ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" червня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1282/25

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від прокурора: Тунік В.М. на підставі посвідчення;

Від позивача: Кравченко Ю.В. в порядку самопредставництва;

Від відповідача: Ягодніков С.Ю. на підставі ордеру;

Від третьої особи: Веприцька В.М. на підставі ордеру;

Розглядаючи у підготовчому засіданні справу за позовом керівника Доброславської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до товариства з обмеженою відповідальністю «Чікен плейс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Укрегс» про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Доброславської окружної прокуратури (далі по тексту прокурор) звернувся до господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі по тексту Фонд) до товариства з обмеженою відповідальністю «Чікен плейс» (далі по тексту ТОВ «Чікен плейс»), відповідно до якої прокурор просить суд усунути позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні протирадіаційним укриттям № 56485 площею 623,5 кв. м., яке розташоване у підвальному приміщенні будівлі колишнього торговельного центру за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Причорноморське, вул. Миру, буд. 53, шляхом повернення відповідачем майна державі в особі позивача.

В обґрунтування заявленого позову прокурор зазначає, що приватизація сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Комінтернівська птахофабрика» (далі по тексту СТОВ «Комінтернівська птахофабрика») у 1995 році майнового комплексу, до складу якого увійшло протирадіаційне укриття № 56485, було здійснено з порушенням законодавства, чинного на момент проведення приватизації. У 2015 році майновий комплекс перейшов у власність товариства з обмеженою відповідальністю «Укрегс» (далі по тексту ТОВ «Укрегс»), яке стало переможцем публічних торгів з продажу майна банкрута - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Комінтернівська птахофабрика» (далі по тексту ТОВ Комінтернівська птахофабрика»). У листопаді 2024 року ТОВ «Укрегс» було прийнято рішення про створення ТОВ «Чікен плейс» та передачу до статутного капіталу останнього, в тому числі, спірного майна.

За переконанням прокурора, віднесення спірного майна, тобто протирадіаційного укриття № 56485, до об`єктів загальнодержавного значення, приватизація яких заборонена законом, чинним на момент приватизації та на теперішній час, а тому первинна приватизація захисної споруди цивільного захисту, її відчуження на підставі цивільно-правових угод з подальшим оформленням права приватної власності за відповідачем є протиправною, а, отже, наявні підстави для усунення державі перешкод у користуванні майном.

Ухвалою суду від 07.04.2025 дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження із залученням до участі у дану справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ «Укрегс».

05.05.2025 до суду від ТОВ «Чікен плейс» надійшов відзив на позовну заяву, відповідного до якого відповідач повністю заперечує проти задоволення заявленого прокурором позову та просить застосувати до позовних вимог прокурора позовну давність. Відповідач наполягає, що він, а також ТОВ «Укрегс», є добросовісними набувачами майна. Крім того, відповідачем наголошено, що у 1995 році майно було відчужено на користь ТОВ Комінтернівська птахофабрика» власником, тобто Фондом, на підставі власного рішення.

Відповідач також вважає, що дії держави, які направлені на повернення майна через 30 років після його відчуження у 1995 році в порядку приватизації, не відповідають критеріям добросовісності.

Крім того, відповідач стверджує, що загалом заявлені прокурором позовні вимоги зводяться до витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикаційний позов), що регулюється ст. 387 ЦК України; посилання прокурора на ст. 391 ЦК України, а також доводи про подання ним саме негаторного позову направлені виключно на штучне й безпідставне обґрунтування можливості подання позову без врахування строків позовної давності, які вже давно сплинули.

ТОВ «Чікен плейс», посилаючись на приписи Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» від 12.03.2025 № 4292-IX (далі по тексту Закон № 4292-IX), яким було внесено зміни до ЦК України, а також ГПК України, також вважає, що рішення про задоволення позову може бути ухвалене за умови попереднього внесення органом державної влади або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду.

ТОВ «Укрегс» у письмових поясненнях також заперечує проти задоволення заявленого прокурором позову та просить застосувати до позовних вимог прокурора позовну давність.

28.05.2025 до суду від прокурора надійшла відповідь на відзив, згідно якої прокурор стверджує, що Закон № 4292-IX захищає права саме добросовісного набувача, яким ТОВ «Чікен плейс» не може бути з підстав, раніше наведених у позовній заяві.

Посилаючись на висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21, згідно з якими порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади на майно, яке не може бути передане у приватну власність, слід розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням власника володіння, прокурором було наголошено про звернення до суду саме з негаторним позовом.

02.06.2025 до суду від ТОВ «Чікен плейс» надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 17369/25). Вказані заперечення були подані до суде через електронний кабінет Адвокатського бюро Сергія Ягоднікова.

У підготовчому засіданні 02.06.2025 судом було постановлено ухвалу, занесену до протоколу, про повернення ТОВ «Чікен плейс» заперечень на відповідь на відзив без розгляду з підстав відсутності у адвоката Ягодніков С.Ю. зареєстрованого електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд». Постановляючи вказану ухвалу, господарським судом було враховано наступне.

В силу приписів ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Таким чином, інтереси сторони та третьої особи в судовому процесі може представляти, зокрема, адвокат - фізична особа, яка отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Листом від 30.04.2025 судом було відмовлено Адвокатському бюро Сергія Ягоднікова (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), тобто юридичній особі, у задоволенні заяви про надання доступу до справи в підсистемі «Електронний суд». Разом з цим господарським судом було звернуто увагу адвоката Ягоднікова С.Ю. на можливість отримання доступу до справи після повідомлення адвокатом свого ідентифікаційного коду.

01.05.2025 до суду від адвоката Ягоднікова С.Ю. надійшла заява, у якій адвокатом було повідомлено свій ідентифікаційний код, у зв`язку з чим адвоката було долучено до картки справи для отримання останнім доступу до справи в підсистемі «Електронний суд».

Водночас в подальшому судом було встановлено, що адвокат Ягодніков С.Ю. не було отримано жодної із заяв по справі після включення до картки справи необхідної інформації про адвоката. Так, 06.05.2025 судом було зроблено запит в підсистемі «Електронний суд» та встановлено, що користувач з ідентифікаційним кодом, повідомленим адвокатом, не має зареєстрованого електронного кабінету; 02.06.2025 судом було зроблено повторний запит та знову отримано відповідь про відсутність у користувача зареєстрованого електронного кабінету.

18.10.2023 введений в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» № 3200-IX від 29.06.2023, яким було внесено зміни до ГПК України.

В силу приписів абц. 1 ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат (абц. 2 ч. 6 ст. 6 ГПК України).

Правовим наслідком необхідності реєстрації адвокатом електронного кабінету є можливість подання заяв: 1) в письмовій формі; 2) в електронному вигляді з використанням сервісу «Електронний суд» з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету).

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Верховним Судом у постанові від 11.12.2024 у справі № 401/2277/23 було зауважено, що імперативна вимога стосовно обов`язку адвокатів зареєструватися в підсистемі ЄСІТС була незмінною з 15.12.2017, тому за правилами частини сьомої статті 43 ЦПК України наявність у адвоката електронного кабінету є підставою для направлення судом будь-яких документів у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі. У цій справі Верховний Суд дійшов висновку про правомірність повернення судом апеляційної інстанції скарги, поданої адвокатом в інтересах фізичної особи, з підстав відсутності у адвоката зареєстрованого електронного кабінету.

Суд звертає увагу адвоката Ягоднікова С.Ю., що положення ГПК України не звільняють адвоката, яким може бути виключно фізична особа, від обов`язку зареєструвати електронний кабінет у зв`язку із здійсненням адвокатом своєї діяльності у таких організаційно-правових формах як адвокатське бюро чи адвокатське об`єднання.

Направлення заперечень на відповідь на відзив з електронного кабінету Адвокатського бюро Сергія Ягоднікова, тобто з кабінету юридичної особи, яка не є учасником даного судового процесу, а також відсутність у адвоката зареєстрованого електронного кабінету, стало підставою для повернення заперечень на відповідь на відзив без розгляду.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для залишення позовної заяви прокурора без руху, господарський суд враховує наступне.

09.04.2025 набрав чинності Закон України № 4292-IX, яким внесено зміни до ЦК України, зокрема, до ст. ст. 388-390, 391, а також до процесуальних кодексів, зокрема, до ст. 164, 174 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно з ч. 3 ст. 388 ЦК України держава, територіальна громада, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, також не може витребувати майно від добросовісного набувача на свою користь, якщо: 1) з моменту реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності першого набувача на нерухоме майно, передане такому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність, незалежно від виду такого майна, минуло більше десяти років; 2) з дати передачі першому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність нерухомого майна, щодо якого на момент такої передачі законодавством не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності, минуло більше десяти років.

В силу приписів ч. 5 ст. 390 ЦК України суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду". Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 ГПК України у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму (абз. 3 ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 238 ГПК України у разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача.

Таким чином, витребування майна за позовом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора у добросовісного набувача можливе лише у випадку попереднього внесення позивачем на депозитний рахунок суду вартості спірного майна. При цьому, враховуючи вимоги ГПК України, якими визначено процесуальні наслідки невнесення грошових коштів на депозитний рахунок суду, які полягають у залишення позовної заяви без руху з можливим подальшим поверненням позовної заяви, господарський суд доходить висновку, що розгляд справи за позовом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна за відсутності попередньо внесених коштів є неможливим.

В силу приписів ч. 5 ст. 12 ЦК України якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Зазначена норма закріплює презумпцію добросовісності та розумності поведінки особи, яка реалізує своє суб`єктивне право, що може бути спростована лише на підставі встановлених судом обставин у відповідному процесуальному порядку.

У контексті норм ГПК України, спростування зазначеної презумпції можливе виключно на стадії судового розгляду справи по суті, оскільки лише на цій стадії суд: досліджує надані сторонами докази, встановлює обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, а також здійснює правову оцінку поведінки сторін у межах реалізації ними тих чи інших прав.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 12 ЦК України, господарський суд доходить висновку, що добросовісність поведінки відповідача у спорі про витребування майна презюмується допоки протилежне не буде встановлено судом за результатами вирішення спору по суті.

Господарський суд зазначає, що добросовісність поведінки ТОВ «Чікен плейс» у межах даної справи, предметом розгляду якої є вимога про усунення перешкод у користуванні майном, також презюмується, оскільки на стадії відкриття провадження у справі суд не може встановити обставину недобросовісності поведінки відповідача.

Таким чином, наразі недобросовісність поведінки ТОВ «Чікен плейс», про яку стверджує прокурор, є обставиною, оцінка якій може бути надана судом лише у відповідному рішенні суду.

Предметом заявленого прокурором позову у межах даної справи є вимоги про усунення позивачу перешкод у користуванні та розпорядженні протирадіаційним укриттям № 56485 площею 623,5 кв. м., яке розташоване у підвальному приміщенні будівлі колишнього торговельного центру за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Причорноморське, вул. Миру, буд. 53, шляхом повернення відповідачем майна державі в особі позивача.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України).

В силу приписів ч. 2 ст. 391 ЦК України якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпорядження, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу.

Враховуючи зміст приписів ч. 2 ст. 391 ЦК України, господарський суд доходить висновку, що з набранням чинності Законом України № 4292-IX, у випадку пред`явлення негаторного позову, тобто позову про усунення перешкод у користуванні майном, суду необхідно встановити чи не було таке майно передано у приватну власність за рішенням органу державної влади. В свою чергу, встановлення обставин, які можуть свідчити про відчуження майна на підставі рішення органу державної влади, має наслідком необхідність застосування до відповідного позову приписів ст. ст. 387, 388 ЦК України.

Зі змісту позовної заяви, а також доданих до позову документів можна встановити, що спірне майно було віджене шляхом його продажу на користь сільськогосподарського товариства на підставі наказу Фонду №1076 від 25.07.1995 в порядку приватизації. Таким чином, спірне майно передано у приватну власність за рішенням органу державної влади, що, відповідно унеможливлює застосування приписів ст. 391 ЦК України, на яку посилається прокурор у позовній заяві.

Викладене дозволяє господарському суду дійти висновку про необхідність застосування до даного позову норм матеріального та процесуального права, якими врегульовано порядок витребування майна у добросовісного набувача.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 4292-IX положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Враховуючи зміст п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 4292-IX, господарський суд доходить висновку, що спір за позовом прокурора в інтересах держави в особі Фонду до ТОВ «Чікен плейс» про усунення перешкод у користуванні майном може бути розглянутий судом лише за умови внесення відповідних грошових коштів на депозитний рахунок суду, оскільки, по-перше, зазначеним Законом встановлено, що він має зворотну дію в часі, по-друге, відсутність грошових коштів не депозитному рахунку матиме наслідком неможливість виконання судом вимог ч. 5 ст. 390 ЦК України, ч. 13 ст. 238 ГПК України під час ухвалення судового рішення, що, в свою чергу, виключатиме можливість задоволення позову.

Господарський суд звертає увагу прокурора та позивача, що відмова у задоволенні заявленого прокурором позову, наприклад, з мотивів невиконання прокурором обов`язку в частині внесення коштів на депозитний рахунок суду у випадку, якщо суд дійде висновку про добросовісність поведінки відповідача, матиме наслідком неможливість повторного пред`явлення позову про той самий предмет і з тих самих підстав. Водночас встановлення недобросовісної поведінки ТОВ «Чікен плейс» матиме наслідком повернення грошових коштів з депозитного рахунку на користь особи, якою такі кошти були сплачені.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи, що станом на день набрання чинності Законом № 4292-IX рішення про у даній справі не ухвалено, господарський суд доходить висновку про наявність підстав для застосування норм зазначеного Закону до позовної заяви прокурора, зокрема, вимог ч. 6 ст. 164 ГПК України, якою передбачено необхідність долучення до позовної заяви документів про внесення коштів на депозитний рахунок суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.10.2022 у справі № 923/199/21 дійшла висновку, що прокурор є суб`єктом сплати судового збору й самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.

Відповідно до ч. 11 ст. 176 ГПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з ч. 12-13 ст. 176 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З викладених обставин, господарський суд доходить висновку про правомірність залишення позовної заяви прокурора без руху з наданням прокурору 5-денного строку, тобто строку який згідно з ч. 11 ст. 176 ГПК України є максимальним строком для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 164, 174, ч. 11 ст. 176, ст. 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву керівника Доброславської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до товариства з обмеженою відповідальністю «Чікен плейс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Укрегс» про усунення перешкод у користуванні майном залишити без руху.

2. Встановити керівнику Доброславської окружної прокуратури 5-денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів внесення на депозитний рахунок Господарського суду Одеської області грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Ухвала набрала законної сили 02.06.2025 та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 04.06.2025.

Суддя С.П. Желєзна