ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/960/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., при секретарі судового засідання Андріїв Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛКОМ", вул. Дружби, буд.20, с.Нижній Вербіж, Коломийський район, Івано-Франківська область,78218,

до відповідача: TULPAR ORMAN URUNLERI INSAAT TEKSTIL GIDA AMBALAJ MEDIKAL ITHALAT IHRACAT SANAYI VE TIC. LTD. STI, GURPINAR MAHALLESI 7005/3 SOKAK NO:2A,BORNOVA/IZMIR TURKEY,

про стягнення боргу в сумі 11445 доларів США,

за участі:

від позивача: Замлинський Станіслав Сергійович (в режимі вкз);

від відповідача: не з`явилися.

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЛКОМ" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до TULPAR ORMAN URUNLERI INSAAT TEKSTIL GIDA AMBALAJ MEDIKAL ITHALAT IHRACAT SANAYI VE TIC. LTD. STI про стягнення боргу в сумі 11445 доларів США.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою суду від 16.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання призначити на 11.03.2025, постановлено звернутися до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для направлення до Міністерства юстиції Турецької Республіки судового доручення про вручення документів юридичній особі - TULPAR ORMAN URUNLERI INSAAT TEKSTIL GIDA AMBALAJ MEDIKAL ITHALAT IHRACAT SANAYI VE TIC. LTD. STI, GURPINAR MAHALLESI 7005/3 SOKAK NO:2A,BORNOVA/IZMIR TURKEY нотаріально засвідчених перекладів позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження у справі №909/960/24 від 16.10.2024, виклику (повідомлення) про день судового розгляду, а також зупинено провадження у справі №909/960/24 до виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого виконання.

16.10.2024 суд звернутися до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для направлення до Міністерства юстиції Турецької Республіки судового доручення про вручення документів юридичній особі - TULPAR ORMAN URUNLERI INSAAT TEKSTIL GIDA AMBALAJ MEDIKAL ITHALAT IHRACAT SANAYI VE TIC. LTD. STI нотаріально засвідчених перекладів позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження у справі №909/960/24 від 16.10.2024, виклику (повідомлення) про день судового розгляду.

Ухвалою суду від 11.03.2025 провадження у справі №909/960/24 поновлено.

Станом на день розгляду справ у суду відсутні будь-які відомості про виконання судового доручення. Запитуваним органом не повернуто до Господарського суду Івано-Франківської області направлені відповідачу документи.

Згідно приписів ч.2. ст.15 вищеназваної Конвенції, кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Згідно ч.2 ст.42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Також слід зазначити, що пунктом 6 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах" встановлено, що якщо виконано всі умови, визначені у частині другій статті 15 названої Конвенції, суддя, незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції, може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов контракту №3 від 08 травня 2024 року в частині оплати вартості отриманого відповідачем товару, внаслідок чого у нього утворився борг в сумі 11445 доларів США.

Позиція відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неприбуття в судові засідання не повідомив; вимог суду не виконав, відзиву на позов не подав. Про розгляд справи був повідомлений у відповідності до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року.

Обставини справи, дослідження доказів.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЛКОМ" (як продавцем) та TULPAR ORMAN URUNLERI INSAAT TEKSTIL GIDA AMBALAJ MEDIKAL ITHALAT IHRACAT SANAYI VE TIC. LTD. STI (Турецька Республіка) (як покупцем) укладено контракт №3 від 08 травня 2024 року (надалі контракт).

Згідно п.1.1. контракту, продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити партії пиломатеріалів обрізних хвойних порід (ялина), в кількості та за якістю, вказаною в накладних на кожну поставку, яка є невід`ємною частиною цього контракту (надалі - товар) .

Згідно п.5.1. контракту, покупець зобов`язується провести оплату за товар на протязі 7 днів з моменту відвантаження товару, в доларах США. По домовленості сторін можлива передоплата.

Також, між сторонами укладено додаткову угоду №1 до контракту №3 від 08.05.2024.

Згідно п. 5.3. додаткової угоди №1, оплату за відправлену партію може здійснювати третя сторона, а саме: BS WOOD ORMAN URUNLERI SNSAAT TEXTIL GIDA AMBALAJ E-TIC ITHALAT IHRACAT SAN TIC.

На виконання умов договору позивачем здійснено поставку товару, а відповідачем прийнято товар обумовлений контрактом на загальну суму 17066 доларів США, що підтверджується міжнародними ТТН (CMR) №0001023 від 10.05.2024, №0001024 від 13.05.2024, №0002353 від 12.07.2024, електронними вантажними митними деклараціями та рахунками, наявними в матеріалах справи.

Однак, вартість отриманого відповідачем товару залишилася не оплаченою в повному обсязі. Так, 27.09.2024 третьою стороною - BS WOOD ORMAN URUNLERI SNSAAT TEXTIL GIDA AMBALAJ E-TIC ITHALAT IHRACAT SAN TIC сплачено 5621 доларів США. Решта 11445 доларів США за отриманий відповідачем товар залишилася не оплаченою.

Отже, борг відповідача перед позивачем за поставлений на підставі контракту товар становить 11445 доларів США.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення. Висновок суду.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частин першої, четвертої, шостої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 692 ЦК України передбачає, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно із статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання, а саме передав відповідачу товар на суму 17066 доларів США, однак відповідач, в порушення умов договору, не здійснив оплату за товар в сумі 11445 доларів США.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

За наведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 11445 доларів США є обґрунтованими.

Судові витрати.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір слід покласти на відповідача.

Згідно з частинами першою та третьою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Також, позивачем заявлено до стягнення 19200 грн судових витрат на оплату послуг перекладача.

Згідно з частиною четвертою статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з частиною восьмою статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами четвертою-сьомою статті 127 ГПК України передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем подано заяву вх.№17682/24 від 12.11.2024 про долучення до матеріалів справи доказів про понесення судових витрат на оплату послуг перекладача.

Розмір понесених позивачем витрат на послуги перекладача в сумі 19200 грн підтверджується наявними в матеріалах справи документами: актом надання послуг №56778 від 21.10.2024 на суму 19200 грн, рахунком-фактурою №11234 від 06.11.2024, платіжною інструкцією №4359 від 08.11.2024.

Враховуючи доведеність та обґрунтованість витрат пов`язаних із перекладом документів, суд дійшов до висновку про наявність підстав для їх відшкодування позивачу у розмірі 19200 грн.

Керуючись ст. 73, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛКОМ" до TULPAR ORMAN URUNLERI INSAAT TEKSTIL GIDA AMBALAJ MEDIKAL ITHALAT IHRACAT SANAYI VE TIC. LTD. STI про стягнення боргу в сумі 11445 доларів США задовольнити.

Стягнути з TULPAR ORMAN URUNLERI INSAAT TEKSTIL GIDA AMBALAJ MEDIKAL ITHALAT IHRACAT SANAYI VE TIC. LTD. STI, GURPINAR MAHALLESI 7005/3 SOKAK NO:2A,BORNOVA/IZMIR TURKEY, V.D. Mersis No 100001 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛКОМ", вул. Дружби, буд.20, с.Нижній Вербіж, Коломийський район, Івано-Франківська область,78218 (ідентифікаційний код 39387152) 11445 (одинадцять тисяч чотириста сорок п`ять) доларів США боргу, 5657 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят сім) грн 50 коп. судового збору, 19200 (дев`ятнадцять тисяч двісті) грн витрат, пов`язаних із перекладом документів.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.06.2025.

Суддя Неверовська Л.М.