ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Справа №918/10/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Мельник О.В.,

суддя Петухов М.Г.,

суддя Гудак А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.03.2025 (суддя Марач В.В., повне рішення складено 24.03.2025)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна"

до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Ю АР ДІ Українські дороги"

про стягнення 220000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 18.03.2025 у задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що за встановлених судом обставин дорожньо-транспортної пригоди та дорожньої обстановки та те, що в ДТП приймав участь лише один транспортний засіб, саме водій ОСОБА_1 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не вибрав в межах дозволеної швидкості руху таку, яка б була безпечною в цій ситуації і дозволяла постійно контролювати рух транспортного засобу. Вищенаведене підтверджує, що обрана ОСОБА_1 швидкість руху не відповідала дорожній обстановці та призвела до наїзду у вибоїну.

Окрім того, суд зазначив, що з огляду на визнання своєї вини ОСОБА_1 у порушенні п.12.1 ПДР України, яке привело до пошкодження автомобіля, що належить ТОВ "ЗМПК", судом помилково встановлено відсутність наслідків у вигляді майнової шкоди, завданої ТОВ "ЗМПК". Такі помилкові висновки суду призвели до закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Таким чином у діях водія та наслідках ДТП вбачається причинно-наслідковий зв`язок.

Із урахуванням наявності попереджувального знаку 1.37 "Дорожні роботи" та визнання ОСОБА_1 того, що під час керування автомобілем він не обрав безпечної швидкості руху, що призвело до наслідків у вигляді ДТП, суд дійшов висновку про відсутність у Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області відповідальності за завдані збитки, оскільки такі збитки завдано саме діями водія.

Також господарський суд встановив, що розрахунок суми страхового відшкодування та її виплату страховиком безпосередньо страхувальнику здійснено не на підставі документів, визначених сторонами у договорі №-1000263 від 02.01.2023 (калькуляцією "Audex"), а надані позивачем документи, якими обґрунтовано визначення розміру матеріального збитку, завданого ТОВ "ЗМПК" у розмірі 220000,00 грн не є належними доказами на підтвердження суми страхового відшкодування, виплаченої ТОВ "ЗМПК".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалите нове, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Апелянт, зокрема, вказує, що суд першої інстанції припустився довільного тлумачення змісту вимог, передбачених дорожнім знаком 1.37 "Дорожні роботи", встановивши, що такий знак попереджає про небезпечну ділянку дороги попереду.

Вважає, що пріоритетним для убезпечення дорожнього руху та його учасників мало би бути встановлення саме дорожного знаку 1.12 (Вибоїна), який позначає ділянку дороги з вибоїнами чи просіданнями дорожнього покриття на проїзній частині. Дорожні служби зобов`язані ставити знаки, що попереджають про вибоїни на дорогах.

Також зазначає, що неприпустимим є висновок суду першої інстанції про винуватість водія ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, оскільки постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 21.08.2023 року у справі №570/4117/23 провадження у відповідній справі було закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Проставляння водієм ОСОБА_1 підпису у протоколі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП не свідчить про його згоду із інкримінованим правопорушенням та визнанням адміністративної відповідальності.

Таким чином, скаржник вважає, що відповідальність за шкоду завдану транспортному засобу внаслідок неналежного утримання дороги повинен нести балансоутримувач - відповідач, який зобов`язаний слідкувати за належним станом дорожнього покриття, а тому зважаючи на наявність у позивача права вимоги, отриманого після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування, зобов`язаний компенсувати суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 220 000,00 грн.

У відповідності до ст.263 ГПК України відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому, зокрема, із посиланням на пояснення ОСОБА_1 №108951, які наявні в матеріалах страхової справи, а також на страховий акт №108951/1/2023 від 29.09.2023, вказує, що ОСОБА_1 визнав свою вину, а саме порушення вимог п.12.1 ПДР України, і страховиком встановлено настання ДТП з вини водія.

Окрім того, зауважує, що обсяг та характер пошкоджень транспортного засобу, які зазначені у протоколі огляду транспортного засобу, не відповідають видам робіт та використаних запасних частин, що відображені у ремонтній калькуляції №108951 від 04.09.2023. Рахунок-фактура №АА00014455 не міг бути підставою для розрахунку суми страхового відшкодування, оскільки огляд автомобіля проводився на СТО без відповідного направлення страховиком, передбаченого п.7.5 договору страхування.

Відповідач також зазначає, що відповідно до чинного законодавства, в т.ч згідно з ДСТУ 4100:2021 "Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування" та ДСТУ 8749:2017 "Безпека дорожнього руху. Організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт" в місці проведення дорожніх робіт було належним чином організовано дорожній рух транспорту шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків.

Відтак, вважає, що Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області не є відповідальною особою за завдані збитки, ТОВ "ЗМПК", внаслідок пошкодження автомобіля Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 у ДТП 24.07.2023 на а/д Т-18-32/Н22 Ходоси Кустин - /Н-25 на ділянці км 4+426 м.

Відповідач просив рішення Господарського суду Рівненської області від 12.10.2023 залишити без змін, апеляційну скаргу позивача без задоволення.

08.04.2025 року від третьої особи, АТ "Ю АР ДІ Українські дороги", також надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" залишити без задоволення в повному обсязі, а рішення Господарського суду Рівненської області від 18.03.2025 року залишити без змін.

Враховуючи приписи абз.1 ч.10 ст.270 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.03.2025 у справі №918/10/25 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, відзиви на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 02.01.2023 року між ПАТ "СК "Євроінс Україна" (страховик) та ТОВ "Західноукраїнська м`ясопереробна компанія" (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО Класичне" №-1000263, відповідно до змісту якого було застраховано автомобіль Toyota Land Cruiser 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п.6.2 договору страхування страховими випадками є пошкодження, знищення або втрата ТЗ/ДО внаслідок ДТП, Стихійних явищ, Пожежі та вибуху, ПДТО, ІВП, Викрадення ТЗ.

24.07.2023 року ПАТ "СК "Євроінс Україна" отримало заяву-повідомлення страхувальника ТОВ "Західноукраїнська м`ясопереробна компанія" №108951 про настання події, що має ознаки страхового випадку та на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до змісту вказаної заяви-повідомлення, 24.07.2023 року біля с.Городок, Рівненського р-ну, Рівненської обл. сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахований автомобіль Toyota Land Cruiser 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 зазнав механічних ушкоджень.

24.07.2023 року уповноваженим представником ПрАТ "СК "Євроінс Україна" було проведено технічний огляд пошкодженого автомобіля Toyota Land Cruiser 200, про що складено протокол огляду ТЗ, згідно якого автомобіль отримав такі механічні ушкодження: "Диск передній лівий, фара ліва, покришка передня ліва, покришка задня ліва, диск задній правий, диск передній правий, диск задній лівий, протитуманна фара передня ліва, бампер передній, покришка передня права, амортизатор передній лівий".

26.07.2023 року офіційною станцією технічного обслуговування ТОВ "Агат Авто" було складено рахунок-фактуру №АА00014455 на відновлювальний ремонт автомобіля Toyota Land Cruiser 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Загальна вартість відновлювального ремонту склала 441 353,28 грн.

Згідно із відповіддю від НПУ, отриманої з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, вищезазначена ДТП сталася на 1 км + 10 м автодороги Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси - Кустин - /Н-25/. При цьому, в графі "Дефекти" вказано, що ділянка автодороги має недоліки в утриманні наявність на покритті ямок та руйнувань.

Із метою перевірки обставин настання події, яка мала ознаки страхового випадку, представником ПАТ "СК "Євроінс Україна" було здійснено виїзд на місце пригоди (1 км + 10 м автодороги Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси - Кустин - /Н-25/) та проведено фотофіксацію виявлених недоліків дорожнього покриття. Проведеними замірами встановлено, що вибоїна, у яку потрапили колеса застрахованого автомобіля Toyota Land Cruiser 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , має розміри 102 см х 150 см х 310 см, з глибиною 10 см.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 21.08.2023 року у справі №570/4117/23 провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Дана постанова набрала законної сили 01.09.2023 року.

21.09.2023 року страхувальником ТОВ "ЗМПК" було надано ПАТ "СК "Євроінс Україна" заяву щодо узгодження суми страхового відшкодування до справи 108951/1, згідно із якою Страхувальник погодився із розміром страхового відшкодування, який склав 220000,00 грн, внаслідок страхового випадку, який стався 24.07.2023 року.

29.09.2023 року ПАТ "СК "Євроінс Україна" було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику ТОВ "ЗМПК2 у погодженому розмірі 220000 грн.

Платіжною інструкцією №23359 від 29.09.2023 року ПАТ "СК "Євроінс Україна" сплатило ТОВ "ЗМПК" 220000,00 грн з призначенням платежу: "Страхове відшкодування зг. акта "108951/1/2023, по а/м Toyota Land Cruiser 200, НОМЕР_1 , ТОВ "ЗМПК", 01801, без ПДВ".

Позивач, вважаючи, що дорожньо-транспортна пригода, яка відбулася 24.07.2023 року, та внаслідок якої було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль Toyota Land Cruiser 200, сталася з вини відповідача, звернувся з даним позовом до суду про стягнення збитків у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду справи по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків віднесено завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом (ст. 1166 ЦК України).

Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення відповідача, наявність та розмір понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку. Доведення факту заподіяння збитків, розмір зазначених збитків, протиправність діяння відповідача та причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням та заподіяними збитками покладено на зацікавлену особу.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За визначенням ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

В силу ч.2 ст.8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування").

Статтею 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Тобто у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого деліктного зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.04.2018 у справі №910/3165/17, від 12.08.2019 у справі №910/2351/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №910/2603/17.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат переходить від потерпілої особи право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Позивач, звертаючись із даним позовом до суду, вказує, що він виплатив страхове відшкодування у розмірі 220000,00 грн страхувальнику ТОВ "ЗМПК", внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, із настанням якої застрахований автомобіль Toyota Land Cruiser 200, зазнав механічних ушкоджень. Вважає, що вказана подія сталась з вини Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області, оскільки відповідач не забезпечив належний стан дорожнього покриття на ділянці автодороги, де сталася ДТП, а також проведення своєчасних та якісних робіт з обслуговування (ремонту) автодороги.

Оцінюючи вказані доводи апелянта, із врахуванням ст. 5, 7, 8 Закону України "Про автомобільні дороги", а також Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затв. постановою КМУ №1318 від 15.12.2023, колегія суддів зауважує, що регіональна автомобільна дорога Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси -Кустин - /Н-25/ протяжністю 20,8 км, на якій трапилось ДТП, відноситься до автомобільних доріг загального користування державного значення.

За приписами ст.9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема, визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів.

Частиною 3 ст.12 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху.

Згідно із ч. 1, 2 ст.24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до абз.1-3 п.11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затв. постановою КМУ №198 від 30.03.1994 року (далі Єдині правила), власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати роботи з ремонту та утримання дорожніх об`єктів відповідно до Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Мінрегіону від 14.02.2012 № 54, ДСТУ 3587:22 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану", ДСТУ 8749:2017 "Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт"; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух.

За приписами пп.2.1.1 Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області, затв. наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України №Н-131 від 31.03.2023 року (далі Положення), метою діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (далі Служба) є забезпечення розвитку та функціонування автомобільних доріг загального користування державного значення у Рівненській області (далі автомобільні дороги) шляхом їх нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, ремонтів та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Згідно із пп. 2.3.1 п. 2.3 Положення однією із основних функцій Служби є організація та забезпечення здійснення нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, ремонтів та утримання в рамках реалізації Уповноваженим органом управління єдиної транспортної політики в межах фінансових ресурсів, що направляються Службі, як одержувачу бюджетних коштів на дорожнє господарство згідно з законодавством.

Підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 Положення передбачено, що Служба зобов`язана організовувати будівництво, ремонт, облаштування, модернізацію та утримання інфраструктури, об`єктів, щодо яких Служба виконує функції замовника, відповідно до державних будівельних норм і стандартів та інших нормативно-правових актів.

Із метою реалізації своїх функцій, 20.11.2020 між Службою автомобільних доріг у Рівненській області та ПАТ "Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56" був укладений договір №49 на закупівлю робіт: "Реконструкція автомобільної дороги державного значення Т-18-32/Н-22 Ходоси Кустин - /Н25/ на ділянці км 4+426 км 8+426".

Відповідно до умов договору №49, підрядник взяв не себе зобов`язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи з реконструкції автомобільної дороги державного значення Т-18-32/Н-22 Ходоси Кустин - /Н25/ на ділянці км 4+426 км 8+426, відповідно до затвердженої проектної документації та в обумовлений цим договором термін, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити вартість виконаних належним чином робіт в межах бюджетного зобов`язання за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №280400, 24.07.2023 о 13 год. 00 хв. на а/д Т1832 Городок-Хотин-Ходоси-Кустин 6 км, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки та скоїв наїзд на перешкоду (вибоїну асфальтного покриття, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП) .

Із врахуванням схеми місця ДТП (додаток до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №280400) та фото, які долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є км 4+445 м автомобільної дороги Т-18-32 - /Н22/ - Ходоси Кустин - /Н-25/.

Відтак, станом на дату ДТП 24.07.2023 договір №49 від 20.11.2020 був діючим та згідно якого проводилася реконструкція автомобільної дороги державного значення Т-18-32/Н22 Ходоси Кустин - /Н-25 на ділянці км 4+426 км 8+426, Рівненська область.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 21.08.2023 у справі №570/4117/23 провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, водієм ОСОБА_1 , не заперечувались обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №280400, зокрема і в частині щодо порушення ним вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП, про що свідчить його підпис у вказаному протоколі.

Окрім того, ОСОБА_1 надав письмові пояснення, у яких зазначив, що 24.07.2023 близько 13 год 00 хв керуючи власним автомобілем Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі Т-18-32 від Карпилівського кільця до с.Городок та не вибрав безпечної швидкості руху та в`їхав у вибоїну асфальтного покриття, після чого пошкодив два лівих колеса та кріплення переднього бампера, фари.

Колегія суддів враховує, що п.12.1 ПДР України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За приписами п.1.10 Правил дорожнього руху, дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю організації дорожнього руху, які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

У відповідності до розділу 33 Правил дорожнього руху, дорожній знак 1.37 "Дорожні роботи" відноситься до попереджувальних знаків та інформує водіїв про ділянки дороги, на якій виконуються дорожні роботи. Знак встановлюється перед ділянкою дороги, на якій проводяться дорожні роботи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, із метою організації безпечного руху транспортних засобів, ділянку автомобільної дороги, на якій здійснювалась реконструкція, було обладнано попереджувальними знаками, порядок розташування яких визначено "Тимчасовою схемою організації дорожнього руху на період реконструкції автомобільної дороги державного значення Т-18-32/Н22 Ходоси Кустин - / Н-25 на ділянці км 4+426 км 8+426, Рівненська область", погодженої УПП в Рівненській області листом №7906/41/30/03-2021 від 26.02.2021.

Так, в напрямку руху автомобіля Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , за 100 метрів перед початком небезпечної ділянки автомобільної дороги, що підлягала реконструкції, встановлено попереджувальний дорожній знак - 1,37 "Дорожні роботи".

Таким чином, відповідно до чинного законодавства, в т.ч згідно з ДСТУ 4100:2021 "Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування" та ДСТУ 8749:2017 "Безпека дорожнього руху. Організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт" в місці проведення дорожніх робіт було належним чином організовано дорожній рух транспорту шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків.

Отже, з урахуванням наявності попереджувального знаку 1.37 "Дорожні роботи" на ділянці дороги, де трапилась ДТП за участю автомобіля Toyota Land Cruiser, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем було вжито необхідних заходів для попередження та інформування учасників дорожнього руху про наближення до небезпечної ділянки дороги, рух якою потребує вжиття заходів щодо дотримання безпечної швидкості руху, уважності та стеження за дорожньою обстановкою. Вказані обставини свідчать про відсутність причинно-наслідкового зв`язку із завданими збитками та діями Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області.

Доводи апелянта щодо необхідності встановлення дорожнього знаку 1.12 (Вибоїна), не заслуговують на увагу, оскільки "Тимчасовою схемою організації дорожнього руху на період реконструкції автомобільної дороги державного значення Т-18-32/Н22/ - Ходоси Кустин - /Н25/ на ділянці км 4+426 км 8+426, Рівненська область" погодженої УПП в Рівненській області 26.02.2021 визначено встановлення необхідних знаків, що попереджають про дорожні роботи та небезпечну ділянку дороги.

Окрім того, апеляційний суд зауважує, що посадові особи підрядника за договором №49 від 20.11.2020 до адміністративної відповідальності за ст.140 КУпАП "Порушення правил, норм та стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт" не притягались.

Із метою отримання інформації щодо притягнення чи не притягнення посадових осіб до адміністративної відповідальності за ст.140 КУпАП, Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області до УПП в Рівненській області подавався запит про надання інформації щодо складення відповідних матеріалів про адміністративне правопорушення відносно посадових осіб.

Управлінням патрульної поліції в Рівненській області на вказаний запит надано відповідь від 03.02.2025 №2623/41/30/02-2025 в якій зазначено, що адміністративні матеріали про порушення правил норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні 24.07.2023 автомобільної дороги Т-18-32/Н-22/-Ходоси-Кустин-/Н-25 на ділянці км.4+445 м (вул. Барона Штейнгеля, 88А, с.Гродок рівненського району Рівненської області) працівниками управлінням патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції не складалися.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна" не довело належними та допустимими доказами у розумінні ст.76, 77 ГПК України того, що Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області є особою, відповідальною за збитки, спричинені дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 24.07.2023 о 13 год. 00 хв. на а/д Т1832 Городок-Хотин-Ходоси-Кустин 6 км за участю автомобіля Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , а відтак, позовні вимоги про відшкодування збитків в порядку суброгації задоволенню не підлягають.

Зважаючи на наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову, апеляційний суд не досліджує та не розглядає обґрунтованість розміру і методику нарахування страхового відшкодування.

У силу приписів ч.1 ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та досліджені судом апеляційної інстанції в розумінні ст.73, 76-79, 86 ГПК України.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення рішення Господарського суду Рівненської області від 18.03.2025 без змін, з огляду на що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" задоволенню не підлягає.

Оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Рішення Господарського суду Рівненської області від 18.03.2025 у справі №918/10/25 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.