ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 червня 2025 року м.Харків Справа № 20/103б
Господарський суд Луганської області у складі судді Ковалінас М.Ю., при секретарі судового засідання Крейтор В.С., розглянувши матеріали справи
за заявою кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Полі-Пак»,
м. Луганськ
до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Стимул»,
м. Луганськ
У засіданні брали участь:
від кредиторів - не прибули;
від банкрута ліквідатор Заболотний А.А. - не прибув;
заявник ф.о. Парінов А.Б. - не прибув.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ: банкрутство, ліквідаційна процедура за нормами Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), розгляд заяви ф.о. ОСОБА_1 від 21.05.2025 б/н (вх.№567/25 від 22.05.2025) про правонаступництво в порядку ст52 ГПК України.
Сторони та учасники своєчасно та належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи (ухвала суду від 22.05.2025, довідки про доставку електронного листа від 22.05.2025 та 26.05.2025).
Сторони та учасники провадження не скористалися правом на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до ст197 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи та додатково надані, суд
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 10.06.2014 розгляд справи у судовому засіданні було відкладено на 22.09.2014, яке у призначений час не відбулося, у зв`язку з проведенням АТО на території м. Луганська та Луганської області.
Розпорядженням Вищого господарського суду України від 02.04.2015 №18-р відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», Указу Президента України від 12.11.2014 №868/2014 «Про внесення змін до мережі господарських судів України» та на підставі подання Державної судової адміністрації України від 27.03.2015 № 8-5754/15 про можливість відновлення роботи Господарського суду Луганської області, керуючись ст34 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відновлено роботу Господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, проспект Леніна, 5. Справа №20/103Б залишилася на території, яка не підконтрольна Україні.
Згідно з довідкою Господарського суду Луганської області від 19.06.2015 №287 справа №20/103Б вважається втраченою, що зафіксовано Актом експертної комісії господарського суду Луганської області №1 від 03.04.2015 "Про нестачу архівних справ (документів)" внаслідок настання обставин непереборної сили - проведенням антитерористичної операції (Указ Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України").
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 02.07.2015 відкрито провадження з відновлення втрачених матеріалів справи №20/103Б про банкрутство ТОВ «Стимул», справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 25.10.2016 відновлено справу №20/103Б про банкрутство ТОВ «Стимул» в частині ухвал Господарського суду Луганської області згідно наведеного у п.1 резолютивної частини цієї ухвали переліку та постанови Господарського суду Луганської області від 03.02.2014 про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора.
До Господарського суду Луганської області від фізичної особи ОСОБА_2 надійшла заява від 25.04.2019 б/н, про залучення її в якості правонаступника кредитора ОСОБА_3 , у зв`язку зі смертю останнього, розгляд цієї заяви призначено у судовому засіданні (ухвали суду від 28.05.2019 та від 02.07.2019).
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 30.07.2019 у справі №20/103Б замінено кредитора - ОСОБА_3 , на його правонаступника - ОСОБА_2 , у т.ч. у реєстрі вимог кредиторів.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.05.2021 у справі № 20/103Б задоволено заяви арбітражного керуючого Данілова А.І. від 10.08.2015 б/н, та від 24.05.2021 №02-01/21, арбітражного керуючого Данілова А.І. відсторонено від виконання повноважень ліквідатора банкрута ТОВ «Стимул».
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.11.2021 розгляд справи було призначено у засіданні суду на 27.01.2022, яке у призначений час не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Ковалінас М.Ю. на лікарняному.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 14.02.2022 розгляд справи було призначено у засіданні суду на 15.03.2022, яке у призначений час не відбулося, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.02.2023 учасників провадження у справі №20/103Б повідомлено про те, що їм буде додатково повідомлено про дату, час і місце проведення наступного судового засідання.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 14.02.2023 справу №20/103Б призначено до розгляду у засіданні суду на 10.03.2023.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.11.2023 у справі №20/103Б продовжено строк проведення ліквідаційної процедури до закінчення воєнного стану в Україні, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 05.03.2024.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 05.03.2024 у справі №20/103Б відмовлено у задоволенні клопотання кредитора ОСОБА_2 від 04.03.2024 б/н, про зупинення провадження у справі №20/103Б про банкрутство ТОВ «Стимул».
Розгляд справи неодноразово було відкладено (ухвали від 01.10.2024, 04.02.2025, 29.05.2025).
Ліквідатор банкрута Заболотний А.А. подав до суду поточий звіт від 01.05.2025 №01/23-20/103-22, у якому повідомив про вжиті ним заходи щодо проведення ліквідаційної процедури, у т.ч. щодо встановлення майнового та фінансового стану банкрута, за підсумком у банкрута не виявлено майнових активів.
До Господарського суду Луганської області через «Електроний суд» надійшла заява від 21.05.2025 б/н (вх№567/25 від 22.05.2025) фізичної особи ОСОБА_1 про правонаступництво в порядку ст52 ГПК України, у цій заяві ОСОБА_1 просить визнати його правонаступником кредитора ОСОБА_3 , який помер у 2018 році, зазначає, що є його єдиним сином та спадкоємцем 1 черги, як це передбачено нормами ЦК України (ст1261), заяву призначено до розгляду у судовому засіданні (ухвала від 22.05.2025).
В якості додатку до цієї заяви зазначено - свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , в той же час згідно Акту канцелярії суду №7 від 22.05.2025 зазначений документ відсутній, будь-якого іншого документального обґрунтування вимог за заявою ОСОБА_1 від 21.05.2025 б/н, не надано.
Ухвалою суду від 22.05.2025 у справі №22/103Б ф.о. ОСОБА_1 зобов`язано надати до суду в строк до 31.05.2025 документальне підтвердження перебування у родинних зв`язках з померлим кредитором ОСОБА_3 ; докази наявності права на спадок, зокрема: свідоцтво про право на спадщину, яке видане в порядку цивільного законодавства на ім`я спадкоємців; надати письмові пояснення щодо правонаступництва у справі ОСОБА_2 , а також докази направлення заяви від 21.05.2025 б/н, про правонаступництво на адресу ліквідатора банкрута Заболотного А.А. та інших кредиторів.
У дане судове засідання заявник ОСОБА_1 , ліквідатор банкрута Заболотний А.А., представники кредиторів не прибули. Сторони та учасники провадження не скористалися правом на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до ст197 ГПК України.
На адресу суду ОСОБА_1 за заявою від 28.05.2025 б/н (яка надійшла через «Еллектронний суд») надав Актовий запис про народження (цифрова копія отримана через додаток «Дія»), який підтверджує, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , у заяві від 28.05.2025 б/н ОСОБА_1 зазначає, що в силу закону є спадкоємцем 1 черги, як і його мати ОСОБА_2 , інші спадкоємці 1 черги відсутні. На думку заявника доказом спадкування є його родинний зв`язок з померлим.
А також, заявник повідомив про таке.
Свідоцтва про право на спадщину оформлювалися на інше майно, яке не є предметом спору у цій справі, оскільки це майно спірне право на його спадкування не вирішувалося. Також заявник повідомив про його допуск до участі у справі як правонаступника померлого у ЄСПЛ, проте жодних доказів в підтвердження наведених обставин заявник не представив.
Щодо повідомлення ліквідатора Заболотного А.А. та інших учасників справи ОСОБА_1 стверджує про неможливість направити їм копії заяви про правонаступництво від 21.05.2025 б/н, оскільки адреса арбітражного керуючого йому невідома, заявник не має статусу учасника справи й в Електронному суді він не може побачити інших учасників, щоб отримати контактні дані самостійно заявник має ознайомитися з матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи та заяви ОСОБА_1 від 21.05.2025 б/н (вх№567/25 від22.05.2025), суд дійшов висновку про залишення її без розгляду, з огляду на таке.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.04.2011 у справі №20/103Б визнано грошові вимоги кредитора ОСОБА_3 до боржника ТОВ «Стимул» у загальній сумі 4100439грн., ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.04.2011 у справі №20/103Б затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Стимул» у складі вимог кредиторів ТОВ «Полі-Пак» в сумі 10510670грн 00коп. (4 черга згідно ст31 Закону) та ОСОБА_3 у загальній сумі 4100439грн. (4 черга згідно ст31 Закону).
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 30.07.2019 у справі №20/103Б замінено кредитора - ОСОБА_3 , на його правонаступника - ОСОБА_2
ОСОБА_2 в обґрунтування своїх вимог щодо правонаступництва до суду було надано у т.ч. копію заяви від 11.12.2018 №2051 про прийняття спадщини на все майно, що належало померлому, яка була подана нею до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округа Погуляйко В.А., а також ОСОБА_2 повідомила, що на час відкриття спадщини вона та її чоловік ОСОБА_3 мешкали та були зареєстровані разом, отже, відповідно до ч3 ст1268, ст1270 ЦК України України, вона вважається такою, що прийняла всю спадщину.
У заяві від 21.05.2025 б/н ф.о. ОСОБА_1 просить визнати його правонаступником кредитора ОСОБА_3 , який помер у 2018 році, зазначає, що є його єдиним сином та спадкоємцем 1 черги, як це передбачено нормами ЦК України (ст1261), додаток до цієї заяви відсутній, що підтверджується Актом канцелярії суду №7 від 22.05.2025, будь-якого документального обґрунтування вимог за заявою від 21.05.2025 б/н, ОСОБА_1 взагалі не надано до суду, тому ухвалою суду від 22.05.2025 у справі №22/103Б ф.о. ОСОБА_1 зобов`язано надати документальне підтвердження перебування у родинних зв`язках з померлим кредитором ОСОБА_3 ; докази наявності права на спадок, зокрема: свідоцтво про право на спадщину, яке видане в порядку цивільного законодавства на ім`я спадкоємців; надати письмові пояснення щодо правонаступництва у справі ОСОБА_2 .
На адресу суду ОСОБА_1 за заявою від 28.05.2025 б/н (яка надійшла через «Еллектронний суд») надав Актовий запис про народження (цифрова копія отримана через додаток «Дія»), який підтверджує, що ОСОБА_1 є сином кредитора ОСОБА_3 , й тому є спадкоємцем 1 черги, як і його мати ОСОБА_2 , інші спадкоємці 1 черги відсутні. На думку заявника доказом спадкування є його родинний зв`язок з померлим. Крім того, заявник повідомив, що свідоцтва про право на спадщину оформлювалися на інше майно, яке не є предметом спору у цій справі, оскільки це майно спірне, право на його спадкування не вирішувалося. Також заявник повідомив про його допуск до участі у справі як правонаступника померлого у ЄСПЛ, проте жодних доказів в підтвердження наведених обставин заявник не представив. У матеріалах справи такі відомості відсутні.
Слід зазначити, що предметом правонаступництва у справі є грошові вимоги кредитора визнані судом, що відображені у грошовій одиниці, національній валюті - гривні та підлягають задоволенню відповідно до черговості та у порядку, які встановлені чинним на цей час Кодексом України з процедур банкрутства, а не «спірне» майно, як вказує заявник.
Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч1 ст73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч1 ст74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст79 ГПК УКраїни наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч1 ст80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Як встановлено чч 4,5 ст80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Відповідно до ч1 ст81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду (ч10 ст81 ГПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, заявник ф.о. ОСОБА_1 не виконав у повному обсязі та належним чином вимог суду в частині подання витребуваних доказів, які б мали підтверджувати його вимоги та обставини викладені у його заяві від 21.05.2025 б/н, про правонаступництво та заяві від 28.05.2025 б/н.
Так, цивільним законодавством визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч1 ст1216 ЦК України).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст1218 ЦК України).
Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1)особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст 608 цього Кодексу (ст1219 ЦК України).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст1220 ЦК України).
Відповідно до ст1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст1959 ЦКУ.
Відповідно до ч1 ст1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ст1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.
Право на спадкування здійснюється шляхом прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст 1268 ЦК України).
Так, згідно чч1-2 ст1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Строки для прийняття спадщини встановлені ст1270 ЦК України.
Згідно ч. 2-3 ст1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь.
Відповідно до ч1ст1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.
Згідно ст1279 ЦК України спадкоємці, які протягом не менш як одного року до часу відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем однією сім`єю, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку в розмірі частки у спадщині, яка їм належить. Спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення.
Право на спадщину підлягає оформленню. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців (ст1296 ЦК України).
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч1 ст 1297 ЦК України). Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
Таким чином, факт того, що ОСОБА_1 є сином і спадкоємцем померлого ОСОБА_3 та прийняв від нього спадщину і у якому розмірі (частці) та факт смерті останнього мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Надаючи висновок щодо можливого застосування вказаних норм процесуального права, суд звертається до сталої позиції Верховного Суду, що сформульована, зокрема в постановах від 18.03.2021 у справі №911/802/20, від 12.09.2019 у справі №910/498/18, від 23.06.2021 у справі №917/531/19, від 19.01.2022 у справі №907/153/21, відповідно до якої Верховний Суд неодноразово вказував, що залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору. Верховний Суд наголосив, що у цьому випадку йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.
Суд вважає за необхідне підкреслити, що наведені вище положення процесуального закону пов`язують можливість залишення судом позову без розгляду навіть не з ухиленням позивача від виконання будь-якої ухвали суду про витребування доказів, а лише з неподанням позивачем витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору, тобто таких, що мають істотне значення і унеможливлюють розгляд справи за наявними в ній доказами.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що саме заявник є заінтересованою особою у вирішенні його заяви про правонаступництво, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 від 21.05.2025 б/н (вх№567/25 від 22.05.2025), підлягає залишенню без розгляду на підставі п 4 ч 1 ст 226 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ненадання заявником (позивачем) на вимогу суду витребуваних доказів необхідних для вирішення спору стає на заваді розгляду заяви про правонаступництво.
Відповідно до п4 ч1 ст226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до ч4 ст226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Керуючись ст ст 42, 43, 52, 74-81, п 4 ч 1 ст 226, ст ст 233- 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Заяву фізичної особи ОСОБА_1 від 21.05.2025 б/н (вх №567/25 від 22.05.2025) про правонаступництво - залишити без розгляду.
2.Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Направлення даної ухвали здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи. Додатково розмістити відповідне оголошення на офіційній сторінці Господарського суду Луганської області веб-порталу Судова влада України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 05.06.2025 та може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та у строк, встановлені ст ст 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Марина КОВАЛІНАС