ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025м. ДніпроСправа № 904/1998/25
За позовом Державного науково-дослідного інституту Міністерства внутрішніх справ України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 62 370,00грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Державний науково-дослідний інститут Міністерства внутрішніх справ України звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" заборгованості у розмірі 62 370,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №131 від 06 березня 2024 року в частині повної та своєчасної поставки товару.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2025 справу №904/1998/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 28.04.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв.

Частиною одинадцятою статті 242 ГПК України визначено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвалу суду від 28.04.2025 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету відповідача 28.04.2025 (о 16:44год), що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 48).

Пунктом 2 частини шостої ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відтак, відповідач мав право подати відзив на позовну заяву не пізніше 13.05.2025. У встановлений законом та ухвалою суду строк відповідач відзиву на позов не надав.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Слід зазначити, що ухвала від 28.04.2025 розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про доступ до судових рішень"), та відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з нею у цьому реєстрі.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Окрім того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини четвертої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

С У Т Ь С П О Р У:

Державним науково-дослідним інститутом Міністерства внутрішніх справ України (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (постачальник, відповідач) укладено договір №131 від 06.03.2024 (а.с. 8-15).

За умовами пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у встановлений цим договором строк бензин А-95 Євро5 (скретч картки), дизельне паливо Євро5 (скретч картки), за кодом ДК 021:2015 - 09130000-9 "Нафта та дистиляти", у власність покупця (далі товар), згідно зі специфікацією (додаток 1 до договору), а покупець - прийняти і оплатити переданий товар на умовах визначених цим договором.

Найменування (номенклатура, асортимент, кількість) товару: бензин А-95 Євро5 (скетч-картки) у кількості 4 000л; дизельне паливо Євро (скетч-картки) у кількості 900л (п. 1.2 договору).

Передача товару від постачальника покупцеві засвідчується видатковою накладною. При цьому товар залишається в резервуарах АЗС постачальника. Відповідно до умов договору постачальник зобов`язується безоплатно зберігати придбаний покупцем у постачальника товар до його відвантаження покупцеві в повному обсязі (п. 1.3, 1.4 договору).

Термін дії скретч-карток за цим договором становить не менше 12 місяців з дати їх отримання та не залежить від терміну дії цього договору (п. 1.6 договору).

Згідно пункту 3.1 договору вартість товару за цим договором згідно зі специфікацією (додаток № 1 до цього договору) становить без ПДВ 202 125,00грн (двісті дві тисячі сто двадцять п`ять гривень 00коп.), крім того ПДВ 20% - 40 425,00грн (сорок тисяч чотириста двадцять п`ять гривень 00коп.), загальна вартість договору з ПДВ становить 242 550,00грн (двісті сорок дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень 00коп.)

Ціна за одиницю товару за даним договором визначена у специфікації (додаток №1 до цього договору), яка є його невід`ємною частиною цього договору (п. 3.2 договору).

Передача постачальником товару покупцеві здійснюється за видатковою накладною постачальника протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати укладання цього договору, але не пізніше 31 березня 2024 року (включно) (п. 4.1 договору).

Товар передається постачальником покупцеві зі зберігання шляхом заправки автомобілів покупця на АЗС, зазначених в додатку №2 до цього договору, після пред`явлення уповноваженою покупцем особою скретч-карти. Постачальник гарантує можливість відвантаження товару на АЗС, зазначених в додатку №2 до цього договору, в автомобілі покупця бензину марки А-95 (п. 4.8, 4.9 договору).

Після передачі представником покупця скретч-карти співробітнику АЗС та отримання відповідної кількості товару, всі обов`язки сторін з надання товару із зберігання за відповідною скретч-карткою вважаються виконаними, товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем з моменту фактичної видачі/ заправки автомобіля покупця певною кількістю товару, яка (кількість) зазначається в скретч-картках. При цьому постачальник передає покупцю товар відповідного виду та в кількості, зазначених в скретч-картках (п. 4.10 договору).

Умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України (спеціальний фонд Державного бюджету України) в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника, що вказаний в договорі протягом 7 (семи) робочих днів з дати підписання видаткової накладної (п. 5.1 договору).

Після підписання цього договору постачальник зобов`язаний на протязі 5-ти робочих днів передати покупцю, а покупець зобов`язаний отримати від постачальника довірчі документи (скретч-картки) на придбану кількість ПММ (п. 5.5.1 договору).

Покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплатити за фактично переданий товар (п. 6.1.2 договору).

В пункті 6.3 договору визначено, що постачальник зобов`язаний, зокрема: забезпечити передачу товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом ІІ цього договору (п. 6.3.1); забезпечити передачу товару у строки, встановлені цим договором (п. 6.3.2); забезпечити можливість заправлення автомобілів покупця бензином А-95 та дизельним паливом Євро на будь-якій автозаправній станції, зазначеній в переліку АЗС (додаток №2 до цього договору) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року №1442 "Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами" (п. 6.3.3).

У разі невиконання зобов`язань за договором, в тому числі після спливу терміну дії договору, та/або дострокового розірвання цього договору повернути кошти покупцю за невикористану частину поставленого товару (за частину товару, що не було фактично отримано покупцем на АЗС постачальника) та отримати від покупця скретч-карти відповідно (п. 6.3.7 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31 грудня 2024 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (у тому числі видачі товару із зберігання в повному обсязі). Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору, та виконання зобов`язань в повному обсязі (п. 11.1, 11.2 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Сторонами підписано специфікацію товару (додаток №1 до договору №131 від 06.03.2024) на поставку бензину А-95 Євро5 (скетч-картки) у кількості 4 000л, на суму 198 000,00грн; дизельного палива Євро5 (скретч картки), у кількості 900 літрів, на суму 44 550,00грн (а.с. 16).

В додатку №2 до договору №131 від 06.03.2024 визначено перелік АЗС (а.с. 17-18).

Державний науково-дослідний інститут Міністерства внутрішніх справ України перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 242 550,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №78 від 07.03.2024 та банківською випискою з рахунку позивача за 08.03.2024 (а.с. 19, 20).

На виконання умов договору сторонами складено, підписано та скріплено печаткою видаткову накладну №0001/0000490 від 07.03.2024 на суму 242 550,00грн на поставку 4 900 літрів палива (а.с. 21).

Постачальником було надано покупцю специфікацію №0001/0000490-С відпущених скретч карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0001/0000490 від 07.03.2024, а саме: бензин А-95, скретч-картка УкрА95 20л, купюри 20, у кількості 200 карток, у кількості 4000 літрів; дизельне паливо, скретч-картка УкрДТ 10л, купюри 10, у кількості 10 карток, у кількості 100 літрів; дизельне паливо, скретч-картка УкрДТ 20л, купюри 20, у кількості 40 карток, у кількості 800 літрів (а.с. 22).

12 лютого 2025 року працівником позивача складено акт про встановлення факту нездійснення відпуску дизельного палива Євро5 та бензину А-95 Євро5 по скретч-карткам, виданим ТОВ "Тенегія" відповідно до договору №131 від 06.03.2024 на АЗС м. Києва у зв`язку з його відсутністю (а.с. 23).

На виконання пункту 6.3.7 договору, 19.02.2025 позивач направив на адресу відповідача вимогу за вих.№26/183 від 18.02.2025 про повернення грошових коштів за невикористані скретч-картки на дизельне паливо та бензину А-95, згідно переліку невикористаних талонів (скретч- карток) на 1260 літрів, загальною сумою 62 370,00 грн (а.с. 27-28).

Згідно витягу з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення №085, вимога від 18.02.2025 отримана відповідачем 25.02.2025 та залишена без задоволення.

Державний науково-дослідний інститут Міністерства внутрішніх справ України зазначає, що станом на момент звернення до суду за договором не використано 50 скретч-карток на 900 літрів бензину Євро5 та 18 скретч-карток на 360 літрів дизельного палива Євро5, вартість 1 літру бензину та дизельного палива за договором становить 49,50грн.

Позивач посилається на те, що ним належним чином виконано зобов`язання, здійснено попередню оплату за товар, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання з поставки не виконав, внаслідок чого позивачем заявлено вимогу про стягнення попередньої оплати у розмірі 62 370,00грн, що і стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору, строк дії договору, строк та порядок поставки, наявність/відсутність підстав для повернення попередньої оплати за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 Цивільного кодексу України).

За умовами договору передбачено можливість отримання позивачем оплаченого ним товару шляхом пред`явлення ним на АЗС скетч-картки на відповідну кількість літрів палива. Тобто, придбаний позивачем товар за договором у вигляді бензину А-95 Євро5 у кількості 4 000 літрів та дизельного палива Євро5 у кількості 900 літрів по факту перебуває у відповідача і поставка його здійснюється шляхом заправлення автомобілів позивача після пред`явлення довірчих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених скретч-карт.

Згідно частин першої, другої ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Обов`язок відповідача повернути позивачу кошти за невикористану частину поставленого товару (за частину товару, що не було фактично отримано покупцем на АЗС постачальника) у разі невиконання зобов`язань за договором, у тому числі після спливу терміну дії договору, передбачено пунктом 6.3.7 договору.

В пункті 11.1 договору сторони погодили, що договір діє до 31.12.2024.

Судом встановлено, що вимогу про повернення грошових коштів за непоставлений товар в сумі 62 370,00грн позивачем направлено на адресу відповідача 19.02.2025 (лист за вих.№26/183 від 18.02.2025).

Дану вимогу відповідач отримав 25.02.2025 (а.с. 30).

Таким чином, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань з поставки товару у повному обсязі, у позивача виникло право вимагати повернення сплаченої передоплати за поставлений товар як після закінчення терміну дії договору (31.12.2024), так і після спливу семиденного строку з моменту отримання вимоги (03.03.2025).

В установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання з поставки товару не виконав.

Доказів поставки товару станом на дату звернення з позовом відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення передоплати в сумі 62 370,00грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що факт підписання сторонами видаткової накладної №0001/0000490 від 07.03.2024 не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Отже, з моменту передання відповідачем за видатковою накладною скретч-карток на пальне позивачу, останній набув право на отримання нафтопродуктів в об`ємах, які зазначені у видатковій накладній №0001/0000490 від 07.03.2024.

Передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно договору товар, а саме: бензин А-95 Євро5 у кількості 4 000 літрів; дизельне паливо Євро5 у кількості 900 літрів.

З підстав викладеного, з огляду на відсутність в матеріалах справи заперечень відповідача щодо позовних вимог, доказів поставки товару, а також відсутність доказів повернення сплачених у якості передоплати за товар грошових коштів у розмірі 62 370,00грн, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40грн, що підтверджується платіжною інструкцією №147 від 21.04.2025. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою (а.с. 41, 45).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача у сумі 2 422,40грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державного науково-дослідного інституту Міністерства внутрішніх справ України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" про стягнення 62 370,00грн - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (ідентифікаційний код 44604267; вул. Соборна, буд. 99, м. Павлоград, Дніпропетровська обл., 51400) на користь Державного науково-дослідного інституту Міністерства внутрішніх справ України (ідентифікаційний код 34045600; провул. Євгена Гуцала, буд. 4-А, м. Київ, 01011) заборгованість у розмірі 62 370,00грн (шістдесят дві тисячі триста сімдесят гривень 00коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40коп.), видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Рішення підписано 06.06.2025.

Суддя Н.М. Євстигнеєва