номер провадження справи 33/32/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 Справа № 908/698/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін матеріали справи №908/698/25

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815)

до відповідача: Державного підприємства Запорізький експертно-технічний центр держпраці (Північне шосе, буд. 25, м. Запоріжжя, 69032, ідентифікаційний код 24908201)

про стягнення 70512,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Акціонерне товариство Українська залізниця з позовом до Державного підприємства ЗАПОРІЗЬКИЙ ЕКСПЕРТНО-ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР ДЕРЖПРАЦІ про стягнення на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південно-Західна залізниця Акціонерного товариства Укрзалізниця штрафних санкцій за порушення зобов`язань за договором № ПЗ/Т-24358/НЮ від 05.06.2024 у розмірі 70512,00,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач (виконавець) не приступив до надання послуг за договором № ПЗ/Т-24358/НЮ від 05.06.2024 протягом 5 робочих днів після одержання від позивача (замовника) письмової рознарядки (п. 5.1 договору), яка вважається дозволом на надання послуг та є підтвердженням готовності замовника до приймання послуг, не виконав умови договору, а тому зобов`язаний сплатити на користь замовника штраф в розмірі 20% не наданих послуг, який становить 70512,00 грн. з ПДВ.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 11, 610, 611, 626 - 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 174, 193, 216, 230 Господарського кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.03.2025 у справі №908/698/25 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

02.04.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з доказами на виконання ухвали суду.

Ухвалою від 03.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/32/25, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

08.05.2025 від відповідача надійшла заява про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи № 908/698/25 у зручний для суду час або надати доступ для

ознайомлення в електронному вигляді.

Заява судом задоволена. Представнику відповідача надано доступ до матеріалів електронної справи.

13.05.2025 до суду надійшло клопотання відповідача (сформовано представником відповідача в системі Електронний суд 12.05.2025) поновити строк на подання відзиву на позовну заяву, визнати причини пропуску строку поважними.

14.05.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (сформовано представником відповідача в системі Електронний суд 13.05.2025), відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що на момент направлення позивачем відповідачу рознарядки про надання послуг відповідач перебував у стані припинення, про що був повідомлений позивач. У зв`язку з цим відповідач надсилав позивачу пропозицію про розірвання договору, на яку не отримав відповіді. Враховуючи викладене, відповідач вважає безпідставним нарахування позивачем штрафних санкцій за невиконання відповідачем договору.

Ухвалою суду від 19.05.2025 задоволено клопотання відповідача та прийнято відзив до розгляду.

26.05.2025 позивач надав відповідь на відзив, відповідно до якої зазначив, що у своїх листах від 08.08.2024 № 333/05 та від 19.08.2024 №356/05 про форс-мажор відповідач посилався на те, що виникли обставини, які унеможливлюють надання послуг за договором, оскільки керування підприємством переходить до керуючого припиненням юридичної особи ДП «Запорізький ЕТЦ» - Махна В.В. Відповідачем на підтвердження обставин форс-мажору взагалі не надано сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональною ТПП та/або країни, у якій виникли такі обставини. Крім того, вказує, що припинення юридичної особи не відповідає обставинам, визначеним у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» як форс-мажорні. Станом на момент подачі позову державним підприємством «Запорізький експертно-технічний центр держпраці» не здійснено надання послуг позивачу та проігноровано претензії, що є порушенням взятих відповідачем зобов`язань відповідно до умов договору й призвело до порушення прав позивача. Враховуючи викладене, позивач вважає правомірним стягнення штрафних санкцій з відповідача відповідно до умов договору.

Суд прийняв відповідь на відзив до розгляду.

27.05.2025 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, у яких наголосив, що в умовах припинення юридичної особи фактична можливість надання послуг була відсутня, про що було повідомлено позивача належним чином. Крім того, відповідач зауважив, що позивач порушив умови договору в частині порядку оформлення та подання рознарядки на надання послуг. Так, договором прямо передбачено, що рознарядка замовника на надання послуг направляється ним на поштову адресу виконавця, зазначену в даному договорі, з повідомленням про вручення або вручається уповноваженому представнику виконавця під розпис. Також умовами п. 5.2 договору передбачено чіткий перелік осіб, що мають підписати рознарядку, бо в іншому випадку, згідно п. 5.4 позивач не несе відповідальності та обов`язку оплати за рознарядкою, що підписана іншими особами. Відповідач вказує, що в претензії №Т-03/989 від 27.08.2024 позивач послався на те, що 06.08.2024 відповідачу було направлено письмову рознарядку, що не відповідає дійсності. Цей факт, за твердженням відповідача, підтверджується обставинами, викладеними в позовній заяві, де позивачем зазначено, що 04.10.2024 на поштову адресу відповідача позивачем направлено рознарядку до договору від 05.06.2024 № ПЗ/Т-24358/НЮ (вих. № Т-03/2026), яку отримано 09.10.2024 представником відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. На думку відповідача, позивач, не маючи фактичних витрат зі свого боку, намагається використати ситуацію для стягнення штрафних санкцій, зловживаючи своїми правами та ігноруючи принцип добросовісності. Вважає, що вимоги про стягнення штрафу є спробою безпідставного збагачення за рахунок відповідача, без наявності реальних витрат з боку позивача.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з цим відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

05.06.2024 Акціонерним товариством «Українська Залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська Залізниця» (далі замовник, позивач) та Державним підприємством «Запорізький експертно-технічний центр держпраці» (далі виконавець, відповідач) укладено договір № ПЗ/Т-24358/НЮ (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується надати послуги з експертного обстеження резервуарів для зберігання паливно-мастильних матеріалів, а замовник прийняти та оплатити надані послуги.

Даний договір укладено за результатами проведення відкритих торгів, оголошення UA-2024-05-08-000604-а.

Згідно з п. 1.2 договору обсяги та вартість послуги визначено в додатку № 1 та додатку № 2, що є невід`ємними частинами даного договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що сума договору складає 293800,00 грн., ПДВ

58760,00 грн. Разом з ПДВ 352560,00 грн., відповідно до додатка 1 до даного договору.

Пунктами 5.1 та 5.6 договору встановлено, що виконавець зобов`язаний приступити до надання послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів після одержання від замовника письмової рознарядки, яка вважається дозволом на надання послуг та є підтвердженням готовності замовника до приймання послуг. Термін надання послуг до 31.12.2024.

Відповідно до пункту 7.3.2 договору виконавець зобов`язаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені договором.

Терміни надання послуг можуть бути скореговані за згодою замовника та виконавця (пункт 5.7 договору).

Приймання послуг замовником здійснюється протягом 3 (трьох) календарних днів з дня письмового повідомлення від виконавця про готовність до здачі наданих послуг (пункт 5.9 договору).

Згідно з пунктом 10.1 договору договір діє з дня його укладення та протягом дії правового режиму воєнного станув Україні, оголошеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та продовженого відповідними Указами Президента України відповідними указами «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, але не пізніше 31.12.2024.

Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від обов`язку виконання у повному обсязі взятих на себе за цим договором зобов`язань щодо надання та оплати послуг.

04.10.2024 позивачем направлено на поштову адресу відповідача рознарядку до договору від 05.06.2024 № ПЗ/Т-24358/НЮ (вих. № Т-03/2026), яку отримано 09.10.2024 представником відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Вказана рознарядка залишена відповідачем без виконання.

Відповідно до умов п. п. 6.1, 6.2 договору у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену договором та законодавством України. Якщо виконавець протягом строку дії договору не приступив до надання послуг і не виконав умови договору, то виконавець сплачує замовнику штраф в розмірі 20% від вартості не наданих послуг.

21.10.2024 позивач надіслав на поштову адресу відповідача претензію № Т-03/2056 про стягнення штрафу в розмірі 70512,00 грн., який розрахований за ставкою 20% від вартості не наданих послуг. Претензія обґрунтована неналежним виконанням своїх зобов`язань відповідачем, а саме: пункту 5.1 договору.

03.01.2025 позивачем повторно на поштову адресу відповідача претензію № НЮ-02/03-1/25П про стягнення штрафу в розмірі 70512,00 грн., яка повернулась позивачу за закінченням встановленого терміну зберігання.

Посилаючись на те, що виконавець не приступив до надання послуг протягом п`яти робочих днів після одержання від замовника письмової рознарядки (п. 5.1 договору), яка вважається дозволом на надання послуг та є підтвердженням готовності замовника до приймання послуг, не виконав умови договору, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача штраф в розмірі 20% не наданих послуг, який становить 70512,00 грн. з ПДВ та пред`явлений до стягнення в даному позові.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані договором № ПЗ/Т-24358/НЮ від 05.06.2024, предметом якого є надання відповідачем послуг на користь позивача.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У претензії №Т-03/989 від 27.08.2024 позивач послався на те, що 06.08.2024 відповідачу було направлено письмову рознарядку, що не відповідає дійсності. До матеріалів справи цієї рознарядки не додано.

Натомість до матеріалів справа додана лише рознарядка від 04.10.2024 № Т-03/2026 за підписом начальника служби локомотивного господарства Брикова О. та заступника начальника служби локомотивного господарства Цьоми А. У позовній заяві зазначено, що 04.10.2024 позивачем направлено на поштову адресу відповідача рознарядку до договору від 05.06.2024 № ПЗ/Т-24358/НЮ (вих. № Т-03/2026), яку отримано 09.10.2024 представником відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, матеріали справи містять докази направлення позивачем відповідачу лише рознарядки 04.10.2024 № Т-03/2026.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент направлення позивачем відповідачу цієї рознарядки відповідач перебував у стані припинення, про що був повідомлений позивач.

Так, наказом Фонду державного майна України №1791 від 02.08.2024 припинено юридичну особу - Державне підприємство Запорізький експертно-технічний центр держпраці (ідентифікаційний код 24908201), реорганізувавши його шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРІМЕТР ПРОПЕРТІЗ» (ідентифікаційний код 44058594), покупця єдиного майнового комплексу Державного підприємства Запорізький експертно-технічний центр держпраці на підставі п. 7 ч. 1 ст. 11 та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про особливості припинення державних підприємств за рішенням Фонду державного майна України». Призначено представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРІМЕТР ПРОПЕРТІЗ» - Махна В.В. керуючим припиненням юридичної особи - Державного підприємства Запорізький експертно-технічний центр держпраці. Зобовзано директора (виконувача обов`язків директора) - Державного підприємства Запорізький експертно-технічний центр держпраці Агеєва Д.В. протягом семи робочих днів з моменту ознайомлення з цим наказом передати керуючому припиненням печатки, штампи та бланки підприємства, установчі та інші документи.

Підставою для припинення відповідача став продаж єдиного майнового комплексу Державного підприємства Запорізький експертно-технічний центр держпраці Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕРІМЕТР ПРОПЕРТІЗ» (ідентифікаційний код 44058594), що вбачається з вищенаведеного наказу та наказу Фонду державного майна України від 28.05.2024 №12/1-117 «Про затвердження результатів продажу та завершення приватизації об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства Запорізький експертно-технічний центр держпраці (код за )».

06.08.2024 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про перебування юридичної особи в стані припинення та відомості про голову комісії з припинення Махно В.В.

Згідно з ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з ч. 4 ст. 105 Цивільного кодексу України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Таким чином, змінився власник єдиного майнового комплексу відповідача в результаті його продажу за рішенням уповноваженого органу - Фонду державного майна України, що не залежало від волі відповідача. Повноваження щодо управління юридичною особою відповідача перейшли до голови комісії з припинення.

На момент направлення рознарядки 04.10.2024 позивач вже отримав лист відповідача вих. №333/01 від 09.09.2024 (підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 29.09.2024), яким відповідач повідомив позивача про припинення Державного підприємства Запорізький експертно-технічний центр держпраці та неможливість у зв`язку з цим надання послуг за договором. На підставі зазначеного відповідач запропонував позивачу достроково розірвати договір та підписати про це додаткову угоду, проект якої був доданий до цього листа. Також відповідач повідомив позивача про те, що не отримував рознарядки від 06.08.2024, про яку згадується в претензії.

Відповідно до ст. 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 627 відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 13.5 договору погоджено, що сторона зобов`язується у п`ятиденний строк повідомити іншу сторону про заплановану реорганізацію або ліквідацію.

У випадку реорганізації сторона у п`ятиденний термін зобов`язується підписати з іншою стороною додаткову угоду, в якій визначено подальший порядок взаємовідносин між сторонами.

Таким чином, у п. 13.5 договору передбачено обов`язок сторони у випадку отримання повідомлення про реорганізацію підписати з іншою стороною додаткову угоду, в якій визначено подальший порядок взаємовідносин між сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У даному випадку припинення відповідача шляхом реорганізації є підставою для повідомлення відповідачем позивача про ці обставини та підписання сторонами у п`ятиденний термін додаткової угоди, в якій визначається подальший порядок взаємовідносин між сторонами.

Відповідач виконав умови п. 13.5 договору щодо повідомлення про реорганізацію та неможливість у зв`язку з цим виконати зобов`язання, а також вжив заходів щодо врегулювання договірних відносин сторін шляхом надсилання позивачу додаткової угоди про розірвання договору.

В умовах припинення юридичної особи фактична можливість надання послуг відповідачем була відсутня, про що відповідач повідомив позивача належним чином.

На випадок реорганізації сторони погодили зміну правовідносин за договором відповідно до змінених обставин. Натомість позивачем не було надано відповіді на пропозицію відповідача щодо врегулювання взаємовідносин сторін шляхом підписання додаткової угоди про розірвання договору.

Враховуючи викладене, суд відмовив у задоволенні позову про стягнення з відповідача штрафних санкцій за порушення зобов`язань за договором № ПЗ/Т-24358/НЮ від 05.06.2024 у розмірі 70512,00,00 грн.

Згідно з п. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява містить вимоги майнового характеру на суму 70512,00 грн. та подана в 2025 році через систему «Електронний суд».

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року в розмірі 3028,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви в даній справі про стягнення 70512,00 грн. складає: 3028,00 грн. (мінімальна ставка в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 0,8 = 2422,40 грн.

За розгляд позовної заяви позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн. платіжним дорученням №188559 від 10.03.2025. Судовий збір зараховано до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 2422,40 грн. покладаються на позивача.

Переплата судового збору в сумі 605,60 грн. може бути повернута позивачу ухвалою суду за його клопотанням на підставі п. 1. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 03.06.2025.

Суддя М.В. Мірошниченко