ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/256/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Тацишина О.П., витяг з ЄДР (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (м.Київ)

до Дочірнього підприємства "Квант" Приватного акціонерного товариства "Електровимірювач" (м.Житомир)

про стягнення 780 000,00грн.

Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Дочірнього підприємства "Квант" Приватного акціонерного товариства "Електровимірювач" про стягнення 780 000,00грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно з рішенням №60/105-р/к від 25.07.2024 у справі №56-3.5/23-2019 за вчинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", на відповідача накладений штраф у загальному розмірі 780 000,00грн, який не був сплачений у строки, передбачені рішенням, що є підставою для нарахування та стягнення пені в судовому порядку, відповідно до ст.56 вказаного Закону.

Ухвалою суду від 28.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 31.03.2025.

Ухвалою суду від 31.03.2025 відкладено підготовче засідання на 28.04.2025.

Ухвалою суду від 28.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/256/25 до судового розгляду по суті на 27.05.2025.

Відповідач процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, повноважного представника в судове засідання не направив, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 30.04.2025, з якого вбачається, що ухвала суду від 28.04.2025 була вручена представнику відповідача 02.05.2025 (а.с.108).

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський

ВСТАНОВИВ:

Адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (позивач) за розглядом матеріалів справи №56-3.5/23-2019 прийнято рішення від 25.07.2024 №60/105-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі рішення №60/105-р/к), яким визнано, що, зокрема, Дочірнє підприємство "Квант" Приватного акціонерного товариства "Електровимірювач" (відповідч) вчинило порушення, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

За вказані порушення на Дочірнє підприємство "Квант" Приватного акціонерного товариства "Електровимірювач" накладено штраф у загальному розмірі 780 000,00грн. У рішенні роз`яснено можливість його оскарження та визначено строк для добровільного виконання (а.с.9-53).

Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України із супровідним листом №604-02/4227е від 29.07.2024 направило на адресу Дочірнього підприємства "Квант" Приватного акціонерного товариства "Електровимірювач" витяг із рішення №60/105-р/к від 25.07.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №544 (а.с.58-60).

Відповідач рішення №60/105-р/к до суду не оскаржував; штраф, накладений цим рішенням, у добровільному порядку не сплатив.

На примусове виконання рішення №60/105-р/к у справі №56-3.5-23-2019, яке набрало законної сили 25.07.2024, в.о. голови Півнчного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України видано наказ від 17.10.2024 №60/31-Ю-60/105-р/к-1, який пред`явлено до органів державної виконавчої служби (а.с.61-62).

Оскільки штраф, накладений рішенням №60/105-р/к, відповідачем не сплачено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "Квант" Приватного акціонерного товариства "Електровимірювач" пені у розмірі 780 000,00грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Господарського кодексу України, Законом України "Про захист економічної конкуренції" та Законом України "Про Антимонопольний комітет України" (застосовуються у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст.1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; сприяння розвитку добросовісної конкуренції (ст.3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Органами Антимонопольного комітету України є: Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, Комісія (комісії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, уповноважені з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України (ст.6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Згідно з ч.6 ст.40 ГК України, Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України, відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій. Адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України здійснює інші повноваження відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Пунктом 4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

В силу приписів ч.ч.1, 2 ст.48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладення штрафу.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно з положеннями ч.1 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття (ч.2 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

За приписами абз.5 ч.1 ст.40 Закону України "Про захист економічної конкуренції", особи, які беруть (брали) участь у справі, мають право оскаржувати рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України у порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст.60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Отже, рішення Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 №60/105-р/к у справі №56-3.5./23-2019 вважається таким, що вручене відповідачу на підставі ч.1 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Матеріали даної справи не містять доказів оскарження відповідачем рішення від 25.07.2024 №60/105-р/к. Станом на час розгляду цієї справи по суті рішення є чинним, а відповідно до приписів діючого законодавства - обов`язковим до виконання.

Відповідно до абз.1 і абз.3 ч.3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені статтею 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням. Нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Відповідач, всупереч вимогам ч.2, ч.3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від виплати у встановлений цим Законом строк накладеного на нього позивачем штрафу. Доказів протилежного суду не представлено.

Згідно з ч.ч.8, 9 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі якщо протягом строку, встановленого абзацом першим частини третьої цієї статті, рішення органу Антимонопольного комітету України не виконується, Голова Антимонопольного комітету України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України видає наказ про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу. Наказ Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом. Зазначені в абзаці першому цієї частини накази мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На момент розгляду справи доказів сплати відповідачем штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції суду не надано.

Статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, клопотання, позови, скарги до суду, в тому числі про: стягнення несплаченої у добровільному порядку пені.

Відповідно до ч.ч.5, 7 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. У разі несплати пені органи Антимонопольного комітету України стягують пеню в судовому порядку.

Згідно з ч.ч.13, 14 Закону України "Про захист економічної конкуренції", протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

З матеріалів справи слідує, що рішення Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 №60/105-р/к у справі №56-3.5/23-2019 до господарського суду не оскаржувалось, на перевірці в Антимонопольному комітеті не перебувало, відтак положення ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в частині зупинення нарахування пені не застосовуються.

Сума штрафу, накладеного рішенням від 25.07.2024 №60/105-р/к, складає 780 000,00 грн.

Відтак, у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення органу Антимонопольного комітету України щодо сплати в дохід державного бюджету штрафу, враховуючи при цьому те, що за ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розмір накладеного штрафу, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 780 000,00грн є правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 3 ст.13 та ч.1 ст.74 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 ГПК України, втрачає сенс (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21).

Згідно з ч.1 ст.ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст.78 ГПК України).

Відповідно до ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У даному випадку кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять її у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, у тому числі надати пояснення та докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати переконливість поданих доказів та позицій у справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Натомість відповідач не представив суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, заявлених до нього вимог належним чином і в установленому законом порядку не спростував, доказів сплати позивачу пені не надав.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вищенаведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі на суму 780 000,00грн.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Квант" Приватного акціонерного товариства "Електровимірювач" (майдан Перемоги, 10, м.Житомир, 10003, ) до загального фонду Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100, "Адміністративні штрафи та інші санкції", на рахунок ГУК у Жит.обл/ТГ м.Житомир/21081100, ідентифікаційний код юридичної особи 37976485, номер рахунку (IBAN) UA0006797, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) 780 000,00грн пені.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Квант" Приватного акціонерного товариства "Електровимірювач" (майдан Перемоги, 10, м.Житомир, 10003, ) на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул.Митрополита Василя Липківського, 45, м.Київ, 03035, банк отримувача УДКС у м.Києві, р/р UA0016268) 9 360,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 1 - у справу;2- позивачу через "Електронний суд";3- відповідачу (рек. з повід) (.