ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2025м. ДніпроСправа № 904/983/25
За позовом Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради, м. Нікополь Дніпропетровської області

до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро, м. Дніпро

про стягнення 822 520,20грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Янкіна А.Д.

Представники:

Від позивача: Гриценко О.Г. самопредставництво

Від відповідача: Алексеєнко Л.Л., самопредставництво

С У Т Ь С П О Р У:

Комунальне підприємство "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро заборгованості у розмірі 822 520,20грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 3212 з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водовідведення від 29 квітня 2024 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2025 справу №904/983/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 10.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 31.03.2025. З 31.03.2025 підготовче засідання відкладено до 14.04.2025.

14 квітня 2025 року відповідач надав письмові пояснення, в яких зазначив, що послуги надані позивачем за договором №3212 від 29.04.2024 оплачені ним повністю в сумі 791 826,84грн. Розрахункових документів за період з травня по грудень 2024 року на суму 822520,20грн від позивача не отримував (роздруківки з електронної пошти не можуть вважатись належним та допустимим доказом отримання рахунків).

Протокольною ухвалою від 14.04.2025 судом оголошено перерву до 12.05.2025.

07.05.2025 позивач надав додаткові пояснення у справі (в порядку статті 42 ГПК України), в яких зазначив, що через недостатність фінансування відповідач просив не припиняти надання послуг з водопостачання (лист № 525/6179 від 10.12.2024). Відсутність у боржника коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання. Тому посилання відповідача на те, що він є бюджетною установою та розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду, як на підставу відмови в задоволенні позиву, є необгрунтованим.

До додаткових пояснень позивач долучив розрахунок заборгованості, рахунки на оплату, акти наданих послуг та скріншоти з електронної пошти.

08.05.2025 від позивача надійшла заява про зміну підстав позову, мотивована тим, що згідно умов договору № 3212 з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водовідведення від 29 квітня 2024 року послуги надавались у період з січня по грудень 2024 року. Умовами договору передбачено, що обсяг послуг становить 40000 куб.м. на загальну суму 791826,84грн. За надані послуги відповідач розрахувався повністю. У період з травня 2024 року по грудень 2024 року позивач надав послуги в обсязі 23756,18куб.м. на суму 822 520,20грн, які не було передбачено договором. Позивач вважає, що відсутність між сторонами договору не може бути підставою для звільнення від оплати наданих послуг, тому просить стягнути з відповідача 822520,20грн, як безпідставно збережені.

Правовою підставою задоволення позову зазначає статтю 1212 ЦК України.

Ухвалою суду від 12.05.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено на 09.06.2025.

26.05.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення щодо нарахування відповідачу плати за абонентське обслуговування.

Судом досліджені наявні в матеріалах справи докази.

У судовому засіданні 09.06.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

29.04.2024 між Дніпровським квартирно-експлуатаційним управлінням (споживач) та Комунальним підприємством "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради (виконавець) укладено договір №3212 з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водовідведення (надалі Договір).

На сьогоднішній день назву Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління змінено на Квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро.

За умовами п.1. Договору Виконавець зобов`язався надати Споживачу послуги з централізованого водовідведення (приймання, транспортування та очистка каналізаційних стоків), а Споживач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки і на умовах, визначених цим договором.

Найменування предмета закупівлі: ДК 021:2015-90430000-0 послуги з відведення стічних вод (послуги з централізованого водовідведення (приймання, транспортування та очистка каналізаційних стоків) (п.2.1. договору).

Обсяг послуг: 40000 куб.м. Обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п.2.2. договору).

Місце надання послуг: місце розташування (адреси) об`єктів надання послуг визначено в додатку №1 до договору. Кількість та перелік об`єктів, на які нараховується плата за абонентське обслуговування, визначена в додатку №6 (п.2.3. договору).

Строк (термін) надання послуг: січень-грудень 2024 року (п.2.4. договору).

Типи джерел фінансування: Державний бюджет України (п.2.5. договору).

Згідно пункту 9 договору одиницею вимірювання обсягу спожитих споживачем послуг є куб.м.

Умовами Договору (п.10) передбачено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 11 договору передбачено, що вартість послуг з централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами. Розмір зазначених тарифів зазначається на офіційному веб-сайті виконавця послуг https://nikvoda.dp.ua відповідно до постанови НКРЕКП № 2862 від 22.12.2021 становить: на послугу централізованого водовідведення 19,764 грн з ПДВ за 1 куб.м. У разі зміни зазначених тарифів протягом строку дії цього договору новий розмір тарифів застосовується з моменту їх введення в дію.

Так, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №1020 від 28.05.2024 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення Комунальному підприємству "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради було встановлено, що з 01.06.2024 тариф на централізоване водовідведення складатиме 36,648 гривень з ПДВ за 1 куб. метр.

Пунктом 12 Договору передбачено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послуги нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Плата за абонентське обслуговування за договором (за самостійним об`єктом нерухомого майна, який розташований за однією поштовою адресою) на місяць становить 35,19 гривень з ПДВ.

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця у 10-денний термін з дня отримання рахунку та акта наданих послуг від виконавця (п. 15 Договору).

Обов`язки споживача перелічені у пункті 19 договору, відповідно до якого споживач зобов`язаний сумлінно виконувати умови договору і оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (підпункти 1 та 5 пункту 19 Договору).

Відповідно до п. 32 Договору він набирає чинності з моменту його підписання і діє на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, але не більше ніж до 31.12.2025. В частині фінансових зобов`язань договір діє до повного виконання.

Відповідно до п. 36.1 Договору та п.1 Додаткової угоди Сторони дійшли згоди, що на підставі Наказу Генерального Штабу Збройних Сил України №12 від 30.01.2023 з метою уникнення витоку службової інформації у Договорі та Додатковій угоді не зазначаються назви та адреси об`єктів, за якими надаються послуги з централізованого водовідведення.

На підтвердження необхідності уникнення витоку службової інформації під час укладення між Сторонами договорів про надання відповідних послуг позивачем долучено копія листа Відповідача за вих. №525/1401 від 09.04.2024.

Зважаючи на те, що на момент укладення Договору Позивачем надавалися послуги з централізованого водовідведення за трьома об`єктами Відповідача, які знаходилися за різними адресами, плата за абонентське обслуговування на місяць становила 105,57 гривень.

З огляду на вказане вище, Позивачем було зроблено перерахунок та донараховано плату за абонентське обслуговування за четвертий об`єкт за червень та липень 2024 року та в подальшому її розмір вже становив 140,76 гривень з ПДВ на місяць.

Позивачем, на виконання умов Договору, в період з травня 2024 року по грудень 2024 року було надано Відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення на суму 791826,84грн, з яких: 790560,00грн вартість послуг, 1266,84грн абонентське обслуговування).

На виконання умов договору (п.17) відповідачем на рахунок позивача перераховані кошти в сумі 791826,84грн, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с.95-96):

№ 1674 від 14.05.2024 на суму 562126,62грн,

№ 2719 від 16.07.2024 на суму 80545,37грн,

№ 4003 від 12.09.2024 на суму 149154,85грн.

Таким чином, зобов`язання за договором № 3212 від 29.04.2024 виконані сторонами повністю.

Після виконання договірних зобов`язань позивач продовжив надання послуг з водопостачання та водовідведення, проти чого відповідач не заперечував.

Так, у період з травня 2024 року по грудень 2024 року позивачем було надано відповідачу послуги з водопостачання у кількості 23756,18 куб.м. на суму 822520,20 грн, які не було передбачено умовами договору.

Для сплати за фактично отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відповідачу виставлені рахунки на оплату наданих послуг (а.с.14-21, 64-68):

№ 8524 за травень 2024 року на суму 57394,49грн, у тому числі абонентська плата 105,57грн;

№ 10149 за червень 2024 року на суму 86545,37грн, у тому числі абонентська плата 105,57грн; № 11939 за липень 2024 року на суму 189746,14грн, у тому числі абонентська плата 105,57грн;

№ 13643 за серпень 2024 року на суму 133663,00грн, у тому числі абонентська плата 211,14грн;

№ 15340 за вересень 2024 року на суму 138554,76грн, у тому числі абонентська плата 140,76грн;

№ 17025 за жовтень 2024 року на суму 127186,55грн, у тому числі абонентська плата 140,76грн;

№ 18776 за листопад 2024 року на суму 132793,69грн, у тому числі абонентська плата 140,76грн;

№ 20469 за грудень 2024 року на суму 186336,42грн, у тому числі абонентська плата 140,76грн.

Рахунки та акти наданих послуг за кожен місяць спірного періоду направлялися на електронну пошту Відповідача (копії роздруківок, зроблені зі служби електронної пошти Gmail (а.с.22-30).

Рахунок № 10149 за червень 2024 року на суму 86545,37грн оплачено згідно платіжних інструкцій від 17.07.2024 на суму 80545,37грн та від 13.09.2024 на суму 6000,00грн;

Рахунок № 11939 за липень 2024 року на суму 189746,14грн оплачено 13.09.2024 на суму 143154,85грн, залишок складає 46591,29грн (189746,14грн - 143154,85грн),

У зв`язку з викладеним вище у відповідача утворилась заборгованість за послуги з водопостачання, яка станом на 01.01.2025 складала 822 520,20 гривень (вісімсот двадцять дві тисячі п`ятсот двадцять грн. 20 коп.) та на дату звернення з позовом до суду не сплачена.

З метою досудового врегулювання спірних правовідносин 31.01.2025 на поштову адресу Відповідача було направлено листа від 30.01.2025 за вих. №6-0127/152 з вимогою погасити заборгованість в розмірі 822 520,20 гривень. До вказаного листа Позивачем було додано та направлено Відповідачу повторно за період з травня по грудень 2024 року (включно) акти наданих послуг, акти звіряння та рахунки за спожиті послуги (а.с.31-32).

10.12.2024 на адресу КП Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" надійшов лист за вих. №525/6179 від 10.12.2024, у якому Відповідач фактично визнав свою заборгованість, але повідомив, що через недостатність фінансування не може здійснити оплату за спожиті у 2024 році послуги з централізованого водопостачання та просив не припиняти надання послуг (а.с.30).

Відповідач оплату за спожиті послуги не здійснив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 822520,20 грн за період з травня 2024 року по грудень 2024 року.

Наведене й стало причиною звернення до суду з позовом.

Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690 (далі - Правила № 690).

Згідно ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ).

Відмова від оплати послуги з посиланням на відсутність договору не береться до уваги, оскільки споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальну послугу, якщо він фактично користувався нею.

Відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду від 20.11.2024 по справі №463/6799/18).

Наявність додаткових грошових зобов`язань (не передбачених договором) відповідач не заперечує, лише зазначає, що є неприбутковою організацією, яка утримується за рахунок бюджетних коштів. Оплата будь-яких послуг без договору, зареєстрованого органами казначейства в установленому Міністерством фінансів України порядку, на думку відповідача, не передбачена законодавством.

Матеріалами справи підтверджується, що умови укладеного договору № 3212 з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водовідведення від 29 квітня 2024 року виконано сторонами повністю.

Зміни до цього договору у зв`язку з необхідністю збільшення обсягу послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не внесено.

Отже, надання послуг за період з травня по грудень 2024 року (травень, частково липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень) відбувалося поза межами договірних відносин.

За вказаних обставин, грошові кошти в сумі 822 520,20 гривень є безпідставно набутим майном.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України ("Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави") застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 (пункти 63 - 66).

Загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави врегульовані статтею 1212 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з частинами першою, другою статті 1212 цього Кодексу особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз ст.1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17).

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Отже, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі ст.1212 ЦК зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Для виникнення зобов`язання, передбаченого ст.1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої воно відбулося.

Відповідно до ч.3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Частиною першою статті 1213 Цивільного кодексу України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Разом з тим, послуга з водопостачання та водовідведення споживається в момент її отримання, а тому не може бути повернута.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (частина друга статті 1213 Цивільного кодексу України).

Враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що у відповідача були правові підстави на отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, а отже відповідач безпідставно отримав ці послуги у сумі 822520,20грн, оскільки послуга з водопостачання та водовідведення не може бути повернена позивачу в натурі, правомірною є вимога позивача відшкодовування вартості безпідставно набутого майна на підставі частини другої статті 1213 Цивільного кодексу України.

Доказів на підтвердження оплати наданих послуг за спірний період відповідачем не надано, доводи позивача щодо наявності заборгованості у сумі 822520,20грн шляхом надання належних доказів відповідачем не спростовано.

Відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 822520,20 грн є законними й обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо доводів відповідача про відсутність бюджетного призначення та відповідного бюджетного асигнування, що унеможливлює погашення виниклої заборгованості за надані послуги.

Так, відповідно до статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюють лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Відповідно до частини першої ст. 48 БК України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі виключно в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами.

Разом з тим, ЄСПЛ у пункті 48 рішення від 30 листопада 2004 року у справі "Бакалов проти України" та в пункті 40 рішення від 18 жовтня 2005 року у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Сама собою відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання. Таку правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №916/1345/18, від 30.03.2020 у справі № 910/3011/19.

Таким чином, посилання відповідача, як на підставу для відмови в позові на те, що відповідач є бюджетною установою, яка в своїй діяльності фінансується із державного бюджету, та є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду, є необґрунтованими.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 9870,24 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради до Квартирно - експлуатаційного відділу міста Дніпро про стягнення 822 520,20грн задовольнити.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро (ідентифікаційний код 08004581, вул. Феодосіївська, буд.13, м. Дніпро, 49005) на користь Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради (ідентифікаційний код 03341339, вул. Перспективна, буд.180, м. Нікополь, Нікопольський район, Дніпропетровська область, 53219) грошові кошти в розмірі 822 520,20грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 9870,24грн, видати наказ.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.06.2025

Суддя Н.М. Євстигнеєва