ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

04 червня 2025 року м. ТернопільСправа № 921/29/25
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Бережанська центральна міська лікарня"

до відповідача Акціонерного товариства "Тернопільобленерго"

про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування нежитловим приміщенням у розмірі 98 556,73 грн.

за участі представника відповідача: Прийдун І.Б.- представник.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Тернопільської області через систему "Електронний суд" поступила позовна заява КНП "Бережанська центральна міська лікарня" до АТ "Тернопільобленерго" про стягнення коштів.

Судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Ухвалами суду від 10.03.2025, 02.04.2025 та 30.04.2025 судом повідомлено сторони про відкладення розгляду справи, востаннє на 04.06.2025. Вищевказані ухвали суду, якими було повідомлено лікувальний заклад про дату, час і місце розгляду справи, були направлені судом та доставлені до електронного кабінету Лікарні, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про доставку електронного листа.

Слід зазначити, що у судове засідання 10.03.2025 року представник позивача не прибув, причини неявки суду не повідомив. Натомість, 01 квітня 2025 року позивачем було подано клопотання (вх.№2342) про розгляд справи в судовому засіданні 02.04.2025 без його участі.

В той же час, після ознайомлення із змістом заяв по суті справи, що були подані сторонами, у суду виникла необхідність отримати від учасників цього спору додаткові пояснення з окремих питань. З огляду на це, явка їхніх представників у всі послідуючі судові засідання, зокрема в судове засідання 04.06.2025, визнана судом обов`язковою.

Всупереч цьому, позивач прибуття повноважного представника у засідання 04.06.2025 не забезпечив, жодних заяв чи клопотань від останнього не надходило.

Повноважний представник відповідача у судовому засіданні 04.06.2025 зазначив, що відкладати судове засідання на іншу дату немає необхідності, оскільки позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Технічна фіксація судового засідання проводилася відповідно до ст.222 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов слід залишити без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Водночас, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За змістом частини 3 статті 196 ГПК України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В силу відповідних приписів процесуального закону учасник справи може брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника), або не брати участі в судових засіданнях, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

В свою чергу, згідно з частиною 4 статті 202 ГПК України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічні підстави залишення позову без розгляду містяться у пункті 4 частини 1 статті 226 ГПК України, відповідно до якої суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 4 статті 202, пунктом 4 частини 1 статті 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, нормами статей 202, 226 ГПК України передбачено право подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні, кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та у постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 910/14715/17.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.09.2019 у справі №916/3616/15 дійшла висновку про те, що положення частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Крім того, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 17.05.2023 у справі №910/23821/15 зауважив, що залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору. У зазначеному випадку йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Якщо нез`явлення позивача перешкоджає вирішенню спору (якщо розгляд справи за відсутності позивача неможливий), суд, незважаючи на заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, позбавлений права розглянути справу по суті. У разі, якщо суд визнав явку позивача обов`язковою до подання позивачем клопотання про розгляд справи за його відсутності, то суд, не зважаючи на це клопотання, зобов`язаний залишити позов без розгляду. У разі, якщо до подання такого клопотання, суд не визнавав явку позивача обов`язковою, у такому випадку суд повинен повідомити позивача про те, що розгляд справи за його відсутності є неможливими та визнати його явку обов`язковою, вирішити питання про відкладення або перерву в судовому засіданні та у разі нез`явлення позивача в наступне судове засідання залишити позов без розгляду. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2022 у справі №905/458/21.

Також, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 у справі №905/458/21 зазначив про те, що норми, закріплені у частині 4 статті 202 та у пункті 4 частини 1 статті ГПК України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання або не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

У даній справі, зважаючи на викладені учасниками цього спору доводи та заперечення у заявах по суті справи, для з`ясування фактичних обставин, у суду виникла необхідність отримати додаткові пояснення від них, з огляду на що явка представників сторін неодноразово визнавалася обов`язковою.

Зокрема, позивач стверджує, що відповідач набув майно Комунального некомерційного підприємства, яке йому було передане Бережанською міською радою в оперативне управління, та безпідставно його зберігає у себе, в формі несплаченої орендної плати за нерухоме майно, що охоплюється приписами ст.1212 ЦК України.

Орендна плата нарахована позивачем за період з 01.01.2020 року по 31.12.2023 року.

Водночас, за матеріалами справи, КНП "Бережанська центральна міська лікарня" об`єкти комунальної власності, зокрема і спірний комплекс нежитлових будівель передані власником, Бережанською міською радою, в оперативне управління лише 09.12.2024, на підставі рішення сесії Бережанської міської ради №2068.

Разом з тим, станом на час звернення до суду з позовом, державну реєстрацію цього права оперативного управління проведено не було.

Натомість, позивач посилається на проведення державної реєстрації права його оперативного управління на спірні приміщення на підставі рішення Бережанської районної ради №216 від 10.07.2013 року.

Однак, спірні приміщення у жовтні 2020 року були передані із спільної власності у комунальну власність Бережанської міської територіальної громади. Згідно рішення №1871 від 20.10.2020 Бережанська міська рада ввійшла в склад засновників позивача.

Таким чином об`єктивною необхідністю є з`ясування питань щодо особи власника нерухомості, котра за законом була вправі у спірний період передавати майно в оперативне управління позивачу.

Крім того, із наданих заперечень відповідача вбачається, що вище вказане приміщення - дизельна площею 94,9 кв. м відповідно до наказу Міністерства енергетики та електрифікації України №134 від 28.07.1995 передано до статутного фонду останнього.

З наведених підстав, з метою встановлення дійсного власника та належного балансоотримувача нерухомості у спірний період та визначення кому належить право на отримання коштів від оренди цього майна, судом визнавалась обов`язковою явка представників сторін у судові засідання 02.04.2025 та 30.04.2025 для надання ними пояснень з цього приводу.

Окрім цього, із наявних в матеріалах справи доказів не можливо встановити, на якій земельні ділянці знаходиться спірне майно і хто є її власником.

Суд також звертає увагу на те, що додаткових пояснень потребувало й визначення ціни позову, тобто підстави нарахування орендної плати в розмірі 98 556,73 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України №630 від 28.04.2021.

При цьому суд вважає, що перелічені вище питання, які вимагали додаткових пояснень, безпосередньо стосуються обставин, що входять до предмету доказування у даній справі та є необхідними для правильного вирішення цього спору по суті.

Однак, неявка у судове засідання повноважного представника позивача позбавляє суд можливості вирішити даний спір належним чином по суті заявлених позовних вимог.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

ГПК України передбачає порядок судового розгляду справи у змагальному порядку за участю обох сторін.

Неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.

За висновком суду, зважаючи на те, що позивач сам ініціював розгляд господарським судом справи №921/29/25 та був обізнаний про розгляд справи, то відповідно останній, як добросовісний суб`єкт господарювання повинен був сприяти у якнайшвидшому розгляді судом даної справи, в тому числі шляхом забезпечення явки свого представника у засідання по справі.

Також необхідно зазначити, що залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд (до такого висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 17.03.2023 у справі № 910/17906/21 та від 16.10.2020 у справі №910/8816/19, Верховний Суд у постанові від 21.12.2020 у справі №910/18360/19).

З наведеного в сукупності, приймаючи до уваги, що саме позивач ініціював даний судовий процес, враховуючи закріплену у статті 74 ГПК України норму про те, що сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, беручи до уваги імперативні норми, що викладені у ч. 4 ст. 226 ГПК України, та враховуючи встановлений законодавцем у статті 248 ГПК України строк розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду.

З огляду на п. п. 4 п.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" та приписи ст.130 ГПК України, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 202, 226, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов залишити без розгляду.

2. Копію ухвали надіслати сторонам у справі відповідно до положень ч. 5 ст. 6 ГПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання - 09.06.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою : https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко