ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" червня 2025 р. Справа № 924/320/25

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Гладій С.В., розглянув матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

за позовом Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, м. Хмельницький

до фізичної особи - підприємця Островської Людмили Петрівни с. Давидківці, Хмельницького району, Хмельницької області

про стягнення 88468,22 грн.

Представники сторін: не викликались

В С Т А Н О В И В:

Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, м. Хмельницький звернулася з позовною заявою до фізичної особи - підприємця Островської Людмили Петрівни с. Давидківці, Хмельницького району, Хмельницької області про стягнення 88468,22 грн., з яких 48770,94 грн. пені та 39697,28 грн. 7% штрафу, у зв`язку із неналежним виконанням умов договору про надання послуг за державні кошти №486-24 від 15.08.2024 року.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 17.02.2025р. прийнято справу до провадження, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06.03.2025р. відповідач на адресу суд надіслав відзив на позов, в якому посилається на те, що не може в повному обсязі сплатити штрафні санкції в сумі 88468,22 грн., у зв`язку з складним фінансовим становищем, яке виникло під час військового стану, а саме відсутністю доходів протягом 2025 року. Також зазначає, що спрогнозувати доходи у 2025 році не має можливості, оскільки ситуація на ринку та у державі не є стабільною. Крім того, просить розтермінувати виплати на 12 місяців.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

15.08.2024 між ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (Замовник), та фізичною особою - підприємцем Островською Людмилою Петрівною (Виконавець), укладено договір №486-24 про надання послуг за державні кошти (далі - Договір).

За пунктом 1.1 Договору Виконавець зобов`язується надати послуги з поточного ремонту системи водопостачання та водовідведення навчального корпусу будівлі 17/104 (ДК 021:2015:45330000-9 «Водопровідні та санітарно-технічні роботи» в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п.2.1 Договору згідно цього договору Виконавець надає Замовнику такі послуги поточний ремонт системи водопостачання та водовідведення навчального корпусу будівлі 17/104.

Згідно з пунктом 3.1. договору, платником за цим договором є ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ). Оплата за фактично надані послуги здійснюється на підставі акту наданих послуг. Загальна вартість послуг, що підлягає наданню за цим договором становить 567104,00 грн. без ПДВ, відповідно до договірної ціни (Додаток 1).

Ціна за послуги залишається незмінною до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (п.3.2. договору).

Відповідно до п.3.3. договору будь-яка зміна цін за надання послуг, що підлягає виконанню за цим договором, можлива після попередньої письмової згоди сторін.

Пунктом 4.2.1. договору визначено, що виконавець зобов`язаний своєчасно та якісно надавати послуги, зазначені в п. 2.1. договору. Термін надання послуг до 25.09.2024 року.

Відповідно до пункту 5.4. договору, у разі порушення строків надання послуги виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості послуги з якої допущено прострочення за кожен день такого прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості та замовник має право на розірвання договору в односторонньому порядку з вказаних підстав.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2024 року (пункт 8.1. договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками їх печаток.

Договірна ціна, підписана сторонами договору, на поточний ремонт системи водопостачання та водовідведення навчального корпусу будівлі 17/104, що здійснюється в 2024 році склала 567104,00 грн.

Згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2024р. від 26.09.2024р. та акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2024р. від 26.09.2024р. відповідачем виконано робіт на суму 46458,00 грн..

Згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2024р. від 18.12.2024р. та акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024р. від 18.12.2024р. виконано відповідачем робіт на суму 73540,00 грн..

Згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2024р. від 20.12.2024р. та акту №3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024р. від 20.12.2024р. відповідачем виконано робіт на суму 447106,00 грн.

02.10.2024 року Національною академією на адресу відповідача надіслано лист №06.1.3/9274-24-Вих, в якому повідомлено, що станом на 01.10.2024 роботи по договору не завершені та просить завершити роботи в найкоротші терміни. Також просить надати підтверджуючі документи щодо матеріалів (виробник, технічні характеристики, ціна) використаних під час проведення робіт.

11.12.2024 року Національною академією на адресу відповідача надіслано лист №06.1.3/11588-24-Вих, в якому повідомлено, що станом на 09.12.2024 роботи по договору не завершені та повторно просить завершити роботи в найкоротші терміни.

24.12.2024 та 16.01.2025р. позивачем на адресу відповідача направлено претензії № 06.1.3/11935-24-Вих та №06.1.3/464-25-Вих, у яких Національна академія просила на виконання пункту 5.4. договору сплатити штрафні санкції в сумі 88468,22 грн., які останнім залишені без відповіді та задоволення. В підтвердження надіслання претензій позивачем додано фіскальні чеки від 24.12.2024 та від 17.01.2025.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - фізичної особи - підприємця Островської Людмили Петрівни 88468,22 грн., з яких 48770,94 грн. пені за період з 26.09.2024 по 20.12.2024 та 39697,28 грн. 7% штрафу, нарахованих за прострочення виконання робіт за договором про надання послуг за державні кошти №486-24 від 15.08.2024, керуючись пункту 5.4. договору.

Позивачем додано до матеріалів справи: підсумкові відомості ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат до Акту КБ-2в, Акт №1 виконання технічного нагляду до договору №833-23 від 15.12.2023р.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги таке.

За приписами ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Особа, яка звертається до господарського суду з позовом, самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову та зазначає у позовній заяві яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Судом встановлено, що 15.08.2024 року між Національною академією Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького та ФОП Островською Л.П. укладено договір № 486-24 (далі - договір) про надання послуг за державні кошти, відповідно до пункту 1.1. якого Виконавець зобов`язується надати послуги з поточного ремонту системи водопостачання та водовідведення навчального корпусу будівлі 17/104 (ДК 021:2015:45330000-9 «Водопровідні та санітарно-технічні роботи» в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Правовідносини, що виникли між сторонами характеризуються ознаками договору підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 629 цього Кодексу, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до пунктів 8.1 договору сторони погодили, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2024 року.

Пунктом 4.2.1. договору визначено, що виконавець зобов`язаний своєчасно та якісно надавати послуги, зазначені в п. 2.1. договору. Термін надання послуг до 25.09.2024 року.

Згідно з пунктом 3.1. договору, платником за цим договором є ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ). Оплата за фактично надані послуги здійснюється на підставі акту наданих послуг. Загальна вартість послуг, що підлягає наданню за цим договором становить 567104,00 грн. без ПДВ, відповідно до договірної ціни (Додаток 1).

Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

02.10.2024 року Національною академією на адресу відповідача надіслано лист №06.1.3/9274-24-Вих, в якому повідомив, що станом на 01.10.2024 роботи по договору не завершені та просить завершити роботи в найкоротші терміни. Також просить надати підтверджуючі документи щодо матеріалів (виробник, технічні характеристики, ціна) використаних під час проведення робіт.

11.12.2024 року Національною академією на адресу відповідача надіслано лист №06.1.3/11588-24-Вих, в якому повідомив, що станом на 09.12.2024 роботи по договору не завершені та повторно просить завершити роботи в найкоротші терміни.

Як встановлено судом, 20.12.2024 року на виконання умов договору, відповідачем завершено проведення робіт на загальну суму 567104,00 грн., про що свідчать довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2024р. від 26.09.2024р. на суму 46458,00 грн., акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2024р. від 26.09.2024р., довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2024р. від 18.12.2024р. на суму 73540,00 грн., акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024р. від 18.12.2024р., довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2024р. від 20.12.2024р. на суму 447106,00 грн., акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024р. від 20.12.2024р., які були підписані сторонами та оплачені Національною академією.

Враховуючи те, що відповідач виконав свої договірні зобов`язання з порушенням терміну встановленого пунктами 3.1. та 4.2.1. договору №486-24 від 15.08.2024 на вісімдесят шість днів, а саме 20.12.2024р., позивач просить стягнути з останнього 88468,22 грн., з яких: 48770,94 грн. пені та 39697,28 грн. штрафу, починаючи з 26.09.2024 по 20.12.2024 року.

Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема, за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що у разі порушення строків надання Послуги, Виконавець сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості Послуги з якої допущено прострочення за кожен день такого прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості та Замовник має право на розірвання Договору в односторонньому порядку з вказаних підстав.

Як вбачається з наданих доказів, вартість послуг встановлюється згідно актів приймання виконаних будівельних робіт.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт №1 від 26.09.2024р. вартість послуг становить 46458,00 грн., прострочка відсутня, оскільки прострочка починаються з 26.09.2024р..

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт №2 від 18.12.2024р. вартість послуг становить 73540,00 грн., прострочка складає 84 дні, оскільки прострочка починається з 26.09.2024р. по 18.12.2024р.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт №3 від 20.12.2024р. вартість послуг становить 447106,00 грн., прострочка складає 86 днів, оскільки прострочка починається з 26.09.2024р. по 20.12.2024р.

З огляду на викладене суд провів перерахунок та встановив, що за період з 26.09.2024р. по 18.12.2024р. нарахування 0,1% пені на суму 73540,00 грн. буде становити 6177,36 грн. та за період з 26.09.2024р. по 20.12.2024 нарахування 0,1% пені на суму 447106,00 грн. буде становити 38451,12 грн.

Отже, позивач обґрунтовано заявив до стягнення 0,1 % пені в загальному розмірі 44628,48 грн. (6177,36 грн. + 38451,12 грн.). Нарахування в сумі 4142,46 грн. пені є безпідставним.

У зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань, а також керуючись п. 5.4 договору, позивач заявив до стягнення 39697,28 грн. 7 % штрафу.

Щодо стягнення суми 39697,28 грн. 7% штрафу, суд вважає за необхідне задовольнити частково на суму 36445,22 грн., у зв`язку з проведеною судом перевіркою правильності нарахування 7% штрафу, в позові, в частині стягнення з відповідача 3252,06 грн. штрафу, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки прострочка за актом виконаних робіт (наданих послуг) від 26.09.2024р. за вересень 2024 року, складає менше тридцяти днів, відповідно, нарахування штрафу на суму 46458,00 грн. є безпідставною.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Відповідно до статті 73 Господарського кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона, згідно із статтею 74 Господарського кодексу України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового бору у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відзиві на позов відповідач просить розстрочити виконання рішення суду строком на 12 місяців.

Відповідно до частини першої статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За приписами частин третьою - п`ятої статті 331 цього Кодексу, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як вбачається з вищезазначеної норми ГПК, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк.

Так, питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. При цьому розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

При цьому при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення судом враховується те, що задоволення вказаних заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (роз`яснення в ч. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 р. Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження).

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суди повинні враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини справи.

В обґрунтування неможливості виконання зобов`язань перед позивачем, відповідач посилається на важкий фінансовий стан, початок військової агресії і введення в Україні воєнного стану та відсутністю доходів протягом 2025 року.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "ІммобільяреСаффі" проти Італії", № 22774/93).

Враховуючи те, що існування заборгованості підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Водночас, оскільки пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Бурдов проти Росії", у справі "Ясюнієне проти Литви").

Враховуючи вищезазначені судом обставини у сукупності, в тому числі вину відповідача у виникненні спору, відсутність доказів наявності виключних обставин, які об`єктивно свідчать про неможливість виконання рішення на даний час, суд вважає за належне у задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-240, 250-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, м. Хмельницький до фізичної особи - підприємця Островської Людмили Петрівни с. Давидківці, Хмельницького району, Хмельницької області про стягнення 88468,22 грн. задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Островської Людмили Петрівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) на користь Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького, (м. Хмельницький, вул. Шевченка, 46, ) 44628,48 грн. (сорок чотири тисячі шістсот двадцять вісім гривень 48 коп.) пені, 36445,22 грн. (тридцять шість тисяч чотириста сорок п`ять гривень 22 коп.) 7% штрафу, 2774,91 грн. (дві тисячі сімсот сімдесят чотири гривні 91 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У стягненні 4142,46 грн. пені та 3252,06 грн. 7% штрафу відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення підписано та складено 02.06.2025р.

Суддя С.В. Гладій

Відрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (електронний суд)

3 - відповідачу АДРЕСА_2 , код )(реком. з повід.)