ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/1152/25

Господарський суд Харківської області у складі судді Добрелі Н.С.

за участю секретаря судового засідання Хруслової А.К.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Антимонопольного комітету України
до Акціонерного товариства "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ХАРКІВМІСЬКГАЗ"
про стягнення коштів

за участю представників:

позивача Пащенко М.В.

відповідача Мар`їна І.О.

ВСТАНОВИВ:

АМКУ звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до АТ "ХАРКІВМІСЬКГАЗ", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 17.814.992,00 грн та пеню в розмірі 17.814.992,00грн, а також витрати зі сплати судового збору.

Фактичним підставами позову є невиконання АТ "ХАРКІВМІСЬКГАЗ" рішення АМКУ "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 24.12.2020 №810-р в частині сплати пені та штрафу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.04.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі №922/1152/25.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.04.2025 у справі №922/1152/25 продовжений строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.05.2025 закрито підготовче провадження у справі №922/1152/25 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні по суті на 03.06.2025 о 12:00 год.

Присутній у судовому засіданні 03.06.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Представник відповідача в судовому засіданні по суті 03.06.2025 проти позову заперечував та просив суд зменшити заявлений до стягнення розмір пені та відмовити в її задоволенні.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Заслухавши вступне слово представників сторін, перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

Рішенням Антимонопольного комітету України "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 24.12.2020 №810-р у справі №128-26.13/104-19 (далі - Рішення АМКУ) постановлено, зокрема:

- визнано, що Група суб`єктів господарювання в особі АТ «Вінницягаз», АТ «Волиньгаз», АТ «Житомиргаз», АТ «Закарпатгаз», АТ «Запоріжгаз», АТ «Київоблгаз», АТ «Дніпрогаз», АТ «Дніпропетровськгаз», АТ «Криворіжгаз», АТ «Миколаївгаз», АТ «Рівнегаз», АТ «Сумигаз», АТ «Івано-Франківськгаз», АТ «Харківгаз», АТ «Харківміськгаз», АТ «Хмельницькгаз», АТ «Чернівцігаз», АТ «Чернігівгаз» протягом 2016- 2018 років займала монопольне (домінуюче) становище на ринку послуги з розподілу природного газу в межах територій міста Вінниця та Вінницької області, міста Гайворон Гайворонського району Кіровоградської області [з 19.06.2017 - Вінницької області (крім сіл Якушенці, Зарванці Вінницького району, смт Браїлів, сіл Сьомаки, Біликівці, Тартак, Кармалюкове, Курилівці, Дубова, Новоселиця, Василівка, Слобода Почапинецька, Почапинці, Зоринці, Лисогірка, Людавка Жмеринського району, смт Кирнасівка, сіл Одая, Нестерварка, Федьківка, Дранка, Тиманівка, Клебань, Копіївка, хутора Маркове Тульчинського району, сіл Пилипи Борівські, Калинка Томашпільського району, сіл Сокіл, Моївка, Борівка, хутора Грабовець Чернівецького району, села Махаринці Козятинського району, сіл Бухни, Морозівка Погребищенського району), а також території міста Гайворон Кіровоградської області]; Волинської області; міста Житомир та Житомирської області (крім міста Коростишів та Коростишівського району), а також територій сіл Бухни та Морозівка Погребищанського району та села Махаринці Козятинського району Вінницької області; Закарпатської області; міста Запоріжжя та Запорізької області (крім міста Мелітополь, Мелітопольського, Веселівського, Приазовського районів та села Темирівка Гуляйпільського району); Київської області; міста Дніпро та Дніпропетровського району (крім сіл Любимівка, Перше травня, Балівка, Зоря, Маївка, Степове, Партизанське, Чумаки, радгоспу «Дзержинець») Дніпропетровської області; Дніпропетровської області (крім міст Дніпро і Кривий Ріг та Дніпровського і Криворізького районів), а також сіл Любимівка, Перше Травня, Степове, Чумаки, Маївка, Зоря, Балівка, Партизанське Дніпровського району, житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, села Темирівка Гуляйпільського району Запорізької області та села Придніпрянське Кобиляцького району Полтавської області; міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області; міста Миколаїв та Миколаївської області; міста Рівне та Рівненської області; міста Суми та Сумської області; міста Івано-Франківськ та Івано-Франківської області (крім міст Тисмениця і Тисменицького району Івано-Франківської області), а також територій сіл Черніїв, Чукалівка, Підлісся, Загвіздя, Угринів, Павлівка, Ямниця, Підлужжя, Клузів Тисменицького району Івано-Франківської області та вулиці Зелена, Ямна та Висока (будинки з № 23 до № 32) села Діброва Монастириського району Тернопільської області; Харківської області (крім міста Харкова, Харківського та Дергачівського районів Харківської області); міста Харкова, сіл Горбані, Заїки, Затишшя, Логачівка, Мищенки, Нестеренки, Горіхове, Павленки, Перемога, Ржавець, Санжари, Радгоспне, Ударне, Хроли, Циркуни, селищ міського типу Безлюдівка, Кулиничі, Манченки та садових товариств Акація, Казка Харківського району, а також територій сіл Лісне, Родичі, Сіряки, Чайковка, Черкаська Лозова-2, Черкаська Лозова та селища міського типу Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області; міста Хмельницький та Хмельницької області (крім міста Шепетівка та Шепетівського району); Чернівецької області; міста Чернігів та Чернігівської області, де розташовані газорозподільні системи, що перебувають у їх власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації, із часткою 100 % (пункт 1);

- дії Групи РГК, що полягали у висуванні в період з 11.11.2016 до 10.07.2018 додаткових необґрунтованих вимог щодо обов`язкової наявності протоколу випробування з позитивними висновками за РМ 081/39.434-2014 для участі в закупівлях побутових лічильників газу з використанням електронної системи «Prozorro», що призвели до ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання та були б неможливими за умов існування значної конкуренції, є порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуги з розподілу природного газу в межах зазначених територій, де розташовані газорозподільні системи, що перебувають у їх власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації (пункт 2);

- за порушення, визначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, наклав АТ «Харківміськгаз» штраф у розмірі 17.814.992,00 грн (пункт 17).

Рішення АМКУ було надіслано на адресу АТ "ХАРКІВМІСЬКГАЗ" супровідним листом від 12.01.2021 №128-26.13/08-308 та отримано останнім 18.01.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №533. Отже, строк для добровільної сплати штрафу, накладеного Рішенням АМКУ закінчився 19.03.2021.

АТ "ХАРКІВМІСЬКГАЗ" оскаржив Рішення АМКУ до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.10.2021 у справі №910/3433/21 в задоволенні позову АТ "ХАРКІВМІСЬКГАЗ" відмовлено повністю.

В подальшому АТ "ХАРКІВМІСЬКГАЗ" була подана апеляційна скарга на вищевказане рішення Господарського суду міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 рішення господарського суду міста Києва від 19.10.2021 у справі №910/3433/21 залишено без змін.

Далі АТ "ХАРКІВМІСЬКГАЗ" була подана касаційна скарга на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 у справі №910/3433/21.

Постановою Верховного Суду від 30.01.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 у справі № 910/3433/21 залишено без змін.

Станом на день подання позовної заяви АТ "ХАРКІВМІСЬКГАЗ" не сплатило штраф у добровільному порядку, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, а також нарахування пені, у відповідності до частини п`ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві зазначає, що постановою НКРЕКП від 28.07.2023 №1387 (яка набрала чинності 01.08.2023) зупинено АТ "ХАРКІВМІСЬКГАЗ" дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію. Таким чином, з 01.08.2023 у відповідача відсутні кошти, отримані за рахунок надання послуг розподілу природного газу, передбачені структурою тарифу. Скрутний фінансовий стан боржника сам по собі не є надзвичайною та невідворотною обставиною для зменшення пені, але , приймаючи до уваги цей факт у сукупності: з воєнним станом в державі; враховуючи законодавчі обмеження на стягнення заборгованості із споживачів за спожиті послуги під час воєнного стану, що негативно впливає на фінансовий стан боржника; враховуючи підтримку економіки боржником, зупинення ліцензії на розподіл природного газу, є всі підстави для зменшення пені.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У частині першій статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зазначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до частин першої - третьої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.

Особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу Антимонопольного комітету України.

У разі несплати пені органи Антимонопольного комітету України стягують пеню в судовому порядку (частина сьома статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Згідно з частиною тринадцятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.

Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету (частина чотирнадцята статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів сплати штрафу в розмірі 17.814.992,00 грн не надав.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку про наявність у справі достатніх підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України штрафу в розмірі 17.814.992,00 грн.

Крім того, у частині п`ятій статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зазначено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: 1) справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; 2) відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Зазначене вище вказує на правомірність визначення позивачем періоду для нарахування пені саме за період з 20.10.2021 до 30.11.2021 включно, з 13.11.2024 до 19.12.2024 включно та з 31.01.2025 до 24.02.2025.

Розмір пені за прострочення сплати штрафу станом на 24.02.2025 складав 27.791.387,52 грн, та оскільки відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України розмір пені становить 17.814.992,00 грн.

Суд зазначає, що накладений Рішенням АМКУ штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані АМКУ на підставі Закону України "Про захист економічної конкуренції" та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин.

Як вже було зазначено вище, абзацами 3-5 частини п`ятої зазначеної статті Закону "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу АМК про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Натомість, у застосуванні приписів статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (щодо стягнення з суб`єктів господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати, що названий Закон не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування). Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №910/20661/16 та від 22.01.2019 у справі №915/304/18.

Таким чином, твердження відповідача про можливість зменшення розміру пені згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України є помилковими та безпідставними, у зв`язку з чим заява про зменшення пені задоволенню не підлягає.

Оскільки відповідач у визначені законодавством строки не сплатив нарахований йому штраф, позивач правомірно нарахував пеню, яка дорівнює 17.814.992,00 грн. У зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення заявленого позову в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 17.814.992,00 грн до Державного бюджету України.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. Решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 427.560,00 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКІВМІСЬКГАЗ» (Україна, 61004, Харківська обл., м. Харків, вул. Москалівська, буд. 57/59, ) на користь Державного бюджету України (отримувач: ГУК у м. Києві/Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100) штраф у розмірі 17.814.992,00 грн та пеню в розмірі 17.814.992,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКІВМІСЬКГАЗ» (Україна, 61004, Харківська обл., м. Харків, вул. Москалівська, буд. 57/59, ) на користь Антимонопольного комітету України (Україна, 03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 427.560,00 грн.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "05" червня 2025 р.

Суддя Н.С. Добреля