ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2025 р. Справа №914/3005/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Голубінка М.В.

за участю представників учасників процесу:

представник позивача Альховська С.В.

представник відповідача не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького від 09.04.2025 (вх. № 01-05/1073/25 від 09.04.2025)

на рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2025 (суддя Трускавецький В.П., повний текст рішення складено 21.03.2025)

у справі № 914/3005/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Львів Агро Макс

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького,

про: стягнення 1 120 400,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю Львів Агро Макс (далі ТОВ Львів Агро Макс, позивач) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького ( далі С/г ТОВ імені Данила Галицького, відповідач) про стягнення 1 120 400,00 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу № 23-2709-01 від 27.09.2023 щодо вчасної та повної оплати товару.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечував проти задоволення позову, водночас, просив розстрочити виконання рішення суду на 1 рік з щомісячною оплатою заборгованості у розмірі 93 366,66 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.03.2025 у справі №914/3005/24 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з С/г ТОВ імені Данила Галицького на користь ТОВ Львів Агро Макс 1 120 400,00 грн заборгованості та 13 444,80 грн відшкодування витрат на оплату судового збору. У задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що оскільки матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем взятих на себе договірних зобов`язанням щодо оплати вартості товару та наявність заборгованості перед позивачем в сумі 1 120 400,00 грн, позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду з огляду на те, що складне фінансове становище не є тією обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим ( тим більше, за відсутності доказів, що підтверджують таку обставину), а судом не встановлено наявності інших суттєвих причин та доказів неможливості або складності виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б слугувати підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

С/г ТОВ імені Данила Галицького подало апеляційну скаргу від 09.04.2025, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2025 року у справі №914/3005/24 скасувати частково та розстрочити виконання рішення суду згідно з графіком, зазначеним у апеляційній скарзі ( з 31.01.2025 по 31.12.2025 з щомісячною оплатою заборгованості у розмірі 93 366,66 грн).

Вимоги апелянта обґрунтовані неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та неповним дослідженням обставин справи, зокрема, наведених відповідачем підстав для розстрочення виконання рішення суду у даній справі.

Зокрема, скаржник зазначає, що:

- С/г ТОВ імені Данила Галицького є підприємством сільськогосподарської промисловості та отримує прибуток за рахунок реалізації вирощеної продукції;

- на сьогоднішній день товариство знаходиться у скрутному фінансовому становищі у зв`язку із зниженням реалізації продукції підприємства та зниженням ціни на таку продукцію, що підтверджується інформацією із сайту Державної служби статистики України щодо середніх цін продукції сільського господарства, реалізованої підприємствами у 2022 -2023 роках;

- з початку 2024 року практично усі кошти підприємства (орієнтовно 37 635 473,91 грн) були вкладені в проведення посівної кампанії для подальшого функціонування підприємства, отримання прибутку від збуту вирощеної продукції та погашення заборгованостей перед кредиторами, що підтверджується укладеними відповідачем з ТОВ АГРОСЕМ та ТОВ ВІТАГРО ПАРТНЕР договорами на поставку насіння, добрив та засобів захисту рослин, а також звітом про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2024 року;

- у С/г ТОВ імені Данила Галицького наявні також невиконані зобов`язання перед іншими кредиторами: Гарантійне покриття по кредиту ПАТ АБ Укргазбанк № 483/2022/ЛвОД-МСБ від 18.04.2022 - заборгованість 9655590,26 грн; Кредитний договір АТ КБ ПРИВАТБАНК № 03763282-КД-2 від 08.09.2022 - заборгованість 1644428,87 грн; Кредитний договір АТ КБ ПРИВАТБАНК № 03763282-КД-3 від 12.10.2022 - заборгованість 732023,1 грн; Кредитний договір з ПАТ АБ УКРГАЗБАНК № 483/2022/ЛвОД-МСБ від 18.04.2022 - заборгованість 4197296,5 грн; Кредитний договір з АТ Ощадбанк № ДК2063-1571 від 19.10.2022 - 1122195,72 грн;

- стягнення усієї суми заборгованості у даній справі призведе до зупинення діяльності товариства та порушення домовленостей з іншими контрагентами.

ТОВ Львів Агро Макс подало відзив на апеляційну скаргу від 28.04.2025, в якому просить рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2025 року у справі №914/3005/24 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, позивач вважає, що:

- судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання С/г ТОВ імені Данила Галицького про розстрочення виконання рішення суду, оскільки відповідачем не наведено існування виняткових обставин, які перешкоджають виконанню ним рішення суду у даній справі;

- позивач вже продовжував відповідачу строк оплати вартості товару, підписавши 21.10.2024 додаткову угоду до договору, однак відповідач, незважаючи на сприяння з боку позивача, продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань;

- апелянт просить розстрочити виконання рішення суду згідно з графіком ( з 31.01.2025 по 31.12.2025 з щомісячною оплатою заборгованості у розмірі 93 366,66 грн), однак останній платіж по договору відповідачем здійснений ще 25.07.2024, що свідчить про відсутність його наміру на погашення заборгованості;

- позивач вже несе матеріальні втрати внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань, а тому розстрочення судом виконання рішення порушить баланс інтересів сторін.

Процесуальні дії суду у справі та вирішення процесуальних питань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2025 справу №914/3005/24 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Орищин Г.В. та Желіка М.Б.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 апеляційну скаргу С/г ТОВ імені Данила Галицького залишено без руху з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою С/г ТОВ імені Данила Галицького на рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2025 у справі №914/3005/24 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.05.2025.

В судове засідання прибула представник позивача.

Відповідач участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

19.05.2025 С/г ТОВ імені Данила Галицького через систему «Електронний суд» подано клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване зайнятістю в іншому судовому процесі представника відповідача адвоката Харченюка І.С. Жодних доказів на підтвердження вказаної обставини до клопотання не додано.

Відповідно до ч.1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях.

Відповідно до ч.ч.11-13 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Під час підготовки справи до розгляду суд має вжити належних заходів щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи та до початку її розгляду по суті, з`ясувати явку учасників справи у судове засідання та вирішити питання про можливість розгляду справи у разі неявки того чи іншого учасника справи, виходячи з визначеного у пункті 4 частини 5 статті 13 ГПК України обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, у тому числі права на участь у судових засіданнях, надання суду пояснень, наведення своїх доводів і міркувань щодо питань, які виникають під час судового розгляду, а також заперечень проти заяв, клопотань, доводів та міркувань інших осіб (пункти 2, 3 частини 1 статті 42 ГПК України).

Водночас, господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи у судове засідання судом не визнавалася обов`язковою, в матеріалах справи наявні усі необхідні докази та пояснення сторін, клопотання скаржника документально не підтверджене, відкладення розгляду справи є обов`язком лише за умови неможливості вирішення спору в даному судовому засіданні, колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 20.05.2025 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

27.09.2023 між ТОВ Львів Агро Макс (далі - продавець) та С/г ТОВ імені Данила Галицького (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу № 23-2709-01 ( далі договір), за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця сільськогосподарську техніку українського виробництва: Тракторний зсувний причів ТЗП-27 Атлант - 1 шт згідно з специфікацією в строк, обумовлений цим договором, а покупець зобов`язується прийняти товар згідно акту приймання-передачі та видаткової накладної і сплатити за нього ціну (вартість) відповідно до цього договору (п. 1.1.).

Загальна вартість товару становить 2 353 000,00 у т.ч. ПДВ (п. 2.3. договору).

Відповідно до п.п. 3.1.,3.3. договору продавець поставляє товар покупцю на умовах СРТ на адресу покупця: с. Віжомля, Яворівський р-н, Львівська обл. (згідно правил Інкотермс-2010), якщо інше не буде узгоджено сторонами окремо. Продавець зобов`язується передати покупцеві товар до 06 жовтня 2023 року.

Відповідно до п.4.3. договору покупець зобов`язується сплатити продавцю вартість (ціну) товару в національній валюті України на дату платежу наступними частинами:

перший платіж, що становить 400 000,00 грн в т.ч. ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця в строк до 29 вересня 2023 року;

другий платіж, що становить 776 500,00 грн в т.ч. ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця в строк до 06 жовтня 2023 року;

третій платіж, що становить 470 600,00 грн в т.ч. ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця в строк до 30 жовтня 2023 року;

четвертий платіж, що становить 705 900,00 грн в т.ч. ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця в строк до 30 листопада 2023 року.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2023, але в будь-якому іншому разі до остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1. договору).

Згідно з товарно-транспортною накладною № 000004401 від 03.10.2023 перевізник ТзОВ Завод Кобзаренка доставив на адресу: с. Віжомля, Яворівський р-н, Львівська обл. тракторний зсувний причіп ТЗП-27 Атлант вартістю 2 041 600,00 грн. Вантажоодержувачем за вказаним документом є ТзОВ Львів Агро Макс.

Згідно з випискою по рахунку позивача в АТ Райффайзен Банк відповідач в рахунок оплати товару за договором у період з 29.09.2023 до 25.07.2024 здійснив 15 оплат на загальну суму 1 440 000,00 грн.

Довідкою від 11.06.2024 ТОВ Завод Кобзаренка підтвердило, що тракторний зсувний причіп ТЗП-27 Атлант було відвантажено дилеру - ТОВ Львів Агро Макс 03.10.2023 за адресою: с. Віжомля, Яворівський р-н, Львівська обл. на території виробничих потужностей С/г ТОВ імені Данила Галицького за присутності і згоди директора товариства Брух Світлани Іванівни.

Факт отримання товару за договором відповідачем не заперечується та не спростовується.

21.09.2024 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, якою внесено зміни до п.п. 2.3. та 4.3. договору.

Відповідно до п. 2.3. договору ( в редакції додаткової угоди) загальна вартість товару становить 2 560 400,00 у т.ч. ПДВ.

Згідно з п. 4.3. договору ( в редакції додаткової угоди) покупець зобов`язується сплатити продавцю вартість (ціну) товару в національній валюті України на дату платежу наступними частинами:

перший платіж, що становить 230 000,00 грн, в тому числі ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця, в строк до 29 вересня 2023 року;

другий платіж, що становить 250 000,00 грн, в тому числі ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця, в строк до 06 жовтня 2023 року, або не пізніше дня поставки товару;

третій платіж, що становить 890 000,00 грн, в тому числі ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця, в строк до 30 березня 2024 року;

четвертий платіж, що становить 190 400,00 грн, в тому числі ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця в строк до 30 жовтня 2024 року;

п`ятий платіж, що становить 1 000 000,00 грн, в т.ч. ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця, в строк до 30 листопада 2024 року.

19.11.2024 позивач скерував відповідачу претензією про повернення коштів у розмірі 1 120 400 грн впродовж 7 днів з моменту отримання даної вимоги.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи приписи вищевказаної норми, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів переглядає рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2025 у даній справі лише в частині відмови у задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду. В решті рішення суду першої інстанції не оскаржується жодною зі сторін.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позовну заяву відповідач просив розстрочити виконання рішення суду на 1 рік з щомісячною оплатою заборгованості у розмірі 93 366,66 грн.

В обґрунтування поданого клопотання зазначав, що: С/г ТОВ імені Данила Галицького є підприємством сільськогосподарської промисловості та отримує прибуток за рахунок реалізації вирощеної продукції; на сьогоднішній день товариство знаходиться у скрутному фінансовому становищі у зв`язку із зниженням реалізації продукції підприємства та зниженням ціни на таку продукцію; з початку 2024 року практично усі кошти підприємства (орієнтовно 37 635 473,91 грн) були вкладені в проведення повноцінної посівної кампанії для подальшого функціонування підприємства, отримання прибутку від збуту вирощеної продукції та погашення заборгованостей перед кредиторами; у С/г ТОВ імені Данила Галицького наявні також невиконані зобов`язання перед іншими кредиторами; стягнення усієї суми заборгованості у даній справі призведе до зупинення діяльності товариства та порушення домовленостей з іншими контрагентами.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем подано суду: договір, укладений між С/г ТОВ імені Данила Галицького та ТзОВ АГРОСЕМ № 01.11.23-41/2 від 01.11.2023 та Специфікації до нього; договір, укладений між С/г ТОВ імені Данила Галицького та ТзОВ ВІТАГРО ПАРТНЕР, № В23-12/24ЛВ від 28.12.2023 з додатками; специфікації до договору поставки № 01.04.24-41/2 від 01.04.2024, укладеного між С/г ТОВ імені Данила Галицького та ТзОВ Органік Грейн; звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2024 року; середні ціни продукції сільського господарства, реалізовані підприємствами у 2022 році; середні ціни продукції сільського господарства, реалізовані підприємствами у 2023 році.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про розстрочення виконання рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не доведено неможливості або складності виконання рішення суду у даній справі, а також наявності інших обставин виняткового характеру, які могли б слугувати підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави ( п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012 ); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом ( п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. № 11- рп/2012 ).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997 р., п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II ).

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права ( рішення у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V ).

Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції ( рішення у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 р. ), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як потерпілої сторони; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Колегія суддів зазначає, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик (стаття 42 та абзац 5 статті 44 Господарського кодексу України).

Це означає, що за порушення договірних зобов`язань та інших правил здійснення господарської діяльності суб`єкт господарювання самостійно несе відповідальність, передбачену законодавством України.

За змістом статті 617 Цивільного кодексу України та статті 218 Господарського кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами боржника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини відсутність грошових коштів не може бути підставою відмови від виконання грошових зобов`язань (Справа "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002 (заява №59498/00), справа "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року (заява № 18357/91) та інші).

В постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 910/8153/17 зазначено, що складне фінансове становище відповідача, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання відстрочення виконання судового рішення; при цьому, відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Чинне процесуальне законодавство передбачає, що відстрочка виконання рішення, яка пов`язується з об`єктивною неможливістю виконання рішення, дозволяється у виняткових випадках, а відтак, передумовою для надання відстрочки виконання рішення є встановлення таких виняткових обставин. При цьому, винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки/відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Водночас, особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Заявляючи клопотання про розстрочення виконання рішення суду у даній справі, відповідач покликався на складне фінансове становище, однак не подав суду жодних доказів на підтвердження відсутності коштів та майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості. Додані відповідачем документи лише підтверджують здійснення ним господарської діяльності з вирощування сільськогосподарських культур та наявність договірних відносин з іншими суб`єктами господарювання.

Однак, саме лише посилання заявника на складне фінансове становище (тим більше за відсутності доказів, які підтверджують таку обставину) не є достатньою підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Наведені відповідачем обставини не свідчать про неможливість виконання ним рішення суду у даній справі, а лише відображають поточний стан його діяльності.

Згідно із ст. 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що вирішення питання щодо розстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду та здійснюється з урахуванням балансу інтересів сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання рішення у даній справі.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на викладене вище.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2025 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького від 09.04.2025 (вх. № 01-05/1073/25 від 09.04.2025) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2025 у справі №914/3005/24 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

5. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст постанови складено 02.06.2025

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.