ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2025 р. Справа№ 50/771

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: Кравченко С. В.

від відповідача: Михайлець О. В.

від третьої особи: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 17.02.2025 (повний текст ухвали складено та підписано 21.02.2025) (про відмову у поновленні строку для пред`явлення наказу до виконання та видачі дубліката виконавчого документа)

у справі № 50/771 (суддя М. Є. Літвінова)

за позовом Дочірньої компанії "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз Україна"

до Державного агентства резерву України

третя особа Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про стягнення 4 524 064, 96 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

Дочірня компанія "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз Україна" звернулася до господарського суду м. Києва з позовом до Державного агентства резерву України про стягнення заборгованості у розмірі 4 518 643, 68 грн, у зв`язку з невиконанням договору №118-147/юр-2зб/336-2008 відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.02.2010, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2010 у справі №50/771, позов задоволено частково та стягнуто з Державного комітету України з державного матеріального резерву на користь дочірньої компанії "Укртрансгаз" "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" основний борг в сумі 3 854 822 грн. 18 коп., 3 відсотки річних в розмірі 45 307 грн. 46 коп., інфляційні збитки в сумі 19 274 грн. 11 коп., пеню в розмірі 50 000 грн. 00 коп., штраф у розмірі 50 000 грн. 00 коп., витрати по сплаті держмита в сумі 22 682 грн. 25 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 209 грн. 92 коп.

02.03.2010 на виконання рішення суду від 22.02.2010 видано наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.09.2010 касаційну скаргу дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишено без задоволення, касаційну скаргу Державного комітету України з державного матеріального резерву задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2010 у справі № 50/771 господарського суду м. Києва та рішення господарського суду м. Києва від 22.02.2010 змінено в пункті 2 резолютивної частини, в решті рішення господарського суду м. Києва від 22.02.2010 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2010 залишено без змін.

Ухвалою від 26.11.2010 у справі №50/771 відмовлено Державному комітету України з державного матеріального резерву у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення господарського суду м. Києва від 22.02.2010 у справі №50/771.

Ухвалою суду від 22.05.2012 замінено сторону виконавчого провадження по виконавчому провадженню, а саме, боржника - Державний комітет України з державного матеріального резерву замінено на Державне агентство резерву України, у зв`язку із реорганізацією боржника.

Ухвалою суду від 18.05.2013 замінено стягувача - дочірню компанію "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз Україна" замінено на Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз".

17.01.2025 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.02.2025 у справі № 50/771 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа відмовлено.

Ухвалу суду мотивовано тим, що заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа після закінчення строку, встановленого для його пред`явлення до виконання, у зв`язку із цим суд відмовляє у задоволенні заяви про поновлення такого строку, а тому суд дійшов до висновку, що заява про видачу дубліката виконавчого документа не підлягає задоволенню.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 17.02.2025 у справі № 50/771, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема, ст. 19 Конституції України, ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 17, 42, 46, 56, 58, 60, 329, п. 19.4 п. 1 розд. ХІ "Перехідні положення" ГПК України, ухвалити нове рішення, яким заяву про оновлення строку для пред`явлення до виконання та видачу дублікату наказу у даній справі задовольнити.

При цьому, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не досліджено, що втрата спірного наказу сталась не з його вини, оскільки постанова про повернення виконавчого документа стягувачу разом з оригіналом наказу до нього не надходила. Факт направлення зазначених документів стягувачу ДВС не можуть підтвердити у зв`язку із знищенням архіву.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2025 (колегія суддів: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.) клопотання про поновлення пропущеного строку задоволено та поновлено Акціонерному товариству "Укртрансгаз" строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 17.02.2025, відкрито апеляційне провадження у справі № 50/771 та призначено апеляційну скаргу до розгляду апеляційну скаргу в засіданні суду на 21.05.2025.

Присутній у судовому засіданні 21.05.2025 представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Присутній у судовому засіданні 21.05.2025 представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Відповідно до статті 1291 Конституції України та статті 326 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 14.05.2015) виконавчі документи, зокрема, накази господарських судів, можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з пунктом 5 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1404 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, строк пред`явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання чинності 05.10.2016 цим Законом, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 та строк пред`явлення до виконання яких не сплив станом на 05.10.2016, збільшено до трьох років

Як обґрунтовано встановлено судом, відповідно до листа № 1001ВХ-24-16605 від 24.12.2024 департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України, державним виконавцем винесено постанову 27.03.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу. У пункті 2 резолютивної частини цієї постанови зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 27.03.2014.

Разом з тим, стягувач (заявник) звернувся до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання та видачу дублікату цього наказу 17.01.2025.

В обґрунтування заяви Акціонерне товариство "Укртрансгаз" послалось на те, що постанову державного виконавця від 27.03.2013 та оригінал виконавчого документа ним не отримано, у зв`язку із цим наявні підстави для поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Вказана норма пов`язує можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Як правомірно зазначено судом, пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Як обґрунтовано встановлено судом, судовий наказ господарського суду Волинської області від 02.03.2010 дійсний для пред`явлення до виконання до 02.03.2013.

Разом з тим, суд зазначає, що рішення першої інстанції у справі 50/771, на підставі якого було видано виконавчий документ, постановою Вищого господарського суду України від 21.09.2010 змінено в пункті 2 резолютивної частини рішення Господарського суду м. Києва від 22.02.2010, в частині нарахування штрафу в розмірі 50 000,00 грн.

Апеляційний господарський суд в даному випадку зважає на те, що заявником не наведено, а судом не встановлено поважних причин, доведених належним чином, неможливості звернення до суду з відповідним клопотанням заявником протягом такого значного проміжку часу, адже, саме на заявника, як на стягувача, покладається обов`язок слідкувати за виконанням такого рішення суду в розумні інтервали часу. Саме лише подання заяви про поновлення строку для видачі дублікату виконавчого документу не кореспондується з автоматичним обов`язком суду задовольнити таку заяву. На підтвердження поважності причин пропуску строку необхідно навести поважні причини пропуску такого строку.

При цьому, як вірно зауважено судом, сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися.

З огляду на викладене суд дійшов правомірного висновку, що заявник не навів достатніх обґрунтувань та не надав доказів на підтвердження того, що строк пред`явлення виконавчого документу господарського суду до виконання пропущений ним з поважних причин, а тому обґрунтованою є відмова у задоволенні заяви в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання.

Відповідно до пункту 19.4 частини 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яку правомірно враховано судом, обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (постанови Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №24/234, від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі №5/229-04, від 01.04.2020 у справі №916/924/16, від 18.06.2020 у справі №24/262, від 03.08.2020 у справі №904/9718/13, від 17.09.2020 у справі №19/093-12).

З урахуванням того, що на момент звернення із заявою про видачу дублікату наказу строку його пред`явлення до виконання сплив і його не поновлено судом, обґрунтованою є відмова в задоволенні цієї заяви.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255 269, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 17.02.2025 у справі №50/771 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повна постанова складена 02.06.2025.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова