ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

27.05.2025 Справа № 905/55/24

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Фурсової С.М.

за участю секретаря судового засідання Риндіч О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (84306, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок №6; ) з грошовими вимогами до боржника

у справі

за заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» м.Запоріжжя

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (85612, Донецька область, Покровський район, місто Курахове, вулиця Енергетиків, будинок №34, )

про банкрутство

арбітражний керуючий Паркулаб В.Г.

за участю представників:

від заявника (кредитора): Чирва Ю.Ю.

від боржника: Середа В.В.

арбітражний керуючий: не з`явився

В С Т А Н О В И В

У провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа № 905/55/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (далі ТОВ «ДТЕК Східенерго», Боржник, скаржник) на стадії процедури розпорядження майном Боржника, введеній ухвалою цього суду від 05.02.2024.

06.02.2024 за номером 72454 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення про відкриття провадження у справі № 905/55/24 про банкрутство ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Після оприлюднення відповідного повідомлення до господарського суду, серед інших кредиторів, звернулося Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» (далі ПАТ «Донбасенерго», Кредитор) із заявою про визнання грошових вимог до Боржника у загальному розмірі 1 168 928 175,52 гривень, з яких:

1) заборгованість на підставі рішення Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі № 905/818/19, залишеного без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 та постановою Верховного Суду від 01.11.2022, у загальному розмірі 1 166 444 951,09 гривень, з них:

-- 531 969 938, 16 гривень збитків (упущеної вигоди) та 413 159 ,07 гривень судового збору, що разом становить 532 383 097,23 гривень;

- 522 158 678,15 гривень інфляційних втрат та 111 903 175,71 гривень 3% річних, що нараховані на заборгованість зі збитків за період починаючи з 01.02.2017 (наступного дня після закінчення періоду, протягом якого Боржником були спричинені збитки) до 04.02.2024 (днем, що передує дню введення мораторію), а також за користування грошовими коштами у розмірі судового збору у період з 01.08.2022 (дати набрання законної сили рішенням) до 04.02.2024 (днем, що передує дню введення мораторію);

2) заборгованість на підставі Договору № 1216-ВЭ від 16.01.2017 у загальному розмірі 442 622,43 гривень (з них: основний борг на суму 266 715, 60 гривень, а також інфляційні втрати в сумі 143 966,54 гривень та 3% річних у розмірі 31 940,29 гривень за період з 08.02.2020 до 04.02.2024);

3) заборгованість на підставі Договору № 275-ВЭ-ЗуТЭС від 19.04.2016 у загальному розмірі 167 588,75 гривень (з них: основний борг на суму 77 232, 00 гривень, а також інфляційні втрати в сумі 74 284,64 гривень та 3% річних у розмірі 16 072,11 гривень за період з 28.02.2017 до 04.02.2024);

4) заборгованість на підставі Договору № 444-ВЭ-ЗуТЕС від 08.06.2016 у загальному розмірі 389 111,23 гривень (з них: основний борг на суму 101 712,00 гривень та 70 512,00 гривень, а також інфляційні втрати в сумі 179 589,73 гривень та 3% річних у розмірі 37 297,50 гривень за період з 03.11.2016 та 07.12.2016 до 04.02.2024);

5) заборгованість на підставі Договору № 661-ВЭ-ЗуТЭС від 02.11.2016 у загальному розмірі 1 411 057,71 гривень (з них: основний борг на суму 661 424, 96 гривень, а також інфляційні втрати в сумі 613 239,44 гривень та 3% річних у розмірі 136 393,31 гривень за період з 23.03.2017 до 04.02.2024);

6) заборгованість на підставі Договору № ДСР-30-07/00002 від 30.07.2019 у загальному розмірі 66 788,31 гривень (з них: основний борг на суму 24 432,40 гривень та 24 383,92 гривень, а також інфляційні втрати в сумі 15 045,34 гривень та 3 % річних у розмірі 2 926,65 гривень за період з 21.01.2022 та 21.02.2022 до 04.02.2024);

Отже, ПАТ «Донбасенерго» зазначило, що на дату відкриття провадження у цій справі про банкрутство має грошові вимоги до ТОВ «ДТЕК Східенерго» у загальному розмірі 1 168 928 175,52 гривень, що включає:

- 533 615 566,11 гривень основний борг (4 черга);

- 523 184 803,84 гривень інфляційні нарахування (4 черга);

- 112 127 805,57 гривень 3 % річних (4 черга);

- 6 056, 00 гривень судовий збір за подання заяви до суду (1 черга).

Ухвалою від 05.08.2024 у справі № 905/55/24 Господарського суду Донецької області визнав вимоги кредитора ПАТ «Донбасенерго» в загальному розмірі 623 396 125,91 гривень, з яких: 623 390 069,91 гривень 4 черга та 6056,00 гривень 1 черга.

Ухвалою попереднього засідання від 05.08.2024 Господарський суд Донецької області, серед іншого, ухвалив включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ «ДТЕК Східенерго» вимоги ПАТ «Донбасенерго» в загальному розмірі 623 396 125,91 гривень (623 390 069,91 гривень четверта черга та 6056,00 гривень перша черга).

Ухвалу, прийняту за результатом розгляду заяви Кредитора по суті, суд першої інстанції мотивував тим, що:

1) розмір заборгованості відповідно до рішення суду у справі № 905/818/19 підлягає частковому визнанню, а саме:

- у сумі 529 642 929,87 гривень збитків та 413 159,07 гривень судового збору, оскільки грошові кошти у розмірі 2 327 008,29 гривень стягнуті з ТОВ «ДТЕК Східенерго» у погашення боргу ПАТ «Донбасенерго» згідно статті 336 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) перед ТОВ «Шахтоуправління Донбас»;

- у сумі 68 714 687,33 гривень інфляційних втрат та 24 069 196,55 гривень 3% річних, які нараховані на розмір збитків з моменту набрання чинності рішення Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у cправі № 905/818/19 (з 01.08.2022) по 04.02.2024 (день, що передує дню введення мораторію);

- у сумі 53 602,32 гривень інфляційних втрат та 18 775,68 гривень 3% річних, які нараховані на розмір судового збору з моменту набрання чинності рішення Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у cправі № 905/818/19 (з 01.08.2022) по 04.02.2024 (день, що передує дню введення мораторію);

2) розмір заборгованості за Договором № 1216-ВЄ від 16.01.2017 підлягає частковому визнанню, а саме: 266 715,60 гривень основного боргу; 120 191,07 гривень інфляційних втрат та 24 024,24 гривень 3% річних, оскільки право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову;

3) розмір заборгованості за Договором № 275-ВЄ-ЗуТЄС від 19.04.2016 не підлягає визнанню з підстав пропуску строку позовної давності та наявності відповідної заяви Боржника про її застосування;

4) розмір заборгованості за Договором № 444-ВЄ-ЗуТЄС від 08.06.2016 не підлягає визнанню з підстав пропуску строку позовної давності та наявності відповідної заяви Боржника про її застосування;

5) розмір заборгованості за Договором № 661 ВЄ-ЗуТЄС від 02.11.2016 не підлягає визнанню з підстав пропуску строку позовної давності та наявності відповідної заяви Боржника про її застосування;

6) розмір заборгованості за Договором № ДСР-30-07/00002 від 30.07.2019 підлягає визнанню у повному обсязі, а саме 66 788,18 гривень, з яких: 48 816,32 гривень основний борг, 15 045,21 гривень інфляційних витрат та 2 926,65 гривень 3% річних.

Ухвалу від 05.08.2024 (за результатами попереднього засідання) суд першої інстанції мотивував наявністю підстав для включення до реєстру вимог кредиторів Боржника грошових вимог, зокрема, ПАТ «Донбасенерго» у визнаному їх розмірі ухвалою суду від 05.08.2024, якою такі вимоги були розглянуті по суті.

Не погодившись частково з ухвалами місцевого господарського суду в частинах відмови у визнанні та включенні в реєстр заявлених вимог ПАТ «Донбасенерго» на суму 543 491 922,78 гривень (що складаються з 543 460 231,26 гривень невизнаного судом розміру заборгованості відповідно до рішення суду у справі № 905/818/19 та 31 691,52 гривень невизнаного судом розміру заборгованості за Договором №1216-ВЄ від 16.01.2017), Кредитор оскаржив такі ухвали у зазначених частинах в апеляційному порядку.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 залишено апеляційну скаргу ПАТ «Донбасенерго» без задоволення, ухвали Господарського суду Донецької області від 20.05.2024 та від 05.08.2024 у справі № 905/55/24 - без змін.

Постановою Господарського суду Донецької області від 28.10.2024 припинено процедуру розпорядження майном боржника, припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Паркулаба В.Г. Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» () банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 (дванадцять) місяців. Ліквідатором ТОВ «ДТЕК Східенерго» () призначено арбітражного керуючого Паркулаба В.Г. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №983 від 23.05.2013.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2025 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» задоволено частково. Скасовано ухвалу Господарського суду Донецької області від 20.05.2024, ухвалу попереднього засідання Господарського суду Донецької області від 05.08.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 у справі № 905/55/24 в частинах відмови у визнанні грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго»:

- за заборгованістю з відшкодування збитків у розмірі 2 327 008,29 гривень, присуджених до стягнення рішенням Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі № 905/818/19;

- за зобов`язаннями зі спати 3% (трьох відсотків) річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму збитків, присуджених до стягнення рішенням Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі № 905/818/19.

У решті ухвалу Господарського суду Донецької області від 20.05.2024, ухвалу попереднього засідання Господарського суду Донецької області від 05.08.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 у справі № 905/55/24 (щодо грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго») залишено без змін.

Справу № 905/55/24 у скасованій частині направлено до Господарського суду Донецької області на новий розгляд.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2025 справа №905/55/24 в частині розгляду грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (у скасованій частині) передано на розгляд судді Фурсової С.М.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.04.2025 прийнято справу №905/55/24 в частині розгляду грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» до свого провадження суддею Фурсовою С.М. Судове засідання з розгляду грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» призначено на 08.04.2025 о 12:30год.

Від представників Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» та Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» 03.04.2025 надійшли заяви про участь у судовому засіданні, призначеному на 08.04.2025 року о 12:30 год., та всіх наступних засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, які ухвалою суду від 08.04.2025 задоволені.

Також, від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» та Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» 07.04.2025 отримано письмової позиції урахуванням постанови Верховного Суду від 26.02.2025 у справі №905/55/24.

З міркувань безпеки, у зв`язку з тим, що 08.04.2025 з 12:18 по 12:57, з 13:17 по 14:52 у Харківській області було оголошено сигнал «Повітряної тривоги», судове засідання у справі №905/55/24 з розгляду грошових вимог до боржника, призначене на 08.04.2025 о 12:30 год. не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.04.2025 судове засідання з розгляду грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (у скасованій частині) призначено до розгляду на 17.04.2025.

У судовому засіданні 17.04.2025 розпочато розгляд заяви Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (у скасованій частині) по суті, оголошено перерву перед вивченням письмових доказів до 13.05.2025 об 11:30год.

Від ТОВ «ДТЕК Східенерго» 12.05.2025 отримано додаткові пояснення.

У судовому засіданні 13.05.2025 голошено перерву до 27.05.25 об 11:00 год. у зв`язку з необхідністю надання часу сторонам для викладення письмової позиції стосовно додаткових пояснень.

Від ПАТ «Донбасенерго» 23.05.2025 отримано додаткові пояснення з обґрунтуванням періодів нарахування інфляційних та річних.

У судовому засіданні представник кредитора наполягав на задоволенні заяви з грошовими вимогами до боржника (у розглядуваній частині).

Представник боржника просив застосувати позовну давність та визначити розмір річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму збитків, присуджених до стягнення рішенням Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі № 905/818/19, обмеживши періодом нарахування з 04.02.2021 по 04.02.2024, а з урахуванням ухвали Господарського суду Донецької області від 20.05.2024 № 905/55/24 - з 04.02.2024 по 31.07.2022 (т.2г а.с. 132).

Розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (у скасованій частині), дослідивши наявні у справі докази, заслухавши позиції учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

У провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа № 905/55/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (далі ТОВ «ДТЕК Східенерго», боржник, скаржник) на стадії процедури розпорядження майном Боржника, введеній ухвалою цього суду від 05.02.2024.

06.02.2024 за номером 72454 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення про відкриття провадження у справі № 905/55/24 про банкрутство ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Після оприлюднення відповідного повідомлення до господарського суду, серед інших кредиторів, звернулося Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» (далі ПАТ «Донбасенерго», кредитор) із заявою про визнання грошових вимог до Боржника у загальному розмірі 1 168 928 175,52 гривень, з яких:

1) заборгованість на підставі рішення Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі № 905/818/19, залишеного без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 та постановою Верховного Суду від 01.11.2022, у загальному розмірі 1 166 444 951,09 гривень, з них:

-- 531 969 938, 16 гривень збитків (упущеної вигоди) та 413 159 ,07 гривень судового збору, що разом становить 532 383 097,23 гривень;

- 522 158 678,15 гривень інфляційних втрат та 111 903 175,71 гривень 3% річних, що нараховані на заборгованість зі збитків за період починаючи з 01.02.2017 (наступного дня після закінчення періоду, протягом якого Боржником були спричинені збитки) до 04.02.2024 (днем, що передує дню введення мораторію), а також за користування грошовими коштами у розмірі судового збору у період з 01.08.2022 (дати набрання законної сили рішенням) до 04.02.2024 (днем, що передує дню введення мораторію);

2) заборгованість на підставі Договору № 1216-ВЭ від 16.01.2017 у загальному розмірі 442 622,43 гривень (з них: основний борг на суму 266 715, 60 гривень, а також інфляційні втрати в сумі 143 966,54 гривень та 3% річних у розмірі 31 940,29 гривень за період з 08.02.2020 до 04.02.2024);

3) заборгованість на підставі Договору № 275-ВЭ-ЗуТЭС від 19.04.2016 у загальному розмірі 167 588,75 гривень (з них: основний борг на суму 77 232, 00 гривень, а також інфляційні втрати в сумі 74 284,64 гривень та 3% річних у розмірі 16 072,11 гривень за період з 28.02.2017 до 04.02.2024);

4) заборгованість на підставі Договору № 444-ВЭ-ЗуТЕС від 08.06.2016 у загальному розмірі 389 111,23 гривень (з них: основний борг на суму 101 712,00 гривень та 70 512,00 гривень, а також інфляційні втрати в сумі 179 589,73 гривень та 3% річних у розмірі 37 297,50 гривень за період з 03.11.2016 та 07.12.2016 до 04.02.2024);

5) заборгованість на підставі Договору № 661-ВЭ-ЗуТЭС від 02.11.2016 у загальному розмірі 1 411 057,71 гривень (з них: основний борг на суму 661 424, 96 гривень, а також інфляційні втрати в сумі 613 239,44 гривень та 3% річних у розмірі 136 393,31 гривень за період з 23.03.2017 до 04.02.2024);

6) заборгованість на підставі Договору № ДСР-30-07/00002 від 30.07.2019 у загальному розмірі 66 788,31 гривень (з них: основний борг на суму 24 432,40 гривень та 24 383,92 гривень, а також інфляційні втрати в сумі 15 045,34 гривень та 3% річних у розмірі 2 926,65 гривень за період з 21.01.2022 та 21.02.2022 до 04.02.2024);

Отже, ПАТ «Донбасенерго» зазначило, що на дату відкриття провадження у цій справі про банкрутство має грошові вимоги до ТОВ «ДТЕК Східенерго» у загальному розмірі 1 168 928 175,52 гривень, що включає:

- 533 615 566,11 гривень основний борг (4 черга);

- 523 184 803,84 гривень інфляційні нарахування (4 черга);

- 112 127 805,57 гривень 3% річних (4 черга);

- 6 056, 00 гривень судовий збір за подання заяви до суду (1 черга).

Ухвалою від 20.05.2024 у справі № 905/55/24 Господарського суду Донецької області визнав вимоги кредитора ПАТ «Донбасенерго» в загальному розмірі 623 396 125,91 гривень, з яких: 623 390 069,91 гривень 4 черга та 6056,00 гривень 1 черга.

Ухвалою попереднього засідання від 05.08.2024 Господарський суд Донецької області, серед іншого, ухвалив включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ «ДТЕК Східенерго» вимоги ПАТ «Донбасенерго» в загальному розмірі 623 396 125,91 гривень (623 390 069,91 гривень четверта черга та 6056,00 гривень перша черга).

Ухвалу, прийняту за результатом розгляду заяви Ккредитора по суті, суд першої інстанції мотивував тим, що:

1) розмір заборгованості відповідно до рішення суду у справі № 905/818/19 підлягає частковому визнанню, а саме:

- у сумі 529 642 929,87 гривень збитків та 413 159,07 гривень судового збору, оскільки грошові кошти у розмірі 2 327 008,29 гривень стягнуті з ТОВ «ДТЕК Східенерго» у погашення боргу ПАТ «Донбасенерго» згідно статті 336 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) перед ТОВ «Шахтоуправління Донбас»;

- у сумі 68 714 687,33 гривень інфляційних втрат та 24 069 196,55 гривень 3% річних, які нараховані на розмір збитків з моменту набрання чинності рішення Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у cправі № 905/818/19 (з 01.08.2022) по 04.02.2024 (день, що передує дню введення мораторію);

- у сумі 53 602,32 гривень інфляційних втрат та 18 775,68 гривень 3% річних, які нараховані на розмір судового збору з моменту набрання чинності рішення Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у cправі № 905/818/19 (з 01.08.2022) по 04.02.2024 (день, що передує дню введення мораторію);

2) розмір заборгованості за Договором № 1216-ВЄ від 16.01.2017 підлягає частковому визнанню, а саме: 266 715,60 гривень основного боргу; 120 191,07 гривень інфляційних втрат та 24 024,24 гривень 3% річних, оскільки право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову;

3) розмір заборгованості за Договором № 275-ВЄ-ЗуТЄС від 19.04.2016 не підлягає визнанню з підстав пропуску строку позовної давності та наявності відповідної заяви Боржника про її застосування;

4) розмір заборгованості за Договором № 444-ВЄ-ЗуТЄС від 08.06.2016 не підлягає визнанню з підстав пропуску строку позовної давності та наявності відповідної заяви Боржника про її застосування;

5) розмір заборгованості за Договором № 661 ВЄ-ЗуТЄС від 02.11.2016 не підлягає визнанню з підстав пропуску строку позовної давності та наявності відповідної заяви Боржника про її застосування;

6) розмір заборгованості за Договором № ДСР-30-07/00002 від 30.07.2019 підлягає визнанню у повному обсязі, а саме 66 788,18 гривень, з яких: 48 816,32 гривень основний борг, 15 045,21 гривень інфляційних витрат та 2 926,65 гривень 3% річних.

Ухвалу від 05.08.2024 (за результатами попереднього засідання) суд першої інстанції мотивував наявністю підстав для включення до реєстру вимог кредиторів Боржника грошових вимог, зокрема, ПАТ «Донбасенерго» у визнаному їх розмірі ухвалою суду від 05.08.2024, якою такі вимоги були розглянуті по суті.

Не погодившись частково з ухвалами місцевого господарського суду в частинах відмови у визнанні та включенні в реєстр заявлених вимог ПАТ «Донбасенерго» на суму 543 491 922,78 гривень (що складаються з 543 460 231,26 гривень невизнаного судом розміру заборгованості відповідно до рішення суду у справі № 905/818/19 та 31 691,52 гривень невизнаного судом розміру заборгованості за Договором №1216-ВЄ від 16.01.2017), Кредитор оскаржив такі ухвали у зазначених частинах в апеляційному порядку.

Постановою від 14.11.2024 Східний апеляційний господарський суд залишив апеляційну скаргу ПАТ «Донбасенерго» без задоволення, ухвали Господарського суду Донецької області від 20.05.2024 та від 05.08.2024 у справі № 905/55/24 залишив без змін.

Кредитор (ПАТ «Донбасенерго») подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, предметом касаційного дослідження, з огляду на вимоги касаційної скарги та принцип диспозитивності, є правомірність відмови у визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів частини грошових вимог Кредитора до Боржника на суму:

- заборгованості з відшкодування збитків у розмірі 2 327 008,29 гривень, підтвердженої рішенням суду у справі № 905/818/19;

- інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на підтверджену рішенням суду у справі №905/818/19 заборгованість з відшкодування збитків за період з моменту заподіяння збитків до дати набрання цим рішенням законної сили;

- інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на заборгованість за Договором №1216-ВЄ від 16.01.2017 за період, що виходить за межі трьох останніх років, що передували зверненню із заявою з грошовими вимогами.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2025 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» задоволено частково. Скасовано ухвалу Господарського суду Донецької області від 20.05.2024, ухвалу попереднього засідання Господарського суду Донецької області від 05.08.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 у справі № 905/55/24 в частинах відмови у визнанні грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго»

- за заборгованістю з відшкодування збитків у розмірі 2 327 008,29 гривень, присуджених до стягнення рішенням Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі № 905/818/19;

- за зобов`язаннями зі спати 3% (трьох відсотків) річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму збитків, присуджених до стягнення рішенням Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі № 905/818/19.

У решті ухвалу Господарського суду Донецької області від 20.05.2024, ухвалу попереднього засідання Господарського суду Донецької області від 05.08.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 у справі № 905/55/24 (щодо грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго») залишено без змін.

Скасовуючи вказані вище ухвали, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду щодо відхилених грошових вимог за заборгованістю з відшкодування збитків зазначив, що «суди першої та апеляційної інстанції залишили поза увагою обставину того, що згідно усталеної правової позиції Верховного Суду (зокрема, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №922/2416/17) скасоване судове рішення (у справі 905/818/19) не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

При цьому поза увагою судів обох інстанцій також залишились обґрунтовані доводи кредитора про те, що саме боржник не позбавлений права на захист власних майнових прав, порушення яких відбулося в результаті безпідставного звернення стягнення на належні йому грошові кошти в сумі 2 327 008,29 гривень, тоді як кредитор не може бути позбавлений можливості стягнення з боржника (у цьому випадку права на визнання грошових вимог та включення їх до реєстру) підтвердженої судовим рішенням № 905/818/19 суми боргу в зазначеному розмірі 2 327 008,29 гривень.

Таким чином, висновки судів попередніх інстанцій у частині відмови у визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів грошових вимог Кредитора до Боржника на суму заборгованості з відшкодування збитків у розмірі 2 327 008,29 гривень, підтвердженої рішенням суду у справі № 905/818/19, є передчасними.».

Щодо відхилених грошових вимог у сумі інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на заборгованість з відшкодування збитків, підтверджену рішенням суду у справі № 905/818/19, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зауважив, що: «суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку щодо наявності підстав для відмови у визнані усього розміру інфляційних витрат та 3 % річних, нарахованих на суму збитків (упущеної вигоди) за період з 01.02.2017 (наступного дня після закінчення періоду, протягом якого Боржником були спричинені збитки).

Судам належало врахувати наведені вище правові висновки Великої Палати Верховного Суду (постанова від 03.10.2023 у справі №686/7081/21) та перевірити правомірність нарахування інфляційних втрат та 3% річних на заборгованість з відшкодування збитків, яка підтверджена рішенням суду у справі № 905/818/19, саме з моменту заподіяння збитків (упущеної вигоди), однак з урахуванням обмеження останніми трьома роками, які передували зверненню до суду із заявою про визнання грошових вимог та з урахуванням дати введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Дійшовши такого висновку, колегія суддів вважає частково обґрунтованими доводи скаржника у цій частині, зокрема щодо необхідності нарахуванням відсотків річних та інфляційних втрат на суму упущеної вигоди, стягнутої судовим рішенням, за період з моменту заподіяння шкоди, а не з дати набрання відповідним рішенням законної сили.

Водночас в решті доводи в цій частині (щодо необхідності нарахування відсотків річних та інфляційних втрат за весь період, який не обмежується останніми трьома роками, що передували зверненню до суду) колегія судів відхиляє як такі, що не узгоджуються з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц.

Покликання скаржника на відмінне правозастосування Верховним Судом норми частини другої статті 625 ЦК України у подібних правовідносинах, здійснене у постанові від 13.02.2025 у справі № 922/1920/24 (у якій суд касаційної інстанції погодився з нарахуванням відсотків річних та інфляційних втрат на суму упущеної вигоди, стягнуту судовим рішенням, за весь період, який не обмежується останніми трьома роками, що передували зверненню до суду), є помилковим з огляду на відмінність обставин справи, адже, порівняно з цією справою, у справі №922/1920/24 відповідачем не було заявлено клопотання про застосування наслідків пропуску позовної давності.».

За приписами статті 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

Дослідивши матеріали заяви з кредиторськими вимогами до боржника та наявні у справі докази, врахувавши вказівки Верховного Суду, господарський суд дійшов наступних висновків.

Щодо визнання заборгованісті з відшкодування збитків у розмірі 2 327 008,29 гривень, присуджених до стягнення рішенням Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі № 905/818/19.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі №905/818/19, яке набрало законної сили 01.08.2022, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», зокрема, 531 969 938,16 гривень збитків (упущеної вигоди).

У заяві про результати розгляду вимог кредитора у справі №905/55/24 ТОВ «ДТЕК Східенерго» вказано про те, що в рамках виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 03.07.2023 по справі №910/22876/17 про надання дозволу на звернення стягнення на грошові кошти ТОВ «ДТЕК Східенерго», з боржника стягнуто 2 327 008,29 гривень в рахунок виконання ПАТ «Донбасенерго» судового рішення по справі №905/818/19 на користь ТОВ «Шахтоуправління Донбас», а тому за судовим рішенням 905/818/19 заборгованість станом на 11.04.2024 складає 529 642 929,87 гривень.

У поясненні до заяви кредитора від 01.03.2024 про визнання вимог до боржника, ПАТ «Донбасенерго» зазначало про те, що ухвала Господарського суду м. Києва від 03.07.2023 по справі №910/22876/17 була скасована постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.03.2024, а кошти в межах виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі №905/818/19 на рахунок ПАТ «Донбасенерго» не надходили.

В ухвалі Господарського суду м. Києва від 03.07.2023 по справі №910/22876/17 зазначено наступне: «Так, під час розгляду заяви Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго», судом встановлено, що у останнього згідно з рішенням Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі №905/818/19, яке набрало законної сили 01.08.2022 після перегляду в апеляційному порядку, перед ПАТ «Донбасенерго» наявна заборгованість щодо сплати збитків у розмірі 531 969 938,16 гривень та суми сплаченого судового збору в розмірі 413 159,07 гривень, тобто розмір такої заборгованості підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У матеріалах справи №905/55/24 наявні інформаційні повідомлення про платіжну операцію стягнення коштів з розрахункового рахунку ТОВ «ДТЕК Східенерго», за платіжними інструкціями стягувача. У призначенні платежу інформаційних повідомлень вказано: «стяг.боргу зг.наказу № 910/22876/17 вид. 09.01.2023 Господарський суд м.Києва».

Як встановлено ст. 336 Господарського процесуального кодексу України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу.

У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.

Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

Відповідно, грошові кошти в сумі 2 327 008,29 грн. були стягнуті з ТОВ «ДТЕК Східенерго» в інтересах ПАТ «Донбасенерго» саме в рахунок виконання рішення у справі №905/818/19.

Водночас, порядок звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, визначений у статті 53 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку, визначений у статті 336 ГПК України, відповідно до частини першої якої суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Системний аналіз приписів статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.01.2023 у справі №904/1182/20, від 02.11.2021 у справі №910/10579/19, від 12.05.2021 у справі №910/8613/19).

При цьому за своєю правовою природою положення зазначених статей не є імперативними, судова дискреція в цьому випадку передбачає повноваження суду обирати між альтернативами підставами відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною, вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, з урахуванням усіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №910/7023/19 вказала, що особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.

У виконавчому провадженні особа, яка має заборгованість перед боржником і у випадку задоволення заяви стягувача набуває статусу боржника, має права та обов`язки боржника, визначені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження.

Реалізуючи ці права у виконавчому провадженні, особа, яка має заборгованість перед боржником, вже як боржник може заперечувати проти стягнення з неї коштів, зокрема якщо рішення вже виконано.

Норма частини дев`ятої статті 336 ГПК України спрямована на захист особи, яка має заборгованість перед боржником, від повторного стягнення з неї цієї заборгованості таким боржником як стягувачем і реалізується у відповідному виконавчому провадженні. Однак вона не встановлює додаткових умов для задоволення заяви стягувача про звернення стягнення на грошові кошти, що належать цій особі, яка має заборгованість перед боржником.

Як зазначено вище, в межах виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/22876/17 про надання дозволу на звернення стягнення на грошові кошти ТОВ «ДТЕК Східенерго», з боржника стягнуто 2 327 008,29 гривень в рахунок погашення боргу ПАТ «Донбасенерго» на користь ТОВ «Шахтоуправління Донбас».

Звернення стягнення відбулось 22.08.2023 на підставі статті 336 ГПК України за заявою державного виконавця про стягнення грошових коштів з ТОВ «ДТЕК Східенерго» у зв`язку з наявністю дебіторської заборгованості перед ПАТ «Донбасенерго», підтвердженої судовим рішенням у справі № 905/818/19, яке набрало законної сили.

Однак, постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.03.2024 у справі № 910/22876/17 скасована ухвала Господарського суду міста Києва від 03.07.2023, якою було задоволено заяву виконавця про надання дозволу на звернення стягнення на грошові кошти ТОВ «ДТЕК Східенерго».

У такому випадку правова підстава для звернення стягнення коштів з ТОВ «ДТЕК Східенерго» у рамках юридичного механізму, передбаченого статтею 336 ГПК України, відсутня.

Отже, факт скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі № 910/22876/17 свідчить про те, що у виконавця під час виконання судового наказу у справі № 910/22876/17 були відсутні підстави для звернення стягнення на грошові кошти ТОВ «ДТЕК Східенерго».

З огляду на зазначене, вимоги Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» в сумі 2 327 008,29 гривень збитків стягнутих з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» за рішенням Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі №905/818/19, яке набрало законної сили 01.08.2022, підлягають визнанню.

Щодо нарахованих 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість з відшкодування збитків, підтверджену рішенням Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі №905/818/19.

Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі №905/818/19, яке набрало законної сили 01.08.2022, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», 531 969 938,16 гривень збитків (у вигляді недоотриманих доходів, які виникли у період березень-травень 2016 року, липень 2016-січень 2017 ) та судовий збір у сумі 413 159,07 гривень.

У заяві з грошовими вимогами до боржника заявлено до визнання:

- 111 903 175,71 гривень 3% річних та 522 158 678,15 гривень інфляційних втрат, що нараховані на заборгованість зі збитків за період починаючи з 01.02.2017 (наступного дня після закінчення періоду, протягом якого боржником були спричинені збитки) до 04.02.2024 (днем, що передує дню введення мораторію), а також за користування грошовими коштами у розмірі судового збору у період з 01.08.2022 (дати набрання законної сили рішенням) до 04.02.2024 (днем, що передує дню введення мораторію).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 20.05.2024 у справі №905/55/24 визнані грошові вимоги у наступній частині:

- 24 069 196,55 гривень 3% річних та 68 714 687,33 гривень інфляційних втрат, які нараховані на розмір збитків з моменту набрання законної сили рішенням Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі № 905/818/19 (з 01.08.2022) по 04.02.2024 (день, що передує дню введення мораторію).

- 18 775,68 гривень 3% річних та 413 159,07 гривень інфляційних втрат, які нараховані на розмір судового збору стягнутого рішенням Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі № 905/818/19 з моменту набрання законної сили (з 01.08.2022) по 04.02.2024 (день, що передує дню введення мораторію).

Тобто, судом частково не визнані заявлені вимоги кредитора в частині нарахування 3% річних та інфляційних втрат, а саме за період починаючи з 01.02.2017 (наступного дня після закінчення періоду, протягом якого боржником були спричинені збитки) до 30.07.2022.

Скасовуючи у вказаній частині судові рішення Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зауважив щодо суду слід врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц та від 03.10.2023 у справі №686/7081/21.

Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово зауважувала, що стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Тому приписи цього розділу поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц, від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц).

У постанові від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, за яким положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.

Судове рішення про стягнення коштів є рішенням про примусове виконання обов`язку в натурі, тобто підтверджує грошове зобов`язання, зокрема те, що виникло у боржника у зв`язку із завданням ним шкоди потерпілому (кредитору) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2023 у справі №686/7081/21).

Отже, у разі неналежного виконання (прострочення) боржником підтвердженого (визначеного, конкретизованого) судовим рішенням грошового зобов`язання перед кредитором до правовідносин щодо прострочення виконання грошового зобов`язання слід застосовувати приписи частини другої статті 625 ЦК України. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 у справі №420/2411/19.

У постанові від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц Велика Палата Верховного Суду, зокрема, висловила таку правову позицію.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У частині другій статті 625 ЦК України зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

З огляду на вказане можна зробити висновок, що з набранням чинності рішення суду про відшкодування шкоди у боржника виникає зобов`язання сплатити точно визначений розмір шкоди, однак саме зобов`язання виникло між сторонами із заподіяння шкоди.

Велика Палата Верховного Суду вважає помилковими висновки судів, що між сторонами виникли грошові зобов`язання саме на підставі рішення суду.

Зобов`язання не є таким, що виникло з рішення суду. Це зобов`язання з відшкодування шкоди, в якому рішенням суду визначено конкретний розмір завданої шкоди та констатовано про наявність зобов`язання між сторонами.

Оскільки відшкодування шкоди можливе і в грошовій формі, то в цьому випадку між сторонами виникло грошове зобов`язання, адже одна сторона зобов`язана сплатити певну визначену грошову суму стягувачу.

Тобто Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію з приводу того, що грошове зобов`язання з відшкодування шкоди виникає між сторонами із заподіяння шкоди, а не з рішення суду. Положення частини другої статті 625 ЦК України мають застосовуватись з урахуванням вказаного вище висновку Великої Палати Верховного Суду.

Врахувати наведені вище висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц та від 03.10.2023 у справі №686/7081/21суд доходить висновку, що обов`язок боржника (ТОВ «ДТЕК Східенерго») сплатити 3% річних та відшкодувати інфляційні втрати виникає з моменту заподіяння збитків.

Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» просило застосувати позовну давність до вимог кредитора (ПАТ «Донбасенерго»), зокрема, щодо нарахованих 3% річних та інфляційних втрат.

Позовна давність є строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК України та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (стаття 256, частина перша статті 260, частина третя статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю в три роки.

Порядок відліку позовної давності наведено в статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року в справі № 127/15672/16-ц, на яку посилається боржник.

Із 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин із подальшим продовженням відповідними постановами його строку до 30 червня 2023 року (пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону №540-ІХ, який набрав чинності 02 квітня 2020 року).

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина четверта статті 14 ЦК України).

Отже, на період дії карантину законодавець не звільнив від відповідальності, визначеної статтею 625ЦК України, тому до спірних правовідносин мають застосовуватись положення про позовну давність та щодо її продовження на строк дії карантину.

Тобто, строки давності щодо вимог про стягнення сум за статтею 625ЦК України,які не спливли на момент набрання чинності Законом № 540-ІХ (02 квітня 2020 року), продовжуються на строк дії такого карантину.

Такі висновки щодо застосування Закону № 540-ІХ викладені в пункті 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 910/18489/20, а також в постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 679/1136/21 , від 16.11.2023 у справі № 487/1342/21, від 20.04.2023 у справі № 728/1765/21.

Запровадження на всій території карантину є безумовною правовою підставою для продовження строків, визначених статтею 257 ЦК України.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2023 у справі № 947/8885/21, у постанові Верховного Суду від 10.07.2024 у справі № 206/3045/23.

І хоча у наведених вище судових справах правовідносини мали інший суб`єктний склад, обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин, у вказаних постановах зроблено правові висновки щодо застосування статті 625 ЦК України, яка розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Приписи цього розділу поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). А тому, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт), з огляду на що така судова практика є релевантною та підлягає застосуванню саме в частині розгляду нарахованих на підставі 625 ЦК України інфляційних втрат і 3% річних за невиконання грошового зобовязання.

Закон №540-ІХ набув чинності лише 02.04.2022, однак встановлює, що продовження діє саме на період карантину, тобто з моменту його початку та до його завершення, позовна давність продовжується (постанова Верховного Суду від 25.08.2021 у справі №914/1560/20).

В подальшому, Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX, який набрав чинності з 17.03.2022, внесені зміни до Цивільного кодексу України (до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України): - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Воєнний стан в Україні введений Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» і триває до теперішнього часу.

Таким чином, починаючи з 12.03.2020 строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, продовжено на час дії карантину, а в подальшому - воєнного стану.

З урахуванням заявленої боржником позовної давності стягнення нарахованих за статтею 625 ЦК України інфляційних втрат і 3% річних підлягає обмеженню строком давності, який підлягає обрахуванню з урахуванням Законів № 540-ІХ та № 2120-IX.

Судом відхиляються доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго», що продовження на час дії карантину та воєнного стану строку нарахувань згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України суперечить висновкам висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, що право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц правовий висновок щодо обмеження нарахувань трьома роками (які передували подачі такого позову) у сукупності з аргументами, які привели до такого висновку, є строком позовної давності (ст. 257 ЦК України). Фактично ж, висновок Великої Палати Верховного Суду зводиться до необхідності застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України у сукупності з положеннями ст. 257 ЦК України.

Слід вернути увагу, що зазначена постанова ухвалена Великою Палатою Верховного Суду 08.11.2019, а предметом розгляду були правовідносини сторін, які стосувалися періоду 2012-2016 років.

Отже, внесені Законами України № 540-ІХ та № 2120-IX зміни до положень ЦК України не були і не могли бути предметом дослідження Великої Палати Верховного Суду у справі №127/15672/16-ц.

З огляду на викладене, застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, ст. 257 ЦК України у сукупності з п.п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону №540-ІХ і Закону № 2120-IX відповідно, жодним чином не суперечить висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц.

За здійсненим судом перерахунком розмір грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», що нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України на заборгованість зі збитків стягнутих рішенням Господарського суду Донецької області від 26.01.2022 у справі № 905/818/19, з урахуванням визнаних ухвалою Господарського суду Донецької області від 20.05.2024 та з урахування позовної давності, підлягають визнанню у наступній частині:

- за період з 12.03.2017 по 31.07.2022 на суму 531 969 938,16 гривень збитків - 86 004 235,76 гривень 3% річних;

- за період з 12.03.2017 по 31.07.2022 на суму 531 969 938,16 гривень збитків - 391 818 452,94 гривень інфляційні втрати.

Нараховані кредитором 3% та інфляційні втрати за період з 01.02.2017 по 11.03.2017 підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 233-234, 235, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В

1. Визнати), додатково до визнаних ухвалою суду від 20.05.2024, грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» () до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» () у сумі 480 149 696,99 гривень, з яких:

- 2 327 008,29 гривень основний борг;

- 86 004 235,76 гривень 3% річних;

- 391 818 452,94 гривень інфляційні втрати.

2. В іншій частині розглядуваних вимог відмовити.

3. Включити до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (), додатково до включених ухвалою суду від 05.08.2024, вимоги:

ПАТ «Донбасенерго» () в розмірі 480 149 696,99 гривень четверта черга.

4. Зобов`язати ліквідатора боржника привести реєстр вимог кредиторів у відповідність з даною ухвалою суду.

У судовому засіданні 27.05.2025 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.06.2025.

У відповідності до абз.5 ч.6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

За приписами абз.2 ч.2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства ухвала за результатами розгляду вимог окремого кредитора не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова