ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження

та призначення справи до судового розгляду по суті

03.06.2025м. ДніпроСправа № 908/726/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: Варбанська-Козирь М.І.;

від відповідача: Кобеляцький Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку підготовчого провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейнбоугрупп" (м. Запоріжжя)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айті-Смарт" (смт. Томаківка Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення від 01.11.2021 у загальному розмірі 592 586 грн. 18 коп. Суддя Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рейнбоугрупп" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айті-Смарт" (далі - відповідач) заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення від 01.11.2021 у загальному розмірі 592 586 грн. 18 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 185 000 грн. 00 коп. - основний борг;

- 312 150 грн. 00 коп. - пеня на підставі пункту 6.2. договору;

- 30 000 грн. 00 коп. - пеня на підставі пункту 6.5. договору;

- 18 500 грн. 00 коп. - штраф;

- 30 270 грн. 97 коп. - інфляційні втрати;

- 16 665 грн. 21 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення від 01.11.2021 в частині повної та своєчасної сплати орендної плати, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 185 000 грн. 00 коп. За прострочення виконання зобов`язання, на підставі пункту 6.2. договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 312 150 грн. 00 коп., та на підставі пункту 6.5. договору, пеню у розмірі 50% місячної орендної плати, встановленої договором на дату порушення, в сумі 30 000 грн. 00 коп., а також, на підставі пункту 6.2. договору, штраф у розмірі 10% від простроченої суми зобов`язань за орендною платою та/або комунальними платіжками, у сумі 18 500 грн. 00 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період прострочення з березня 2022 року по лютий 2025 року, а також 3% річних за період прострочення з 21.03.2022 по 21.03.2025 у сумі 16 665 грн. 21 коп.

Також позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.03.2025 матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейнбоугрупп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айті-Смарт" про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення від 01.11.2021 у загальному розмірі 592 586 грн. 18 коп. передано за підсудністю на розгляд Господарського суду Дніпропетровської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2025 матеріали справи № 908/726/25 передано для розгляду судді Фещенко Ю.В.

Разом з тим, позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2025 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. суду № 17716/25 від 25.04.2025).

Крім того, від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду № 18235/25 від 29.04.2025), в якому він просить суд здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 29.04.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 1997/25 від 09.05.2025), в якому він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, а у випадку задоволення позовних вимог - зменшити розмір штрафних санкцій на 100%, крім того, стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування власної правової позиції відповідач посилається на таке:

- відповідач звертає увагу на положення договору, а саме: відповідно до підпункту 5.3.7. пункту 5.3. договору сторони встановили, що орендодавець зобов`язується щомісячно, у строк до 10-го числа місяця наступного за звітним, надавати орендарю належним чином оформлений та підписаний орендодавцем Акт виконаних робіт (наданих послуг) у звітному місяці. Згідно з підпунктом 5.4.4. пункту 5.4. договору орендодавець має право в односторонньому порядку відмовитися від договору і вимагати повернення об`єкту оренди якщо: орендар не сплачує орендну плату протягом одного місяця; сторонами не укладено додаткову угоду до договору, у порядку пункту 4.1.2 договору; орендар порушує умови договору, у тому числі, але не виключно, пункти 2.1., 4.10., 5.2.5, 5.2.8. договору. Так, 18.04.2022 від уповноваженого представника ТОВ "Рейнбоугрупп" (орендодавця) на електрону скриньку ТОВ "Айті-Смарт" надійшов лист "Рахунки на оплату оренди 04.2022 + ком.посл. 03.2022", до якого були долучені файли: Рахунок "Айті-Смарт" ком.посл. 03.2022 xlsx"; Рахунок "Айті-Смарт" оренда 04.2022 xlsx"; Розрахунок ком. послуг ТОВ "Айті-Смарт", xlsx". На момент отримання даного листа, в країні почав діяти воєнний стан та у зв`язку з нестабільною роботою банківської системи, відтоком кадрів та населення за кордон, погіршення купівельної спроможності та невизначеності в цілому, ТОВ "Айті-Смарт" опинилося на межі банкрутства. Враховуючи вказане, керівництво ТОВ "Айті-Смарт" було ознайомлено із документами, які надійшли від орендодавця, та в екстреному порядку, керуючись умовами пункту 11.7. та 11.11. договору, 18.04.2022 в 16:28 год. було підготовлено письмове прохання про звільнення орендаря від сплати вказаних у договорі від 01.11.2021 платежів або розірвання договору. На вказаний лист 19.04.2022 від уповноваженого представника ТОВ "Рейнбоугрупп" (орендодавця) на електрону скриньку ТОВ "Айті-Смарт" надійшов лист із наступним текстом: "Добрий день! У зв`язку зі складною економічною ситуацією, в якій ми всі опинилися, наше підприємство готове піти Вам на зустріч та не нараховувати орендну плату до відновлення Вами роботи у приміщенні за адресою: Томаківка, Лесі Українки, 23. Разом з тим, звертаємось до Вас з переконливим проханням погасити заборгованість з оплати комунальних послуг, оскільки для забезпечення безперебійної діяльності мережі наших магазинів, ми сильно потребуємо грошових коштів для проведення взаєморозрахунків з постачальниками, орендодавцями та іншими контрагентами. Також, просимо врахувати, що заборгованість за лютий - березень 2022 року перед постачальниками комунальних послуг (у тому числі і за використані Вами комунальні послуги) сплачена нами у повному обсязі". Таким чином, після отримання повідомлення 19.04.2022 від уповноваженої особи ТОВ "Рейнбоугрупп" про фактичну зупинку нарахування орендної плати та інших платежів за договором від 01.11.2021 до моменту поновлення господарської діяльності за даною адресою, ТОВ "Айті-Смарт" було впевнено, що всі істотні обставини між сторонами вирішено, а жодної заборгованості орендаря перед орендодавцем не існує. Керівництвом ТОВ "Айті-Смарт" було погашено на всі наявні заборгованості станом на березень 2022 року (до моменту погодження звільнення від нарахування орендної плати) по орендній платі, а також за комунальні послуги по договору від 01.11.2021, що підтверджується: платіжним дорученням № 279 від 01.02.2022 про сплату орендної плати за лютий 2022 року у розмірі 5 000 грн. 00 коп.; платіжним дорученням № 287 від 28.03.2022 про сплату орендної плати за лютий 2022 року у розмірі 2 705 грн. 02 коп.; платіжним дорученням № 290 від 28.04.2022 про сплату орендної плати за березня 2022 року у розмірі 127 грн. 52 коп. Більше того, як було зазначено ТОВ "Айті-Смарт" в електронному листі від 18.04.2022 орендар призупинив свою господарську з 24.02.2022, що підтверджується: Актом про фактичне невикористання орендованого приміщення ТОВ "Айті-Смарт" № 1 від 31.03.2025; Актом про фактичне невикористання орендованого приміщення ТОВ "Айті-Смарт" № 2 від 16.04.2025. Додатково, відповідно до фінансової звітності мікропідприємства за 2022 - 2025 роки можливо дійти висновку, що ТОВ "Айті-Смарт" в зазначений період не здійснювало належної господарської діяльності, а саме: Баланс №1-мс станом на 31.12.2022 чистий прибуток склав 32,7 тис. грн.; Баланс №1-мс станом на 31.12.2023 чистий прибуток склав 0,5 тис. грн.; Баланс №1-мс станом на 31.12.2024 чистий прибуток склав 0,8 тис. грн.;

- відповідач зауважує, що при вивченні розділу 6 договору "Відповідальність Сторін", а саме пункту 6.5 договору, на який посилається позивач, як на підставу нарахування з ТОВ "Айті-Смарт" 30 000 грн. 00 коп. пені за неповернення об`єкту оренди з орендного користування, то можливо побачити, що даний пункт договору не передбачає жодної відповідальності за неповернення об`єкту орендодавцю. Більше того, відповідач звертає увагу на те, що саме на орендодавця, відповідно до умов договору від 01.11.2021, покладено обов`язок у день закінчення строку дії договору скласти акт приймання-передачі (повернення) об`єкту оренди, а саме згідно з пунктом пункт 8.8. договору у день закінчення строку дії договору або його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний звільнити та передати орендодавцю об`єкт за актом приймання-передачі (повернення) об`єкту оренди, який підписується представниками (уповноваженими особами) сторін. Обов`язок по складанню акта приймання-передачі (повернення) об`єкту оренди покладається на орендодавця. У той же час жодного акту приймання-передачі (повернення) об`єкту відповідач від позивача не отримував, жодних доказів направлення або передачу такого акту - ТОВ "Айті-Смарт" не надано. Таким чином, позивач безпідставно та без жодного обґрунтування вимагає від відповідача суму основного боргу та штрафних санкцій за періоди, за які сам звільнив орендаря від обов`язку сплати орендної плати по договору від 01.11.2021;

- відповідач посилається на частини 4, 6 статті 762 Цивільного кодексу України, відповідно до яких наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Норма права, закріплена в частині 6 статті 762 Цивільного кодексу України, визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Обставини, зазначені у даній статті можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією як орендодавця, так і орендаря. З урахуванням вказаного відповідач зазначає, що при оцінці таких обставин презюмується незмінність умов господарювання (користування майном) чи стану об`єкта оренди, а орендар повинен подати докази наявності тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а також довести, що ці обставини виникли з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок зміни кон`юнктури на ринку товарів, робіт, послуг, з вини орендодавця, через дію непереборної сили тощо. Якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі цієї норми Закону він вправі порушувати питання про повне звільнення його від внесення орендної плати (аналогічна правова позиція щодо застосування приписів статті 762 Цивільного кодексу України викладена у постановах Верховного Суду у справах № 914/1248/18, № 914/2264/17, № 910/13158/20). Обґрунтовуючи необхідність застосування до спірних правовідносин положень частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України відповідач посилається на факт збройної агресії Російської Федерації проти України, ведення широкомасштабних бойових дій на території України, зокрема поблизу кордонів Дніпропетровської та Запорізької областей, з якими фактично межує нерухоме майно, яке є предметом договору оренди нежитлового приміщення від 01.11.2021. Враховуючи, що факт військової агресії Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022, є загальновідомим, а також перебування нежитлового приміщення, що є предметом оренди за договором оренди нежитлового приміщення від 01.11.2021, яка межує із областями, на яких ведуться активні бойові дії, виїзд персоналу та іншого населення до більш безпечних місць, відповідач вважає, що використання орендованого приміщення підприємством відповідно до законодавства України є неможливим. Відповідач, укладаючи договір оренди нежитлового приміщення від 01.11.2021, приймаючи нежитлове приміщення в орендне користування та зобов`язуючись своєчасно сплачувати орендну плату, не міг передбачити настання в Україні подій, які відбулися 24.02.2022. З урахуванням викладеного, відповідач вважає наявними у спірних правовідносинах підстави для звільнення відповідача від сплати орендної плати у спірний період відповідно до частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України з огляду на наявність обставин, якими було добровільно звільнено орендарем орендодавця від сплати орендної плати, наявністю форс-мажорних обставин, відповідно наявна відсутність підстав для задоволення позову в цілому;

- також відповідач вважає, що у випадку прийняття рішення судом про стягнення суми основного боргу, є підстави про доцільність зменшення розміру штрафних санкцій (в тому числі пені на 100%), адже наведені у відзиві на позовну заяву обставини достатньо підтверджують тяжкий фінансовий та матеріальний стан відповідача, та у випадку задоволення позовної заяви позивача у повному обсязі - таке рішення може призвести до банкрутства підприємства, погіршення і так тяжкої фінансової ситуації у відповідача.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (вх. суду № 19975/25 від 09.05.2025), в якому він просить суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, посилаючись на те, що питання та обставини, порушені позивачем, потребують повного та всебічного встановлення під час судового засідання за допомогою питань до учасників справи, їх додаткових пояснень та огляду оригіналів доказів. Відповідач зазначає, що в даному випадку розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження може призвести до порушення прав відповідача на справедливий судовий розгляд, прийняття необґрунтованого рішення по справі, шляхом долучення позивачем неналежних доказів до позовної заяви.

Проаналізувавши подані сторонами заяви по суті справи та наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи; у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті; при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом було враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 6 статті 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, а також надані сторонами пояснення та докази, суд вбачав підстави для задоволення заяви відповідача та переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, а також доцільність початку розгляду справи зі стадії відкриття провадження у справі.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 19.05.2025 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі, справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 03.06.2025. Також, судом було відзначено, що вказана ухвала постановлена з урахуванням перебування судді Фещенко Ю.В. у відпустці з 01.05.2025 по 16.05.2025 включно.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 22450/25 від 26.05.2025), в якій він просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, обґрунтовуючи власну правову позицію наступним:

- щодо електронного листування, позивач зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідачем було зазначено, що направлені 18.04.2022 повідомлення електронною поштою були направлені в порядку пункту 11.7. та пункту 1.11 договору. Відповідно до пункту 11.7. договору всі правовідносини, що виникають з договору або пов`язані із ним, у тому числі пов`язані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням дії договору, тлумачення його умов, визначення наслідків недійсності або порушення договору, регламентуються договором та відповідними нормами законодавства України, а також звичаями ділового обороту, що застосовуються до таких правовідносин на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості. В той же час, відповідно до пункту 9.1. договору, зміна умов договору, внесення доповнень до нього, а також розірвання, можливе тільки за згодою сторін, якщо інше прямо не передбачено у договорі чи законодавстві України, і здійснюється шляхом укладення додаткових угод, які набирають чинності з моменту їх підписання сторонами та іншого належного оформлення, відповідно до вимог чинного законодавства України. Таким чином сторонами було погоджено процедуру внесення змін до договору. Не зважаючи на наведені норми договору, відповідачем не було надано позивачу жодних додаткових угод, якими б сторони узгодили зміст, правові наслідки, строки та інші істотні умови на адресу ТОВ "Рейнбоугрупп" не надходило. Долучене відповідачем листування сторін, висвітлює процес перемовин та думку сторін щодо складеної ситуації, без подальшого укладання додаткової угоди в порядку, узгодженому пунктом 9.1. договору, таке листування не несе обов`язкового характеру та не призводить до зміни умов договору. Окрім зазначеного, посилання відповідача на погашення ТОВ "Айті-Смарт" заборгованостей з орендної плати та комунальних платежів не може бути розцінене як обставина, яка підтверджує доводи відповідача, оскільки сплата згаданих платежів є обов`язком орендаря відповідно до укладеного договору;

- щодо припинення ТОВ "Айті-Смарт" своєї господарської діяльності в орендованому приміщенні, позивач вказує на те, що "Айті-Смарт" було долучено до відзиву Акт № 1 від.03.2025 та № 2 від 16.04.2025. Дані акти складено після значного проміжку часу після подій, які начебто засвідчено в цих актах, тобто акти не можуть достовірно підтвердити викладені в ньому події. Більш того, позивач ставить під сумнів достовірність підписів зазначених в актах осіб, а також звертає увагу на неточності в Актах. Зокрема, пана ОСОБА_1 зареєстровано як ФОП 08.09.2022, натомість, ним засвідчуються події 24.02.2022, РНОКПП зазначеної особи не існує (в РНОКПП міститься 10 знаків, записано - 11). ТК "Аліна", в якому здійснюють господарську діяльність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не існує. Також, акти не може бути прийнято і як покази свідків, оскільки не відповідають нормам статей 87-90 Господарського процесуального кодексу України. Враховуючи викладене, позивач стверджує, що Акти не можуть підтверджувати події трирічної давнини. Акти викликають сумніви з приводу їх достовірності та у зв`язку з чим, позивач просить суд не враховувати акти № 1 та № 2 при розгляді справи з причин недостовірності фактичних даних, джерелом якого вони є;

- щодо пункту 6.5. договору, позивач зазначає, що ним було помилково вказано пункт 6.5. замість пункту 6.4. договору в якості підстави для стягнення штрафу за несвоєчасне повернення приміщення. В розрахунку, доданому до позовної заяви було зазначено пункт 6.4. договору. Посилання позивача на згадану помилку не є підставою для відмови в задоволенні вимог позивача в частині стягнення штрафу, передбаченого пунктом 6.4. договору;

- стосовно акту приймання-передачі об`єкту оренди, позивач зауважує, що відповідач посилається на обов`язок орендодавця з складання акту приймання-передачі, відповідно до пункту 8.8 договору, однак відсутність складених актів не скасовує та не робить неможливим обов`язку відповідача з повернення об`єкту оренди;

- щодо посилання відповідача на введення воєнного стану, позивач звертає увагу, що відповідач посилається на статтю 762 Цивільного кодексу України, як на підставу для звільнення від сплати орендної плати. Відповідно до частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №9 13/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Цивільний кодексу України не передбачає конструкції форс-мажору, у цивільних відносинах форс-мажор традиційно є договірною підставою звільнення від відповідальності. За допомогою договору сторони можуть врегулювати, зокрема, застосування конструкції форс-мажору у своїх відносинах (на які випадки він поширюється, які правові наслідки його існування); чим підтверджується форс-мажор; чи впливає існування форс-мажору на виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі такого договору; як позначається існування форс-мажору на строках виконання цивільно-правового зобов`язання, що виникло на підставі договору (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.03.2024 по справі № 686/16312/22). Позивач зауважує, що відповідно до пункту 10.4. договору сторонами було погоджено, що форс-мажорні обставини підтверджуються Торгово-промисловою палатою України або її регіональним підрозділом. Таким чином, відповідачем не було доведено, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, орендар не міг використовувати приміщення (більш того, орендар продовжував ним користуватись та не повернув за актом приймання-передачі) чи не міг його вчасно повернути чи платити оренду в обумовлені договором строки. Враховуючи викладене, позивач вказує на те, що прохання про зменшення штрафних санкцій також є необґрунтованими, оскільки доводи відповідача, викладені в розділі 3 повторюють доводи в розділі 2 відзиву на позовну заяву.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №23407/25 від 30.05.2025), в якій він просить суд надати можливість представнику позивача прийняти участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду № 23408/25 від 30.05.2025), в якому він просить суд надати можливість представнику відповідача прийняти участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За відомостями Відділу інформаційно-технічного забезпечення суду у Господарському суді Дніпропетровської області була наявна технічна можливість для проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Враховуючи вказане, ухвалами суду від 02.06.2025 заява позивача та клопотання відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів були задоволені судом.

У підготовче засідання 03.06.2025 з`явилися представники позивача та відповідача.

У вказаному засіданні представник відповідача повідомив, що не має наміру подавати заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, а також представники сторін зазначили, що ними повідомлені суду всі обставини справи, які їм відомі; надані всі докази, на які вони посилаються; матеріали справи не містять нерозглянутих заяв чи клопотань, у зв`язку з чим представники позивача та відповідача підтвердили доцільність закриття підготовчого провадження.

Також, у вказаному засіданні представники позивача та відповідача заявили усні клопотання про надання їм можливості прийняти участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, які були задоволені судом.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 03.06.2025 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України суд за результатами підготовчого засідання постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до пункту 18 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті.

Крім того, з метою участі всіх учасників справи у розгляді справи по суті, керуючись положеннями статті 197 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає можливим закрити підготовче провадження та призначити судове засідання, а також, задовольнити клопотання позивача та відповідача, призначивши судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 177, пунктом 18 частини 2 статті 182, пунктом 3 частини 2 статті 185, 197 статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

2. Розпочати розгляд справи по суті у загальному позовному провадженні та призначити судове засідання на 24.06.2025 о 16:00 год.

3. Викликати представників учасників справи в судове засідання, визнавши їх явку обов`язковою.

4. Повідомити учасників справи, що судове засідання відбудеться 24.06.2025 о 16:00 год., у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судових засідань № 1-102 (1-й поверх) за адресою: 49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

5. Надати можливість представникам позивача та відповідача прийняти участь у судовому засіданні, призначеному на 24.06.2025 о 16:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

6. Роз`яснити представникам позивача та відповідача, що відповідно до частини 5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

7. Дану ухвалу направити:

- позивачу - в Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи;

- відповідачу - в Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

8. Повідомити учасників справи про те, що інформація у цій справі доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

9. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 03.06.2025 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повна ухвала складена та підписана - 06.06.2025.

Суддя Ю.В. Фещенко