УХВАЛА

м. Київ

03.06.2025Справа № 910/6650/25
За заявою AKM Group -Cz.a.s про забезпечення доказів до подачі позовної заяви,

особа, яка може отримати статус учасника справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест»,

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судових засідань Севериненко К.Р.

Представники учасників справи:

від заявника: не з`явився;

від особи, яка може отримати статус учасника справи: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

AKM Group -Cz.a.s (надалі - заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення доказів до подачі позовної заяви, у якій заявник просить забезпечити докази шляхом витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» інформації:

- про особу (ПІБ/найменування, адресу реєстрації/ місцезнаходження, реєстраційний номер облікової картки платника податків/ідентифікаційний код, а також всі інші дані, які ідентифікують особу та наявні в Вашому розпорядженні), яка є реєстрантом доменного імені https://anticor.com.ua/;

- про особу (ПІБ/найменування, адресу реєстрації/ місцезнаходження, реєстраційний номер облікової картки платника податків/ідентифікаційний код, а також всі інші дані, які ідентифікують особу та наявні в Вашому розпорядженні), яка є споживачем послуги хостингу веб-сайту (власника веб-сайту) за адресою https://anticor.com.ua/.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/6650/25, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 03.05.2025.

29.05.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» надійшло клопотання про розгляд заяви про забезпечення доказів без його участі.

03.06.2025 від представника заявника надійшла заява про розгляд заяви про забезпечення доказів без її участі.

У судове засідання 03.06.2025 сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд заяви за їх відсутності.

Розглянувши заяву про забезпечення доказів, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Отже, забезпечення доказів надає додаткову гарантію збереження доказів.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Заява про забезпечення доказів обґрунтована тим, що заявник позбавлений можливості отримати інформацію самостійно.

Відповідно до ч.1 ст.110 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо:

- є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений;

- збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, це насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому і ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18, від 09.10.2019 у справі №9901/385/19.

Однак, з огляду на наявні в матеріалах справи докази представником позивача не обґрунтовано та не доведено, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Суд звертає увагу заявника, що таку процесуальну дію як забезпечення доказів (ст.110 Господарського процесуального кодексу України) неможна ототожнювати з процесуальною дії щодо витребування доказів (ст.81 Господарського процесуального кодексу України).

Так, відповідно до ст.81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом, в якому повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Отже, забезпечення доказів способом їх витребування хоча і спрямоване на забезпечення права учасника процесу належним чином довести свої вимоги та заперечення, проте носить відмінний характер від витребування доказів у порядку ст. 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вживається у випадку наявності в такого учасника процесу підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Суд зазначає, що відсутність, як обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази, так і обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення доказів є підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Приписами частини 5 статті 112 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

З урахуванням викладеного вище суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви AKM Group -Cz.a.s про забезпечення доказів, у зв`язку з її необґрунтованістю.

Керуючись ст.110-112, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви AKM Group -Cz.a.s про забезпечення доказів до подачі позовної заяви відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена та підписана 06.06.2025.

Суддя Я.А.Карабань