УХВАЛА

м. Київ

30.05.2025Справа № 910/6573/25

Суддя Мандриченко О.В., розглянувши

позовну заяву військової частини НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "О-ШИНА СЕРВІС"

про внесення змін до договору та специфікації, стягнення 483 421,70 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить суд:

- внести зміни до договору № 35 від 24.12.2023, що укладений між військовою частиною НОМЕР_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "О-ШИНА СЕРВІС", а саме: пункт 4.1. договору викласти в наступній редакції: "Загальна сума за цим Договором становить 2 067 975,00 грн. (Два мільйони шістдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ - 0%;

- внести зміни у специфікації до договору: слова і цифри в таблиці "ВСЬОГО 2 481 570,00"мінити на слова і цифри "ВСЬОГО 2 067 975,00"; слова і цифри в таблиці"У т.ч. ПДВ 413595,00" виключити; слова і цифри "Загальна вартість по Специфікації складає 2 481 570,00 грн (Два мільйони чотириста вісімдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят гривень 00 копійок), в т.ч. ПДВ 20% - 413 595,00 грн.» змінити на слова і цифри "Загальна вартість по Специфікації складає 2 067 975,00 грн. (Два мільйони шістдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок), в т.ч. ПДВ - 0%";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "О-ШИНА СЕРВІС" на користь Військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті кошти в сумі 413 595,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 55 107,25 грн, 3% річних у розмірі 14 719,45 грн, - всього на суму 483 421,70 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зважаючи на наступне.

Згідно частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов`язкові вимоги до змісту та оформлення позовної заяви, зокрема визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (частини перша, друга цієї статті).

Таким чином, позовна заява має містити підпис позивача або його представника. При цьому, позовна заява має бути підписана власноручно, відтворення підпису за допомогою факсиміле або інших технічних засобів відтворення зображення підпису процесуальним законом не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Одночасно частиною першою, другою статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Частиною першою, четвертою, восьмою статті 60 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі, він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Так, позовна заява підписана електронним цифровим підписом та подана до Господарського суду міста Києва через систему "Електронний суд" фізичною особою Даміновим Олександром Сергійовичем, а на підтвердження повноважень останнього діяти від імені позивача до суду було надано лише довіреність від 07.05.2025 № 4343/94.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на заявлену ціну даного позову, а також на складність предмету даного спору, суд зауважує, що справа не є малозначною, а тому відсутні підстави для представництва позивача фізичною особою згідно положень частини другої статті 58 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, жодного іншого документу на підтвердження повноважень ОСОБА_1 як представника військової частини НОМЕР_1 , у відповідності до положень статей 56-60 Господарського процесуального кодексу України, разом із позовною заявою до суду надано не було (доказів наявності повноважень діяти в порядку самопредставництва юридичної особи, або як адвоката).

Згідно пункту 1 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повертається позивачу у разі, якщо таку заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на викладене суд дійшов висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви позивачу на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Суд враховує, що рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є одними з основних засад судочинства, закріпленими у статті 124 Конституції України, статтях 2, 7, 13, 14 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип диспозитивності передбачає, зокрема, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 14 Господарського процесуального кодексу України).

Також суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що згідно частини восьмої статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12, 56, 58, 59, 60, 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 і додані до неї документи повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. В. Мандриченко