ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2025 р. Справа № 922/2836/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Пугачові Д.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (адреса: 03065, м. Київ, пр.-т Любомира Гузара, буд. 44; ) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (адреса: 03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, буд. 19; )
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (адреса: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1; )
про стягнення ,43 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Степаненко М. Ю. (ордер серії АІ № 1521339 від 03.01.2024);

відповідача - Батракова О. Ю. (довіреність № Др-1-0125 від 01.01.2025);

третьої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (далі - відповідач) ,43 грн, з яких:

910598147,64 грн - основної заборгованості;

164353082,74 грн - пені;

34235953,50 грн - інфляційних втрат;

10979275,55 грн - 3% річних.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 щодо сплати заборгованості за добові небаланси природного газу протягом березня червня, жовтня - грудня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської від 03.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; дану справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 31.07.2023; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - третя особа); встановлено сторонам та третій особі строк для подання заяв по суті спору.

Підготовче засідання неодноразово відкладалось.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.09.2023 провадження у справі № 922/2836/23 зупинено до закінчення розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційної скарги у справі № 918/686/21 та оприлюднення повного тексту постанови.

Ухвалою Господарського суду Харківської від 26.12.2023 провадження у справі № 922/2836/23 поновлено та призначено підготовче засідання на 12.01.2024.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.01.2024.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.01.2024 розгляд справи № 922/2836/23 повернуто на стадію підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.01.2024 у задоволенні заяви Тантер холдінгс лімітед про вступ у справу третьої особи на стороні відповідача (вх. № 43 від 01.01.2024) відмовлено.

Підготовче засідання неодноразово відкладалось.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.03.2024 відмовити у задоволенні заяви відповідача про призначення комплексної судової експертизи (вх. № 2489 від 29.01.2024); задоволено заяву відповідача (вх. № 5276 від 27.02.2024) про зупинення провадження у справі; провадження у справі № 922/2836/23 зупинено до закінчення розгляду Господарським судом міста Києва справи № 910/1089/24 за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про зобов`язання вчинити певні дії та набрання кінцевим судовим рішенням у цій справі законної сили.

Позивач звернувся до суду з клопотанням (вх. № 6587 від 14.03.2025) в якому просить суд поновити провадження у справі, посилаючись на те, що справа № 910/1089/24 є вирішеною, тобто обставини які зумовили зупинення провадження у даній справі усунуті.

Шляхом моніторингу відомостей, які містить Єдиний державний реєстр судових рішень, судом встановлено, що Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 по справі № 910/1089/24 (повний текст якої оприлюднено 24.03.2025) апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 залишено без змін; поновлено дію вказаного рішення.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.03.2025 провадження у справі № 922/2836/23 поновлено, підготовче засідання у справі призначено на 07.04.2025.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.04.2025 підготовче засідання відкладено на 23.04.2025.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження третя особа надала суду письмові пояснення (вх. № 18809 від 18.07.2023) в яких, зокрема, зазначає, що при визначенні вартості добових негативних небалансів та визначенні їх вартості сторони у справі мають керуватися відповідними вимогами Кодексу ГТС та умовами договору транспортування природного газу № від 04.02.2020.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 19326 від 24.07.2023) в якому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність.

Зокрема відповідач вказує, що відповідно до умов договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 замовник може отримувати послуги розподілу потужності лише у разі укладення відповідних Додатків 1 та 2 або у разі, якщо доступ до потужності надається на добу наперед та/або протягом доби за умови подання Замовником відповідних номінацій/реномінацій через інформаційну платформу в порядку, передбаченому розділу XI Кодексу ГТС. Подання номінації/реномінації фактично є достатньою для надання послуг транспортування (розподіл потужності). Тобто, на думку відповідача, неподання номінації/реномінації унеможливлює надання Оператором газотранспортної системи замовнику таких послуг. Однак, як зазначає відповідач, позивачем не надано належних та допустимих доказів подання відповідачем, як Замовником, відповідних номінацій/реномінацій через інформаційну платформу за період березень - червень, жовтень - грудень 2022 року, що виключає обґрунтованість позовних вимог.

Також відповідач зазначає, що позивачем на підтвердження виконання сторонами умов Договору, окрім іншого, надано акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності за березень - червень, жовтень - грудень 2022 року складені відповідно до Договору транспортування природного газу № від 04.02.2020, які, однак, не відповідають відповідним вимогам Кодексу ГТС, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», умовам договору, та підписані з боку відповідача не уповноваженим представником.

Відповідач вказує, що надані позивачем односторонні акти врегулювання щодобових небалансів та реєстри файлів, завантажених до інформаційної платформи відповідно до вимог Кодексу ГТС не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки їх вихідні дані, що мають значення для підтвердження/спростування обставин наявності щодобових небалансів складені некоректно та не підтверджені даними комерційних вузлів обліку у фізичних точках входу/виходу

Відповідач вважає, що в контексті пункту 15 глави 1 розділу ІХ, пункту З глави 2 розділу XI, пункту 6 розділу XIII Кодексу ГТС Кодексу позивачу необхідно довести факт закупівлі природнього газу, що використовувався для балансування у спірний період, за відсутності укладених договорів про надання послуг балансування, оскільки балансування газотранспортної системи здійснюється на постійній основі (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01 лютого 2023 року у справі № 924/866/21). Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують вчинення балансуючих дій, зокрема, позивачем не доведено, що було передбачено передачу обсягу природного газу Оператору ГТС щодобово, що була погоджена формула, за якою визначалась ціна природного газу за кожну добу, та чи доводилась така інформація (розрахунок попередньої вартості за добовий небаланс) у відповідний момент часу (вчинення балансуючих дій) відповідному замовнику в електронному форматі.

Відповідач зазначає, що з початком повномасштабного війни в України значних руйнувань та пошкоджень зазнала газотранспортна система, яка належить на праві власності державі Україна. Найбільша кількість пошкоджень газотранспортної системи припадає на Харківську область. Разом з тим, внаслідок руйнування та пошкодження газотранспортної системи в зоні активних бойових дій в Харківській області відповідач об`єктивно позбавлений можливості перевірити обсяг природного газу зазначений позивачем в актах наданих послуг за період березень - червень, жовтень - грудень 2022 року. Зазначене, на думку відповідача, спростовує розрахунок позивача про обсяги природного газу, що начебто відібрані відповідачем з газотранспортної системи України. Про неможливість підтвердити або спростувати дані комерційних ВОГ в зоні активних бойових дій відповідач неодноразово повідомляв позивача. Зазначене, на думку відповідача, свідчить що обсяги природного газу за березень - червень, жовтень - грудень 2022 року зазначені в позовній заяві є некоректними та не підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Окрім того, відповідач також зазначає, що позовні вимоги позивача, крім іншого, обґрунтовані тим, що після початку збройної агресії РФ проти України, він надавав послуги по балансуванню обсягів негативних щодобових небалансів природного газу за березень - червень, жовтень - грудень 2022 року газотранспортної системи, яка значною мірою знаходилась/знаходиться під окупацією та в зоні активних бойових дій. Зазначене, на думку відповідача, є підставою для визначення відповідачем саме Російську Федерацію.

Позивач надав суду відповідь на відзив (вх. № 20280 від 01.08.2023) в якій спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, та наполягає на задоволенні заявленого позову.

Зокрема, позивач зазначає, що згідно з висновками Верховного Суду за результатами розгляду справ № 904/5697/20, № 904/5698/20, № 906/1261/20, № 914/2718/20

1) Відсутність укладених додатків до Договору не свідчить про неукладеність Договору. Фактичне виконання усіма сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного;

2) Достатньою підставою для оплати послуг балансування є наявність небалансу в звітному місяці, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником.

3 огляду на наведене, при вирішенні спору слід дослідити, укладенні сторонами акт приймання-передачі природного газу, акт наданих послуг, акт врегулювання щодобових небалансів, довідки про добові небаланси, реєстри файлів, завантажені до інформаційної платформи відповідно до вимог Кодексу ГГС;

3) Оплата послуг балансування має бути здійснена замовником у разі надсилання оператором ГТС такому замовнику рахунку, що є підставою для проведення розрахунку послуг з балансування, які передбачені Кодексом;

4) Оператор ГТС купує газ в тому числі для балансування у власника газу на загальних підставах та ринкових умовах, Замовник же послуг має закуповувати газ для покриття власних витрат або оплатити послуги балансування оператору ГТС.

Позивач спростовує доводи відповідача стосовно не укладання Додатків 1 та 2 до договору, та вказує що їх укладання є обов`язковим лише у випадках надання Замовнику права використання гарантованої та/або переривчастої потужності або потужності з обмеженнями, та не є обов`язковими у випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби.

При цьому позивач вказує, що норми Кодексу ГТС свідчать про те, що саме замовник послуг зобов`язаний вчинити відповідні дії по замовленню гарантованої та/або переривчастої потужності та/або потужності з обмеженнями, за результатами чого сторони Договору і підписують Додаток 1 чи Додаток 2. Однак, відповідач заявок на замовлення гарантованої та/або переривчастої потужності та/або потужності з обмеженнями позивачу не направляв, відповідно не виникла підстава для укладення Додатків 1 та 2 до договору транспортування природного газу.

Позивач вказує, що в рамках комерційного балансування оператор газотранспортної системи здійснює врегулювання добового небалансу кожного окремого замовника послуг транспортування. Отже, необхідно розрізняти послугу балансування, яка фактично, є купівлею оператором газотранспортної системи природного газу для вчинення балансуючих дій, спрямованих на забезпечення підтримання певної кількості та тиску газу в газотранспортній системі, та послугу з врегулювання добового небалансу, яка є складовою послуги транспортування природного газу та налається замовникам них послуг оператором газотранспортної системи.

Вищезазначене, на думку позивача, є спростуванням твердження відповідача щодо відсутності факту понесений позивачем витрат для врегулювання добового небалансу в тому чи іншому звітному періоді, оскільки Оператор ГТС несе такі витрати, зокрема в наслідок позитивних небалансів у замовників послуг транспортування і вказані витрати Оператор ГТС може здійснити, в тому числі, за рахунок коштів, отриманих від замовників послуг транспортування, у яких наявний негативний небаланс у відповідному звітному періоді.

Позивач зазначає, що суб`єкти ринку природного газу, уклавши з оператором газотранспортної системи договір транспортування природного газу та визначивши згідно додатку 1 до Кодексу ГТС, який є невід`ємною частиною такого договору, уповноважених осіб, які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), - вчинили правочин, який є підставою для виникнення відповідних цивільних прав та обов`язків у сфері транспортування природного газу за наслідком вчинення такими уповноваженими особами користувача платформи дій, спрямованих на замовлення, надання та супроводження послуг транспортування природного газу, в тому числі в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також інших дій передбачених Кодексом ГТС.

При цьому, наявність в інформаційній платформі інформації, наданої Операторами ГРМ с підтвердженням вчинення уповноваженими особами Оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкт) ринку природного газу (користувача платформи), дій, що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо-технологічних витрат такого Оператора в зазначених обсягах. Оператор ГТС на підставі даних, що завантажуються до інформаційної платформи користувачами (суб`єктами ринку), та даних з власних ВОГ про обсяги фактично відібрані в точках виходу з ГТС, здійснює комерційне балансування, що відповідно до Кодексу ГТС полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації. Оператор газорозподільної системи, будучи обізнаним про обсяги фактично відібрані ним на точці виходу з газотранспортної системи, та завантаживши до інформаційної платформи інформацію (форма №2, №3) про розподілені споживачам обсяги (по кодах типу «X» та за наявності в розрізі точок комерційного обліку - кодів типу «X») через уповноважених осіб - вчиняє правочин, яким по суті підтверджує розраховану різницю між обсягом природного газу, поданим через точку входу до його мережі (що підтверджується підписаними Актами приймання-передачі природного газу на ГРС), та відібраним споживачами в його мережі (що підтверджується завантаженими з накладеним ЕЦП формами №2), чим но суті і є небаланс оператора ГРМ.

Позивач вказує, що пунктом п. 11.4. Типового договору транспортування природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2497 від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 за № 1383/27828 встановлено, що врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби). Тобто на законодавчому рівні закріплений обов`язок Оператора врегулювати щодобові небаланси на підставі одностороннього акту. Аналогічний за своїм змістом пункт містить Договір транспортування природного газу, укладений між сторонами. В даному випадку, сукупно з даними, що подаються відповідачем, які відображені на інформаційній платформі, у межах спірного періоду у відповідача було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів, які і було відображено в актах врегулювання щодобових небалансів за відповідні місяці, та ін.

Відповідач надав суду письмові пояснення (вх.№ 940/24 від 12.01.2024) в яких наполягає на необґрунтованості заявленого позову, просить суд в його задоволенні відмовити.

Зокрема, відповідач наполягає, що подані на підтвердження доводів позивача копії актів приймання-передачі послуг, розрахунки обсягів природного газу, односторонні акти врегулювання щодобових небалансів та реєстри файлів, завантажених до інформаційної платформи не є належним доказом підтвердження заборгованості за послуги балансування обсягів негативних щодобових небалансів природного газу за березень-червень, жовтень грудень 2022 року в сумі ,43 грн, та нарахованих на суму заборгованості у зв`язку з невиконанням Відповідачем умов договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 року, заявлених до стягнення.

Відповідач зазначає, що він листами № 610-СЛ-6643-0522 від 20.05.2022, № 610-СЛ-10170- 0822 від 31.08.2022, № 610-Сл-13381-1122 від 10.11.2022, № 610-Сл-13383- 1122 від 10.11.2022, № 610-Сл-13766-1122 від 15.11.2022, № 610-Сл-14462- 1222 від 02.12.2022, № 610-Лв-16282-1222 від 30.12.2022, № 193 від 02.03.2023, № 228 від 06.02.2023, № 456 від 01.03.2023 не погоджувався з визначеними Оператором ГТС обсягами передачі природного газу до газорозподільної системи відповідача, так як розрахунок обсягів Оператором ГТС не відповідає а ні вимогам Кодексу ГТС, а ні зміненому стану правовідносин між АТ "Харківгаз" та Оператором ГТС, які склалися під впливом дії форс-мажорних обставин та не враховують чисельні порушення мережевої структури газорозподільних мереж та факти вимушеної міграції споживачів.

Крім того, відповідач вважає що в даному випадку мають місце форс-мажорні обставини, що підтверджується листом від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України

Також відповідач зазначає, що внаслідок руйнування та пошкодження газотранспортної системи в зоні активних бойових дій в Харківській області він об`єктивно позбавлений можливості перевірити обсяг природного газу, що зазначений позивачем в актах наданих за період березень-червень, жовтень-грудень 2022 року. Зазначене, на думку відповідача, спростовує розрахунок позивача про обсяги природного газу, що начебто відібрані відповідачем з газотранспортної системи України. Разом з тим, оскільки, обсяги природного газу за березень-червень, жовтень-грудень 2022 року зазначені в позовній заяві є некоректними та не підтвердженими належними та допустимими доказами, позовні вимоги, на думку відповідача, не підлягають задоволенню.

Окрім того, після поновлення провадження у справі ухвалою від 27.03.2025 позивач надав суду письмові пояснення (вх. № 8496/25 від 07.04.2025) в яких наполягає на задоволенні заявленого позову.

Зокрема, позивач в даних поясненнях зазначає, що в межах справи № 910/1089/24 суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку про необґрунтованість вимог відповідача провести перерахунок обсягу негативного небалансу по приладам обліку природного газу, встановлених на ГРС смт. Дворічна, ГРС с. Моначинівка, ГРС с. Шипувате, ГРС смт. Великий Бурлук, ГРС смт. Шевченкове, ГРС-1 м. Куп`янськ, за договором транспортування природного газу № від 04.02.2020, за період за березень - червень, жовтень - грудень 2022 року включно, шляхом звільнення від сплати добових небалансів природного газу.

На думку позивача, зазначене фактично свідчить про безпідставність заперечень відповідача проти задоволення позову в межах даної справи.

Окрім того, позивач вважає що про обґрунтованість його вимог також свідчить висновки Верховного Суду в процесі розгляд справ в подібних правовідносинах.

Відповідач також надав суду письмові пояснення (вх. № 9993/25 від 23.04.2025) в яких висловлює власну правову позицію у спорі по даній справі з урахуванням висновків, викладених в судових рішеннях по справі № 910/1089/24.

Відповідач наполягає на тому, що обсяги природного газу за спірний період є некоректними та непідтвердженими належними та допустимими доказами у зв`язку із частковою окупацією території Харківської області у спірний період. При цьому, висновки, викладені в Постановах Верховного суду зі справ в подібних правовідносинах не охоплюють весь обсяг правовідносин, що є предметом розгляду у справі № 922/2836/23, а правовідносини, які є предметом спору у вказаних справах, не є тотожними та релевантними правовідносинам у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.05.2025.

На судове засідання 21.05.2025 прибули представники позивача та відповідача.

Представник позивача просить суд заявлений позов задовольнити.

Представник відповідача просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Третя особа на судове засідання свого представника не направила, хоча належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання. В письмових поясненнях (вх. № 18809 від 18.07.2023) третя особа просить суд розглядати справу за відсутності її представника.

Оскільки неявка на судове засідання представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 04.02.2020 року між позивачем (Оператор) та відповідачем (Замовник) було укладено Договір № транспортування природного газу (далі - Договір).

Згідно з п. 17.1. Договору, він набирає чинності з дня його укладення, поширює дію на відносини, що склались між Сторонами з 01 січня 2020 року та діє до 31 грудня 2020 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до п. 2.1. Договору Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в Договорі вартість такої послуги та плат, які виникають при його виконанні.

В п. 2.2. Договору сторонами також було узгоджено, що послуги за цим договором надаються на умовах, визначених Кодексом ГТС.

Положеннями пунктів 1, 2, 3 глави 2 розділу IX Кодексу ГТС унормовано, що доступ до потужності надається лише замовникам послуг транспортування, які уклали з оператором газотранспортної системи договір транспортування. У договорі транспортування природного газу чи його окремому додатку зазначаються точки входу та/або виходу; обсяг розподіленої (договірної) потужності; період (річний, квартальний, місячний); тип потужності (гарантована чи переривчаста, потужність з обмеженнями); строк, на який потужність була розподілена. Оператор газотранспортної системи визначає обсяг вільної потужності на точках входу та точках виходу з урахуванням потужностей, які були надані в рамках процедури розподілу потужності.

За змістом пункту 4 глави 2 розділу IX Кодексу ГТС розподіл потужності здійснюється на такі періоди; річний, квартальний, місячний, на добу наперед, протягом доби.

При цьому на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на одну газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності. Протягом доби - потужність визначеного обсягу, яка доступна з певного часу протягом газової доби і до часу закінчення газової доби з постійним потоком. При цьому одиниця виміру потужності протягом доби - тис. куб. м/добу (абзаци 4.5 пункту 4 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС).

У пунктах 1, 4 глави 7 розділу ІХ Кодекс ГТС визначено, що доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі укладеного договору транспортування та номінації, підтвердженої Оператором газотранспортної системи. Доступ до потужності точок входу/виходу протягом доби надається на підставі укладеного договору транспортування та реномінацІЇ, підтвердженої Оператором газотранспортної системи, Номінація/реномінація підтверджується Оператором газотранспортної системи відповідно до глави 1 цього розділу та вимог розділу XI цього Кодексу. Номінації на період однієї газової доби подаються Оператору газотранспортної системи відповідно до положень розділу XI цього Кодексу.

Відповідно до пункту І глави І розділу XI Кодексу ГТС номінації подаються замовниками послуг транспортування на відповідну добу в розрізі кожної точки входу/виходу. Номінація/реномінація надається через інформаційну платформу Оператора газотранспортної системи (пункт 7 глави І розділу XI Кодексу ГТС),

Номінація - попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування Оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу. Реномінація - заявка на зміну підтвердженої номінації (пункт 5 глави 1 розділ І Кодексу ГТС).

Інформація, що міститься в номінації, попередньо погоджується Оператором газотранспортної системи в порядку, визначеному розділом XI Кодексу ГТС, та є достатньою для надання послуг транспортування. Неподання номінації унеможливлює надання Оператором газотранспортної системи замовнику послуг транспортування.

Згідно з п. 2.3. договору, обсяг Послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням Додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або Додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Згідно з п. 2.5 Договору, Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у Договорі.

Відповідно до пункту 2.7 Договору, Додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 3 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

Пунктом 2.8. Договору передбачено, що взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні послуг транспортування газу здійснюються сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС.

В пункті 9.1. Договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу.

У пункті 6.1 Договору передбачено, що Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з Додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або Додатком 2 до цього Договору (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Відповідно до п. 9.2. Договору, у разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в Оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

Згідно з п. 9.3 Договору, у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за щодобовий небаланс.

Відповідно до п. 11.4. Договору, врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Як свідчать матеріали справи, за результатами співставлення остаточної інформації про подачі/відбору відповідачем газу до/з газотранспортної системи за березень - червень, жовтень - грудень 2022 року Оператор встановив у Замовника наявність негативних щодобових небалансів, які підлягають врегулюванню.

Оператором було оформлено відповідні акти врегулювання щодобових небалансів, а саме:

1) за газовий місяць березень 2022 року на суму 4 194 504,18 грн.;

2) за газовий місяць квітень 2022 року на суму 974 592,09 грн.;

3) за газовий місяць травень 2022 року на суму 81 455 467,97 грн.;

4) за газовий місяць червень 2022 року на суму 17 421 256,55 грн.;

5) за газовий місяць жовтень 2022 року на суму 5 683 324,24 грн.;

6) за газовий місяць листопад 2022 року на суму 388 131 711,75 грн.;

7) за газовий місяць грудень 2022 року на суму 412 737 290,86 грн.;

Керуючись п.2.8. та 9.3. Договору Оператор через інформаційну платформу направив Замовнику рахунки на оплату щодобових небалансів:

- рахунок № 03-2022- від 31.03.2022 на суму 4 194 504,18 грн.;

- рахунок № 04-2022- від 30.04.2022 на суму 974 592,09 грн.;

- рахунок № 05-2022--11 від 31.05.2022 на суму 81 455 467,97 грн.;

- рахунок № 06-2022--11 від 30.06,2022 на суму 17 421 256,55 грн.;

- рахунок № 10-2022- від 31.10.2022 на суму 5 683 324,24 грн.;

- рахунок № 11-2022- від 30.11.2022 на суму 388 131 711,75 грн.;

- рахунок № 12-2022- від 31.12.2022 на суму 412 737 290,86 грн.;

Відправлення актів врегулювання щодобових небалансів та рахунків на оплату підтверджується «Реєстром файлів відправлених з Інформаційної платформи».

Відповідно до пункту 9.3 Договору Замовник має оплатити рахунок на оплату за щодобовий небаланс у термін до 5 робочих днів.

Однак, як зазначає позивач, в порушення умов пункту 9.3 Договору відповідач не виконав свої зобов`язання та не здійснив оплату за щодобові негативні небаланси за березень - червень, жовтень - грудень 2022 року, його борг перед позивачем становить 910 598 147,64 грн.

Згідно з п. 13.1. Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

Відповідно до п. 13.5. Договору, у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором. Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

З підстав порушення строків виконання зобов`язань з оплати негативних щодобових небалансів природного газу та на підставі п. 13.5 Договору позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 164 353 082,74 грн.

Крім того, у зв`язку із порушенням відповідачем виконання зобов`язань з оплати негативних щодобових небалансів, позивач на підставі ч. З ст. 198 ГК України та ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахував відповідачу три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 10979275,55 грн та інфляційні втрати у розмірі 34235 953,50 грн.

Обставини щодо стягнення з відповідача наведеної заборгованості, інфляційних, річних та пені стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

В свою чергу відповідач заявлений позов не визнає, зазначаючи що згідно з умовами договору, та на підставі вищенаведених положень Кодексу ГТС, укладення Додатків 1 (розподіл потужності) та 2 (розподіл потужності з обмеженнями) до договору є обов`язковими, крім випадків надання доступу на добу наперед та/або протягом доби, які надаються у разі подання замовником Оператору газотранспортної системи відповідних номінації/реномінації через інформаційну платформу в порядку, передбаченому Розділом XI Кодексу ГТС, при цьому неподання номінації/реномінації унеможливлює надання Оператором газотранспортної системи замовнику таких послуг.

При цьому, як зазначає відповідач, між сторонами не були підписані Додатки № 1 та № 2 до Договору, а позивачем не надано належних та допустимих доказів подання відповідачем, як Замовником, відповідних номінацій/реномінацій через інформаційну платформу за період березень - червень, жовтень - грудень 2022 року.

Відповідач зазначає, що первинні бухгалтерські документи з боку відповідача підписані не уповноваженою особою, що в сукупності з відсутністю повноважень представника відповідача та не підтвердження здійснення послуг балансування обсягів негативних щодобових небалансів природного газу за березень - червень, жовтень - грудень 2022 року спростовує здійснення господарської операції.

Відповідач зазначає, що згідно з пунктом 6 розділу XIII Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи для забезпечення власної господарської діяльності (у тому числі для балансування, власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) придбаває природний газ у власника природного газу (у тому числі у газовидобувного підприємства, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах. В контексті наведеного, відповідач вважає, що позивачу необхідно довести факт закупівлі природнього газу, що використовувався для балансування у спірний період, за відсутності укладених договорів про надання послуг балансування, оскільки балансування газотранспортної системи здійснюється на постійній основі.

Відповідач зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують вчинення балансуючих дій, зокрема, позивачем не доведено, що було передбачено передачу обсягу природного газу Оператору ГТС щодобово, що була погоджена формула, за якою визначалась ціна природного газу за кожну добу, та чи доводилась така інформація (розрахунок попередньої вартості за добовий небаланс) у відповідний момент часу (вчинення балансуючих дій) відповідному замовнику в електронному форматі.

Відповідач зазначає, що з початком повномасштабної збройної агресії РФ проти України значних руйнувань та пошкоджень зазнала газотранспортна система, яка належить на праві власності державі Україна. Найбільша кількість пошкоджень газотранспортної системи припадає на Харківську область. При цьому, внаслідок руйнування та пошкодження газотранспортної системи в зоні активних бойових дій в Харківській області відповідача об`єктивно позбавлено можливості перевірити обсяг природного газу зазначений позивачем в актах наданих послуг за період березень - червень, жовтень - грудень 2022 року, що на думку відповідача спростовує розрахунок позивача про обсяги природного газу, що начебто відібрані відповідачем з газотранспортної системи України, та ін.

Судом також встановлено, що з метою захисту своїх прав та інтересів щодо безпідставного, на думку відповідача, покладання на нього вартості добових небалансів, в т.ч. протягом спірного періоду, відповідач у даній справі звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до позивача у даній в якому просив суд:

- зобов`язати позивача у даній справі вчинити дії з анулювання власних попередніх односторонніх дій - коригуючих актів небалансу по приладам обліку природного газу, встановлених на ГРС смт. Дворічна, ГРС с. Моначинівка, ГРС с. Шипувате, ГРС смт. Великий Бурлук, ГРС смт. Шевченкове, ГРС-1 м. Куп`янськ за Договором шляхом виключення негативних небалансів за Спірний період;

- провести перерахунок обсягу негативного небалансу по приладам обліку природного газу, встановлених на ГРС смт. Дворічна, ГРС с. Моначинівка, ГРС с. Шипувате, ГРС смт. Великий Бурлук, ГРС смт. Шевченкове, ГРС-1 м. Куп`янськ, за Договором за Спірний період, шляхом звільнення від сплати добових небалансів природного газу.

Заявлений позов відповідач у даній справі обґрунтовував з посиланням на те, що протягом Спірного періоду під окупацією знаходилась майже половина територій Харківської області (зони ліцензованої діяльності відповідача у даній справі), а на час подання даного позову 4% території області знаходилося під тимчасовою окупацією; що таким чином, відповідач у даній справі не мав доступу до частини територій та не міг виконувати функції оператора газорозподільної системи в повному обсязі; що втрата контролю над частиною територій Харківської області спричинила відсутність доступу до об`єктів газоспоживання частини контрагентів відповідача за договорами на розподіл природного газу (споживачами), чим спричинено неможливість контролю споживання та обліку розподіленого природного газу, а також передачі даних оператора газорозподільної системи для відображення на інформаційні платформі Оператора ГТС; що на думку відповідача у даній справі, покладення об`єму розподілу газу по приладам обліку природного газу, що встановлені на ГРС смт. Дворічна, ГРС с. Шипувате, ГРС смт. Великий Бурлук, ГРС смт. Шевченкове, ГРС-1 м. Куп`янськ, які були розташовані в зоні активних бойових дій та знаходились під окупацією РФ, покладають на відповідача у даній справі обов`язок по сплаті грошових коштів за непідтверджені обсяги, що порушує права та законні інтереси відповідача у даній справі та є підставою для перерахунку обсягів.

Однак, рішенням Господарського суду м. Києва від 03.09.2024 по справі № 910/1089/24, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у цій же справі, в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи наведені судові рішення у справі № 910/1089/24, суди першої та апеляційної інстанції зробили такі висновки:

1) обсяг добового небалансу не розраховується по приладам обліку природного газу (лічильникам), оскільки по цим приладам розраховується загальний (фізичний) обсяг природного газу, який переданий з газотранспортної системи до газорозподільної мережі. У свою чергу обсяг добового небалансу це різниця між таким фізичним обсягом переданого газу і обсягом газу, який розподілено Харківгаз своїм споживачам та несанкціоновано відібраним газом. Фізичні обсяги переданого природного газу не дорівнюють обсягам добових небалансів;

2) позивач (відповідач у даній справі) обрав неправильний спосіб захисту, і відсутній причинно-наслідковий зв`язок між заявленими позовними вимогами та обставинами, які покладено в обґрунтування таких вимог;

3) у спірний період здійснено облік природного газу, переданого з газотранспортної до газорозподільної системи, у порядку визначеному чинним законодавством, і це підтверджується актами (зведеними актами) приймання-передачі природного газу з Харківгаз. Вказані акти чи зазначені в них дані щодо обсягів природного газу позивачем у судовому порядку не оскаржені та не скасовані;

4) позивачем (відповідачем у даній справі) не доведено реального порушення Оператором ГТС будь-яких його прав чи охоронюваних законом інтересів, яке підлягає захисту в заявлений позивачем спосіб;

5) в свою чергу, коригуючі акти за травень та червень 2022 року пов`язані виключно із розрахунком допустимого відхилення і не стосуються зміни обсягів природного газу та/чи фізичного обліку природного газу, так як у коригуючих актах обсяг газу не мінився, змінилися лише показники допустимого відхилення (відповідно до постанови НКРЕКП від 03.05.2022 № 416), які вплинули на визначення вартості добових небалансів, а не на їх обсяги;

6) що Господарським судом Харківської області розглядається справа №922/2836/23 щодо стягнення заборгованості за добові негативні небаланси за Спірний період, і саме в межах цього спору, з урахуванням предмету і підстав позову вирішується питання щодо наявності/відсутності підстав для стягнення заборгованості за добові небаланси у відповідний період, в т.ч. і щодо визначення обсягів таких добових небалансів.

Надаючи правову кваліфікацію існуючим між сторонами правовідносинам суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом ГТС, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор), від 30.09.2015 № 2493, та Типовим договором транспортування природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497.

За змістом частин першої і другої статті 32 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції, чинній станом на момент укладення Договору) транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором транспортування природного газу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтю 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

В даному випадку за результатами співставлення остаточної інформації про подачі/відбору відповідачем газу до/з газотранспортної системи за березень - червень, жовтень - грудень 2022 року позивач, як Оператор, встановив у відповідач, як Замовника, наявність негативних щодобових небалансів, які підлягають врегулюванню.

Оператором було оформлено відповідні акти врегулювання щодобових небалансів, а саме:

1) за газовий місяць березень 2022 року на суму 4 194 504,18 грн.;

2) за газовий місяць квітень 2022 року на суму 974 592,09 грн.;

3) за газовий місяць травень 2022 року на суму 81 455 467,97 грн.;

4) за газовий місяць червень 2022 року на суму 17 421 256,55 грн.;

5) за газовий місяць жовтень 2022 року на суму 5 683 324,24 грн.;

6) за газовий місяць листопад 2022 року на суму 388 131 711,75 грн.;

7) за газовий місяць грудень 2022 року на суму 412 737 290,86 грн.;

Керуючись п.2.8. та 9.3. Договору Оператор через інформаційну платформу направив Замовнику рахунки на оплату щодобових небалансів:

- рахунок № 03-2022- від 31.03.2022 на суму 4 194 504,18 грн.;

- рахунок № 04-2022- від 30.04.2022 на суму 974 592,09 грн.;

- рахунок № 05-2022--11 від 31.05.2022 на суму 81 455 467,97 грн.;

- рахунок № 06-2022--11 від 30.06,2022 на суму 17 421 256,55 грн.;

- рахунок № 10-2022- від 31.10.2022 на суму 5 683 324,24 грн.;

- рахунок № 11-2022- від 30.11.2022 на суму 388 131 711,75 грн.;

- рахунок № 12-2022- від 31.12.2022 на суму 412 737 290,86 грн.;

Відповідно до пункту 9.3 Договору Замовник має оплатити рахунок на оплату за щодобовий небаланс у термін до 5 робочих днів.

Однак, як зазначає позивач, в порушення умов пункту 9.3 Договору відповідач не виконав свої зобов`язання та не здійснив оплату за щодобові негативні небаланси за березень - червень, жовтень - грудень 2022 року, його борг перед позивачем становить 910 598 147,64 грн.

З цього приводу суд зазначає, що договір транспортування природного газу за своєю правовою природою є договором надання послуг. При цьому, умовами договору передбачено обов`язок відповідача, як замовника, оплатити негативні щодобові небаланси.

Щодо обсягів спожитого газу та послань відповідача на те, що такі обсяги визначено помилково помилково, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. З глави 3 розділу IV Кодексу газотранспортної системи обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та Інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. У разі якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора газотранспортної системи, 3 метою контролю цілісності і достовірності інформації, яка передається в електронному вигляді, а також підтвердження її авторства під час обміну інформацією оператор газотранспортної системи забезпечує використання електронного цифрового підпису.

Усі операції, що здійснюються через інформаційну платформу, зберігаються з інформацією щодо відповідного користувача інформаційної платформи, часу здійснення операції, електронного- цифрового підпису (ЕЦП), накладеного на форми (файли), що завантажуються до інформаційної платформи

Таким чином, суб`єкти ринку природного газу, уклавши з оператором газотранспортної системи договір транспортування природного газу та визначивши згідно додатку 1 до Кодексу ГТС, який є невід`ємною частиною такого договору, уповноважених осіб, які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), - вчинили правочин. який є підставою для виникнення відповідних цивільних прав та обов`язків у сфері транспортування природного газу за наслідком вчинення такими уповноваженими особами користувача платформи дій, спрямованих на замовлення, надання та супроводження послуг транспортування природного газу, в тому числі в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також інших дій передбачених Кодексом ГТС.

Так, відповідно до п. 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС згідно вимог цього Кодексу та за формами електронного документообігу оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором на виконання постанови НКРЕКП від 28.09.2018 №1134, до інформаційної платформи Операторами ГПМ вноситься інформація (шляхом завантаження файлів з накладанням ЕЦП):

Форма № 1. Інформація про споживачів, підключених до газорозподільної системи.

Форма № 2. Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відборн/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби).

Форма № 3. Інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу.

Форма № 4. Інформація про операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з його газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів та про об`єм/обсяг приймання-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу.

Форма № 5. Інформація про газовидобувні підприємства (за їх наявності), промислові газопроводи яких безпосередньо підключені до газорозподільної системи.

Форма № 8. Інформація про об`єм/обсяг подач природного газу у віртуальній точці входу з газорозподільної системи в розрізі газовидобувних підприємств.

Форма № 9. Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до Реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС/постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання, (інформація надається оператором ГТС)

В даному випадку, позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи у березень - червень, жовтень - грудень 2022 року (складених, зокрема, на підставі інформації поданої відповідачем до інформаційної платформи згідно форм 2, 4, 9, які додаються разом з реєстрами) виявив наявність у відповідача негативних небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць.

Наявність в інформаційній платформі інформації, наданої Операторами ГРМ с підтвердженням вчинення уповноваженими особами Оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), дій, що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо-технологічних витрат такого Оператора в зазначених обсягах.

Оператор ГТС на підставі даних, що завантажуються до інформаційної платформи користувачами (суб`єктами ринку), та даних з власних ВОГ про обсяги фактично відібрані в точках виходу з ГТС, здійснює комерційне балансування, що відповідно до Кодексу ГТС полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації. Оператор газорозподільної системи, будучи обізнаним про обсяги фактично відібрані ним на точці виходу з газотранспортної системи, та завантаживши до інформаційної платформи інформацію (форма №2, №3) про розподілені споживачам обсяги (по кодах типу «X» та за наявності в розрізі точок комерційного обліку - кодів типу «X») через уповноважених осіб - вчиняє правочин, яким по суті підтверджує розраховану різницю між обсягом природного газу, поданим через точку входу до його мережі (що підтверджується підписаними Актами приймання-передачі природного газу на ГРС), та відібраним споживачами в його мережі (що підтверджується завантаженими з накладеним ЕЦП формами №2), чим но суті і є небаланс оператора ГРМ.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що в матеріалах справи нібито відсутні належні докази факту понесення реальних витрат на врегулювання добового небалансу.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про ринок природного газу», кодекс газотранспортної системи визначає правила фізичного і комерційного балансування з урахуванням основних принципів, визначених статтею 35 цього Закону.

Відповідно до Кодексу ГТС:

- балансування системи - це діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування:

- фізичне балансування - заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу;

- комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації.

Відповідно до пункту 3 розділу XIII Кодексу ГТС, для відвернення загрози цілісності газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи вживає таких заходів:

1) купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - використання послуг балансування, тобто здійснює балансуючі дії;

2) регулювання обсягу надходження газу в газотранспортну систему (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій та цим Кодексом;

3) регулювання обсягу природного газу, який знаходиться в газотранспортній системі.

Оператор газотранспортної системи здійснює балансуючі дії для:

- підтримання тиску в газотранспортній системі з метою виконання вимог цілісності газотранспортної системи та вимог щодо експлуатації газотранспортної системи,

- досягнення певної кількості природного газу у газотранспортній системі на кінець доби, що може відрізнятися від кількості, що очікується відповідно до передбачених подач та відборів для такої газової доби, але яка буде сумісна з економічною, ефективною та безпечною експлуатацією газотранспортної системи.

Під час здійснення балансуючих дій оператор газотранспортної системи враховує:

- власну оцінку попиту на природний газ за газову добу або протягом газової доби, щодо якої здійснюється(-ються) балансуюча(-і) дія(-ї);

- інформацію про номінації, алокації та виміряні потоки природного газу;

- тиск природного газу в газотранспортній системі.

При цьому слід зауважити, що фізичне балансування, у тому числі вчинення балансуючих дій здійснюється для балансування газотранспортної системи загалом, а не для врегулювання послуг балансування окремого замовника послуг транспортування.

В рамках комерційного балансування оператор газотранспортної системи здійснює врегулювання добового небалансу кожного окремого замовника послуг транспортування.

Отже, необхідно розрізняти послугу балансування, яка, фактично, є купівлею оператором газотранспортної системи природного газу для вчинення балансуючих дій, спрямованих на забезпечення підтримання певної кількості та тиску газу в газотранспортній системі, та послугу з врегулювання лобового небалансу, яка є складовою послуги транспортування природного газу та надається замовникам цих послуг оператором газотранспортної системи.

Комерційне балансування фактично є врегулюванням небалансів, а саме - різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації.

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування за газову добу дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу відсутній добовий небаланс за цю газову добу.

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Плата за добовий небаланс застосовується таким чином:

- якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, продав оператору газотранспортної системи природний газ в обсязі добового небалансу і, відповідно, має право на отримання грошових коштів від оператора газотранспортної системи у розмірі плати за добовий небаланс;

- якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Для розрахунку плати за добовий небаланс для кожного замовника послуг транспортування природного газу оператор газотранспортної системи множить остаточний обсяг добового небалансу на ціну, що визначається відповідно до пунктів 8-ІІ цієї глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС,

Отже, при комерційному балансуванні у замовника послуг транспортування виникають як позитивні так і негативні небаланси. І відповідно, Оператор ГТС зобов`язаний здійснити виплати замовникам послуг транспортування за позитивний небаланс (витрати, які пов`язані з оплатою за добовий небаланс за газовий місяць), в тому числі, за рахунок отриманих коштів від замовників послуг транспортування, які мають негативні небаланса.

Вищезазначене спростовує твердження відповідача щодо відсутності факту понесення оператором ГТС витрат для врегулювання добового небалансу в тому чи іншому звітному періоді, оскільки Оператор ГТС несе такі витрати, зокрема в наслідок позитивних небалансів у замовників послуг транспортування і вказані витрати Оператор ГТС може здійснити, в тому числі, за рахунок коштів, отриманих від замовників послуг транспортування, у яких наявний негативний небаланс у відповідному звітному періоді.

Крім того, позивач безпосередньо несе витрати в обсязі природного газу, який відбирався відповідачем без належних правових підстав, що підтверджується матеріалами справи.

Щодо посилань відповідача на те, що між сторонами не були підписані Додатки № 1 та № 2 до Договору, а позивачем не надано належних та допустимих доказів подання відповідачем, як Замовником, відповідних номінацій/реномінацій через інформаційну платформу за період березень - червень, жовтень - грудень 2022 року, суд зазначає.

З цього приводу суд враховує висновки, викладені в Постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 15.07.2022 по справі № 921/184/21, яка вирішуючи питання про стягнення заборгованості за надання послуг за Договором транспортування природного газу, дійшла висновків:

1) Договір транспортування природного газу за своєю правовою природою є договором надання послуг;

2) Сторони вчиняли дії, спрямовані на виконання Договору: (І) замовник надсилав повідомлення з довіреностями на створення облікового запису уповноважених осіб користувача інформаційної платформи, (2) на виконання п. 2.8. Договору сторони підписували акти наданих послуг (перевищення потужності);

3) Виходячи зі змісту положень пунктів 2.3. та 2.7. Договору транспортування газу, у випадку надання доступу до потужності на період однієї газової доби Додатки 1 та 2 не укладаються;

4) Здійснення господарської діяльності Оператором ГРМ з розподілу природного газу заходиться в прямій залежності від того, що з газотранспортної системи позивача мають надходити обсяги газу до газорозподільної системи відповідача, які відповідач розподіляє приєднаним до його мережі споживачам.

Ці висновки Об`єднаної палати Верховного Суду підтверджують, що відсутність укладених Додатків 1 та 2 не свідчить про неузгодження сторонами умов Договору.

Крім того, Висновки Верховного Суду за результатами розгляду справ № 904/5697/20, № 904/5698/20, № 906/1261/20, № 914/2718/20 зводяться до таких тверджень:

1) Відсутність укладених додатків до Договору не свідчить про неукладеність Договору. Фактичне виконання усіма сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного;

2) Достатньою підставою для оплати послуг балансування є наявність небалансу в звітному місяці, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником.

3 огляду на наведене, при вирішенні спору слід дослідити, укладенні сторонами акт приймання-передачі природного газу, акт наданих послуг, акт врегулювання щодобових небалансів, довідки про добові небаланси, реєстри файлів, завантажені до інформаційної платформи відповідно до вимог Кодексу ГГС;

3) Оплата послуг балансування мас бути здійснена замовником у разі надсилання оператором ГТС такому замовнику рахунку, що с підставою для проведення розрахунку послуг з балансування, які передбачені Кодексом;

4) Оператор ГТС купує газ в тому числі для балансування у власника газу на загальних підставах та ринкових умовах, Замовник же послуг мас закуповувати газ для покриття власних витрат або оплатити послуги балансування оператору ГТС.

3 приводу непідписання між сторонами Додатків 1 та 2 до договору транспортування природного газу, варто також відмітити наступне.

Відповідно до абзацу сімдесят шостого пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи потужність - максимально допустиме перетікання обсягу природного газу, виражене в одиницях енергії до одиниці часу, що надається замовнику послуг транспортування відповідно до договору транспортування.

Кодекс ГТС визначає окремі вили потужності, зокрема:

Гарантована потужність - потужність газотранспортної системи, яка надається замовнику з гарантією реалізації права її користування протягом періоду надання послуг транспортування природного газу (абзац 32 пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС)

Переривчаста потужність - потужність газотранспортної системи, яка надається замовнику без гарантії реалізації права користування нею, а з можливістю її обмеження (переривання) на умовах, визначених договором транспортування природного газу та цим Кодексом (абзац 79 пункту 5 глави І розділу І Кодексу ГТС);

Потужність з обмеженнями:

- право одночасного користування потужністю точки входу та точки виходу на міждержавному з`єднанні з урахуванням обмежень, встановлених цією главою;

- право одночасного користування потужністю точки входу/виходу на міждержавному з`єднанні та точки виходу/входу до/з газосховища чи групи газосховищ з урахуванням обмежень, встановлених цією главою. Право одночасного користування потужністю точки виходу на міждержавному з`єднанні та точки входу з газосховища чи групи газосховищ може бути надане замовнику послуг транспортування виключно на обсяги природного газу, які були подані на точку виходу до газосховища чи групи газосховищ на умовах користування потужністю з обмеженнями (пункт І глави 8 розділу IX Кодексу ГТС).

Договірна потужність - частина технічної потужності газотранспортної системи, яка розподілена замовнику послуг транспортування згідно з договорами транспортування.

Як вбачається з п. 2.7 договору № 04А611-886-20/ від 31.01.2020 Додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби.

Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та /або протягом доби.

Таким чином укладання Додатків 1 та 2 є обов`язковим лише у випадках надання Замовнику права використання гарантованої та/або переривчастої потужності або потужності з обмеженнями, та не є обов`язковими у випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби.

Відповідно до розділу IX Кодексу ГТС, підписання Додатків 1 та 2 по замовленню потужності (гарантованої, переривчастої) не є дією, яка відбувається одночасно з укладенням договору транспортування природного газу.

Згідно з п. 1 глави 3 розділу IX Кодексу ГТС, замовник послуг транспортування, який має намір замовити (забронювати) потужність (крім потужності на добу наперед/протягом доби) в певній точці входу до газотранспортної системи та/або точці виходу з газотранспортної системи подає у строки, визначені Кодексом ГТС, оператору газотранспортної системи заявку на розподіл потужності за формою оператора газотранспортної системи, опублікованою на його веб-сайті.

Тобто замовити потужність може лише замовник послуг транспортування, яким є юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС)

Якщо в результаті проведення розподілу потужності замовнику послуг транспортування буде розподілена потужність, оператор газотранспортної системи має повідомити йому про розподіл потужності протягом п`яти робочих днів з дня розподілу потужності (п, 1 глави 6 розділу IX Кодексу ГТС). І лише після розподілу потужності Оператор ГТС повинен надати замовнику послуг транспортування проект розподілу потужності (у формі Додатку 1 чи Додатку 2 до Договору), який замовник має підписати та надати Оператору ГТС у відповідності до норм глави б розділу IX Кодексу ГТС.

Норми Кодексу ГТС свідчать про те, що саме замовник послуг зобов`язаний вчинити відповідні дії по замовленню гарантованої та/або переривчастої потужності та/або потужності з обмеженнями, за результатами чого сторони Договору і підписують Додаток 1 чи Додаток 2.

В даному випадку матеріали справи не містять доказів надання відповідачем позивачу заявок на замовлення гарантованої та/або переривчастої потужності та/або потужності з обмеженнями, відповідно не виникла підстава для укладення Додатків 1 та 2 до договору транспортування природного газу.

Щодо посилань відповідача на те, що з початком повномасштабної збройної агресії РФ проти України значних руйнувань та пошкоджень зазнала газотранспортна система, яка належить на праві власності державі Україна; що найбільша кількість пошкоджень газотранспортної системи припадає на Харківську область і при цьому, внаслідок руйнування та пошкодження газотранспортної системи в зоні активних бойових дій в Харківській області відповідача об`єктивно позбавлено можливості перевірити обсяг природного газу зазначений позивачем в актах наданих послуг за період березень - червень, жовтень - грудень 2022 року, що на думку відповідача спростовує розрахунок позивача про обсяги природного газу, що начебто відібрані відповідачем з газотранспортної системи України.

Суд констатує, що зазначені вище доводи жодним чином не спростовують правильність здійсненого позивачем розрахунку добових небалансів, здійснених в порядку та на підставах, визначених вищенаведеними умовами укладеного між сторонами Договору та положень Кодексу ГТС. Належних та допустимих доказів необґрунтованості таких розрахунків відповідачем суду також не надано.

Крім того, як вже зазначалося, рішенням Господарського суду м. Києва від 03.09.2024 по справі № 910/1089/24, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у цій же справі, відповідачу у даній справі відмовлено в задоволенні позову про зобов`язання позивача у даній справі вчинити дії з анулювання власних попередніх односторонніх дій - коригуючих актів небалансу по приладам обліку природного газу, встановлених на ГРС смт. Дворічна, ГРС с. Моначинівка, ГРС с. Шипувате, ГРС смт. Великий Бурлук, ГРС смт. Шевченкове, ГРС-1 м. Куп`янськ за Договором шляхом виключення негативних небалансів за Спірний період, та провести перерахунок обсягу негативного небалансу по приладам обліку природного газу, встановлених на вказаних ГРС за Договором за Спірний період, шляхом звільнення від сплати добових небалансів природного газу. Як зазначили суд першої та апеляційної інстанцій при розгляді вказаної справи, у спірний період здійснено облік природного газу, переданого з газотранспортної до газорозподільної системи, у порядку визначеному чинним законодавством, і це підтверджується актами (зведеними актами) приймання-передачі природного газу з Харківгаз. Вказані акти чи зазначені в них дані щодо обсягів природного газу позивачем у судовому порядку не оскаржені та не скасовані; позивачем (відповідачем у даній справі) не доведено реального порушення Оператором ГТС будь-яких його прав чи охоронюваних законом інтересів, яке підлягає захисту в заявлений позивачем спосіб.

Суд при розгляді даної справи також враховує висновки, викладені Верховним Судом в Постанові від 03.04.2024 у справі № 907/749/19 згідно з якими не може залишитися без урегулювання ситуація, коли особа спожила природний газ, проте нікому не оплатила його вартості, і жодна норма чинного законодавства України не надає право використовувати природний газ безоплатно (п. 170 постанови).

При цьому, суд також критично ставиться до посилань відповідача щодо нібито невідповідності акту врегулювання щодобових небалансів критеріям первинних документів відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 32 Закону України «Про ринок природного газу» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг затверджено Постанову №2497 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору транспортування природного газу», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 за № 1383/27828.

Пунктом п. 11.4. Типового договору транспортування природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2497 від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 за № 1383/27828 встановлено, що врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Тобто на законодавчому рівні закріплений обов`язок Оператора врегулювати щодобові небаланси на підставі одностороннього акту.

Аналогічний за своїм змістом пункт містить укладений між сторонами Договір транспортування природного газу.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, до документів, які підтверджують факт отримання послуг, перш за все відноситься відповідний акт. Його форма чітко не регламентована, проте, щоб мати статус первинного документу, акт повинен містити всі реквізити, передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій с первинні документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Положення Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Постанови Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2497 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору транспортування природного газу», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 за № 1383/27828 є імперативними та такими, що розширеному тлумаченню не підлягають.

Вказаними імперативними нормами чинного законодавства України не встановлено вимог про те, що акт повинен містити особистий підпис або інше погодження представника юридичної особи, якій послуги надавалися та необхідності деталізації відомостей про джерела внесення в нього інформації.

Акт врегулювання щодобових небалансів, в силу Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинним документом, оскільки має всі необхідні встановлені ним обов`язкові реквізити. Акт містить посилання на номер та дату договору, відповідно до якого акт складено; назву замовника та виконавця; дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка його підписала; зміст та обсяг наданих послуг; вартість послуг. Доказів того, що вказаний акт не має юридичної сили або визнаний в установленому порядку недійсним відповідачем не надано.

Про те, що односторонній акт врегулювання щодобових небалансів може засвідчувати факт здійснення господарської операції з врегулювання щодобових небалансів також підтверджується Податковою консультацією Державної фіскальної служби України № 2637-/6/99-99- 15-03-02-15/ІПК від 10.06.2019.

Разом з тим враховуючи, що загальний обсяг природного газу відібраного відповідачем через точки виходу з газотранспортної системи (що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, формами 4 щодо перетоків газу, скріншотами), з урахуванням обсягу відібраного споживачами з газорозподільної системи відповідача (що підтверджується формами 2,3, які надавалися відповідачем щодо інформації про фактичний місячний відбір/споживання природного газу споживачами), враховуючи обсяг природного газу, поданий відповідачем до газотранспортної системи позивачем обґрунтовано встановлено, що відповідачем допущено утворення негативного небалансу.

Сукупно за даними, що подаються відповідачем, які відображені на інформаційній платформі, у межах спірного періоду у Відповідача було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів, які і було відображено в актах врегулювання щодобових небалансів за відповідні місяці.

Посилання відповідача на не відображення позивачем відомостей про господарські операції у податковій звітності є недоречними, оскільки ці питання жодним чином не стосуються предмету дослідження у даній справі. При цьому, жодних доказів того, що позивачем дійсно вчинено податкове правопорушення відповідачем суду також не надано.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що акти перевищення замовленої потужності з боку відповідача підписані неуповноваженим представником (як про це зазначає відповідач у відзиві) суду також не надано.

Також безпідставними суд вважає посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин, як на підставу звільнення його від відповідальності.

Відповідно до ст. 617 ЦК України, «особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили»

Частиною другою ст, 218 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Положеннями пункту 14.1 Договору визначено, що Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань за цим Договором, якщо таке невиконання є наслідком обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) та якщо в момент взяття на себе зобов`язань за цим Договором така Сторона не могла ані передбачити, ані попередити їх настання

Відповідно до п. 14.2 Договору, під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Згідно з п.14.3 Договору, сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до чинного законодавства. Засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому чинним законодавством порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Таким чином, враховуючи положення Договору, сторона, яка вважає, що у неї наявні форс-мажорні обставини, повинна повідомити іншу сторону про таке та в подальшому надати відповідні докази щодо підтверджують такі обставини. Доказом, який підтверджує форс-мажорні обставини є сертифікат Торгово-промислової палати України,

Разом з тим, в даному випадку відповідачем не вчинено жодної дії, передбаченої умовами Договору, зокрема не повідомлялось позивача про наявність у нього форс-мажорних обставин та не надавались відповідні докази на підтвердження цього (сертифікат ТПП України). Лист ТПП України від 28.02.2022 на який посилається Відповідач не є сертифікатом в розумінні ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні», відповідно не може бути і доказом, яким може встановлюватись наявність форс-мажорних обставин.

Крім того, між фактом початку військової агресії РФ проти України 24.02.2022 та фактом неможливості (на думку відповідача) виконання зобов`язання по сплаті за заборгованості за оплату негативних небалансів (штрафних санкцій за несвоєчасну оплату негативних небалансів) відсутній причинно-наслідковий зв`язок. До того ж, доказів завдання шкоди інфраструктурі Відповідача, які могли б вплинути на його господарську діяльність, суд не надано. Яким чином агресія РФ проти України впливає саме на неможливість виконання зобов`язання відповідача за договором останнім не наведено, а самі лише посилання на дію воєнного стану в Україні обставинами, що унеможливлює виконання такого зобов`язання.

При винесенні даного рішення суд також зазначає та враховує висновки, викладені в Постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 листопада 2023 року у справі № 918/686/21 за позовом Оператора ГТС до АТ «Рівнегаз». В даній постанові систематизовано попередні висновки Верховного Суду у справах із подібними правовідносинами, визначивши предмет доказування та акцентувавши увагу на наступному:

1) Оператор ГТС здійснює розрахунок остаточних обсягів щодобових небалансів за кожну газову добу звітного місяця та визначає остаточну плату за такі небаланси за кожну добу і сумарно за місяць на підставі співставлення остаточних алокацій подач/ відборів природного газу до/з системи ГТС (пп. 237-238 постанови);

2) Остаточні алокації, на підставі яких Оператор ГТС визначає обсяг щодобових небалансів, фактично формуються на підставі даних, поданих замовником послуг транспортування до інформаційної платформи (п. 249 постанови);

3) При вирішенні даних спорів необхідно брати до уваги звіти форми №8в, які подаються операторами газорозподільної системи до Регулятора (НКРЕКП). В цих звітах оператори визначають обсяги природного газу, відібраного з ГТС (п. 218, п. 240 постанови);

4) Умовою для виникнення у замовника послуг транспортування обов`язку з оплати Оператору ГТС вартості добового небалансу є наявність у нього негативного небалансу (тобто якщо має місце перевищення обсягів відібраного замовником природного газу з ГТС над обсягами переданого природного газу) (п. 270 постанови);

5) Достатньою підставою оплати послуг комерційного балансування за законом та договором є існування негативного небалансу за газову добу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником (п. 271 постанови);

6) Оплата послуг балансування має бути здійснена замовником у разі надсилання оператором ГТС такому замовнику акта, рахунку на оплату, звіту по точках входу/ виходу замовника послуг транспортування (п. 273 постанови).

Окремо ОП КГС наголосила, що типовий договір транспортування природного газу та Кодекс ГТС не передбачають надання Оператором ГТС будь-яких інших підтверджень факту здійснення ним балансування (в тому числі відповідно до пп. 1 п. 3 розд. ХІІІ Кодексу ГТС) для того, щоб послуги балансування вважались наданими, а у Оператора ГТС виникло право на отримання від замовника оплати (п. 274 постанови).

Крім того, в п. 275 постанови ОП КГС окремо підкреслила, що у такій категорії справ, незалежно від того, здійснюється місячне чи добове балансування, а також яка саме редакція Кодексу ГТС застосовується до спірних відносин, Оператор ГТС не повинен доводити:

a. існування загрози цілісності ГТС,

b. наявності в нього ресурсу природного газу саме для врегулювання небалансів відповідача,

c. факт понесення реальних витрат на врегулювання небалансів саме відповідача, зокрема й факт купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів.

В контексті вищезазначеного суд приходить до висновку, що позивачем в процесі розгляду даної справи належним чином доведено наявність у відповідача як Замовника, негативних щодобових небалансів, які підлягають врегулюванню, та стосовно яких за період з березня по червень та з жовтня по грудень 2022 було оформлено відповідні акти врегулювання щодобових небалансів, та направлено рахунки на оплату щодобових небалансів на загальну суму 910598147,64 грн

Відповідно до пункту 9.3 Договору Замовник має оплатити рахунок на оплату за щодобовий небаланс у термін до 5 робочих днів.

Оскільки відповідач не надав суду будь-яких доказів сплати існуючої заборгованості, суд за наслідками розгляду справи приходить до висновку про задоволення позову в даній часині вимог та стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь позивача.

Щодо позову в частині стягнення інфляційних, річних та пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 13.1. Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

Відповідно до п. 13.5. Договору, у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором. Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Факт прострочення відповідачем виконання зобов`язань з оплати послуг підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується.

Зазначене, з урахування вимог ст. 625 ЦК України надає право позивачу на нарахування, пені, 3% річних та інфляційних за таке прострочення.

В даному випадку, з підстав порушення строків виконання зобов`язань з оплати негативних щодобових небалансів природного газу та на підставі п. 13.5 Договору позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 164 353 082,74 грн.

Крім того, у зв`язку із порушенням відповідачем виконання зобов`язань з оплати негативних щодобових небалансів, позивач на підставі ч. З ст. 198 ГК України та ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахував відповідачу три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 10979275,55 грн та інфляційні втрати у розмірі 34235953,50 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суд констатує, що його здійснено арифметично вірно.

За таких обставин, заявлений позов в даній частині вимог також підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 164353082,74 грн. пені, 10979275,55 грн 3% річних та 34235 953,50 грн. інфляційних втрат.

При прийнятті даного рішення суд також зазначає та враховує, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

У п. 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27.09.2001).

У наведеній справі Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З огляду на викладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України. Оскільки позов в межах даної справи підлягає задоволенню повністю, витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на відповідача. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 939400 грн. таких витрат.

Згідно з ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну загострену обстановку, введення особливого режиму роботи Господарського суду Харківської області, систематичні обстріли м. Харкова, суд при виготовленні повного тексту рішення був вимушений вийти за межі строку, встановленого статтею 233 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (адреса: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (адреса: 03065, м. Київ, пр.-т Любомира Гузара, буд. 44; ):

910598147,64 грн - основної заборгованості;

164353082,74 грн - пені;

34235953,50 грн - інфляційних втрат;

10979275,55 грн - 3% річних;

939400 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "03" червня 2025 р.

Суддя О.І. Байбак