00 грн. штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу, оскільки чинним законодавством не передбачено можливості впливу погодних умов на масу вантажу при перевезенні, а відповідно до п. 32 Статуту залізниць України саме відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Правовий механізм, який би певним чином обраховував вплив тих чи інших погодних явищ на масу вантажу (відношення кількості опадів до площі вагону; фізичні властивості вантажу, які впливають на випаровування: альбедо, пористість, гігроскопічність тощо) відсутній.

Інформація з гідрометеорологічного центру є сукупністю регіональних середньостатистичних даних, з яких неможливо встановити точну кількість опадів по конкретно взятій місцевості.

Тобто, відсутні усі складові, які у сукупності могли б свідчити про те, що в конкретний проміжок часу, конкретної доби, по конкретній місцевості пройшов дощ і саме такої інтенсивності, що збільшив масу конкретного вантажу на конкретну кількість.

Відтак, дані, викладені в інформації Волинського обласного центру з гідрометеорології є узагальненими та середньостатистичними (інформація наявна лише за усе селище в цілому, а не за його окремий район, вулицю тощо), а тому така інформація не може слугувати належним доказом збільшення масу вантажу у вагоні через погодні умови. Також цей доказ не може підтверджувати факту перевищення у спірних вагонах маси вантажу за рахунок дощових опадів чи вологості повітря, оскільки в інформації зазначено лише про кількість опадів в певну пору доби, проте вона не підтверджує потрапляння води у спірні вагони у кількості, що спричинило збільшення вантажу понад його вантажопідйомність.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу.

Відповідач у відзиві та в судовому засіданні, обґрунтовуючи клопотання про зменшення штрафу, послався на складне матеріальне становище товариства, однак на підтвердження складного матеріального становище не подав жодних доказів, зазначивши, що вся інформація щодо матеріального становища Державного підприємства Волиньвугілля є у відкритому доступі в інтернеті. Відповідач на обґрунтування клопотання про зменшення штрафу не послався на жодну норму законодавства чи положення Статуту залізниць України, що передбачає право суду зменшити суму штрафу.

Заявлена до стягнення позивачем сума штрафу в розмірі 219090,00 грн. є штрафною санкцією, що випливає із положень Статуту залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, який визначає права, обов`язки і відповідальність, та не є договірною.

При цьому, Статутом залізниць України, зокрема ст. ст. 118, 122, не передбачено можливості зменшення розміру штрафу.

Подібні за змістом правові висновки сформовано у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17, від 27.03.2020 у справі №917/500/19.

У зв`язку із задоволенням позову на відповідача на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти витрати позивача, пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 2629,08 грн.

Керуючись ст. 230, 231 Господарського кодексу України, Статутом залізниць України, ст. 129, ст. ст. 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства Волиньвугілля (45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Луцька, будинок 1, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5, ) 219090 грн. штрафу, 2629 грн. 08 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення виготовлено і підписано 09.06.2025.

Суддя І. О. Якушева