ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" червня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/252/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Сисин С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «АкцентБанк», , місцезнаходження 49074, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Батумська, будинок 11,

до відповідача: Фізичної особи підприємця Мартин Себастяна Федоровича, РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження АДРЕСА_1 ,

про стягнення заборгованості, штрафу та пені за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «АкцентБанк» (далі позивач, АТ «А-Банк») звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою від 04.03.2025 до Фізичної особи підприємця Мартин Себастяна Федоровича (далі відповідач, ФОП Мартин С.Ф.) про стягнення заборгованості за кредитним договором №20.34. від 26.01.2024 у загальному розмірі 250061,38 грн, з яких: 200104,43 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 20229,80 грн загальний залишок заборгованості за процентами, 12277,15 грн загальний залишок заборгованості за винагородою, 4700,00 грн пеня, 1000,00 грн штрафу (фіксована складова), 11750,00 грн штрафу (змінна складова). Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо здійснення оплати за кредитним договором №20.34. від 26.01.2024.

До позовної заяви долучене клопотання позивача від 04.03.2025 про розгляд справи за його відсутності у спрощеному провадженні.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Сисин С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2025.

Ухвалою суду від 17.03.2025 позовну заяву Акціонерного товариства «АкцентБанк» від 04.03.2025 до фізичної особи підприємця Мартин Себастяна Федоровича про стягнення заборгованості, штрафу та пені за кредитним договором прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, задоволено клопотання Акціонерного товариства «АкцентБанк» від 04.03.2025 про розгляд справи у спрощеному провадженні, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Згідно відповідей №8018307 і № 8018295 сформованих на запит суду засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» від 13.03.2025, встановлено, що позивач Акціонерне товариство «АкцентБанк», має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, відповідач - Фізична особа підприємець Мартин Себастян Федорович, РНОКПП НОМЕР_1 немає зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Враховуючи відсутність у відповідача електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, ухвала суду від 17.03.2025 про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу фізичній особі підприємцю Мартин Себастяну Федоровичу рекомендованим листом з повідомленням про вручення №948 від 18.03.2025 за адресою згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 89600, Закарпатська область, місто Мукачево, вулиця Шухевича Романа, будинок 6.

03.04.2025 на адресу Господарського суду Закарпатської області повернулося рекомендоване поштове відправлення №948 від 18.03.2025, направлене на адресу відповідача разом з ухвалою від 17.03.2025 про відкриття провадження у справі, причини повернення «за закінченням терміну зберігання», «неправильно зазначена (відсутня) адреса».

14.05.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача адвоката Сочки В.І. (діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АО №1155767 від 14.05.2025), за змістом якого останній повідомляє, що під час моніторингу сайту Судова влада України (https://court.gov.ua/) ним було виявлено перебування у провадженні Господарського суду Закарпатської області справи № 907/252/25 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-банк» до фізичної особи-підприємця Мартина С.Ф. про стягнення заборгованості. Вказує, що ФОП Мартин С.Ф. ухвали суду від 17.03.2025 про відкриття провадження у справі, а також позовної заяви з додатками не отримував, хоча за адресою реєстрації систематично отримує поштову кореспонденцію, зокрема, судовий наказ у справі № 907/483/25, а також процесуальні документи у справі № 907/251/25. Представник відповідача стверджує, що необізнаність ФОП Мартин С.Ф. з доводами позовної заяви, а також поданими на їх підтвердження доказами унеможливлюють підготовку обґрунтованого відзиву на неї, а також можливих заяв з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та зустрічного позову. На підставі викладеного просив внести дані про представника до додаткових відомостей автоматизованої системи діловодства суду про учасника справи № 907/252/25 та надати доступ до її матеріалів у електронному кабінеті користувача.

Ухвалою суду від 16.05.2025 призначено справу №907/252/25 за позовом Акціонерного товариства «АкцентБанк» до Фізичної особи підприємця Мартин Себастяна Федоровича про стягнення заборгованості, штрафу та пені за кредитним договором до розгляду у судовому засіданні та повідомлено учасників справи, що воно відбудеться 16 червня 2025 на 14:00 год у приміщенні суду за адресою: м. Ужгород, вул.Коцюбинського, 2а, зал судового засідання № 4.

З довідок про доставку електронного листа, які отримані з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст. 234 ГПК Ухвала суду (з призначенням дати)» від 15.05.2025 у справі № 907/252/25 (суддя Сисин С.В.) було надіслано одержувачам позивачу, представнику позивача та представнику відповідача до їх Електронного кабінету. Документ доставлено до електронного кабінету учасників справи 16.05.2025 о 18:04.

Враховуючи відсутність у відповідача електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, ухвала суду від 15.05.2025 була направлена відповідачу фізичній особі підприємцю Мартин Себастяну Федоровичу рекомендованим листом з повідомленням про вручення №691 від 19.05.2025 за адресою згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 89600, Закарпатська область, місто Мукачево, вулиця Шухевича Романа, будинок 6.

02.06.2025 на адресу Господарського суду Закарпатської області повернулося рекомендоване поштове відправлення №691 від 19.05.2025, направлене на адресу відповідача разом з ухвалою від 15.05.2025, причини повернення «за закінченням терміну зберігання», «неправильно зазначена (відсутня) адреса».

02.06.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Сочки В.І. надійшов відзив на позовну заяву від 30.05.2025 (зареєстрований за вх.№02.3.1-02/5236/25) разом з клопотанням про поновлення строку на подання відзиву.

Ухвалою суду від 09.06.2025 задоволено клопотання представника відповідача адвоката Сочки В.І. про поновлення строку на подання відзиву, поновлено відповідачу процесуальний строк на подання відзиву, долучено до матеріалів справи відзив представника відповідача ФОП Мартин С.Ф. - адвоката Сочки В.І. від 30.05.2025 (зареєстрований за вх.№ 02.3.1-02/5236/25).

02.06.2025 через систему «Електронний суд» фізична особа підприємець Мартин Себастян Федорович, від імені та в інтересах якого діє адвокат Сочка В.І. (на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АО №1155767 від 14.05.2025) звернувся до Господарського суду Закарпатської області з зустрічною позовною заявою від 30.05.2025 до Акціонерного товариства «АкцентБанк» про визнання недійсним з моменту укладення п. А10 кредитного договору №20.34. від 26.01.2024.

В прохальній частині зустрічної позовної заяви заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору на 6 місяців.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Сисин С.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.06.2025.

Розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви від 30.05.2025 (зареєстрованої за вхідним №02.3.1-05/683/25 від 02.06.2025), подане разом з клопотанням про поновлення строку для подання зустрічного позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з урахуванням такого.

Частинами 1 і 4 ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 119 ГПК України).

Приписами ч. 5 і 6 ст. 119 ГПК України передбачено, що пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

У силу приписів ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Законодавцем як одну із засад (принципів) господарського судочинства визначено змагальність сторін (п. 4 ч. 3 ст. 2 ГПК України), що зумовлює обов`язок суду, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд зобов`язаний забезпечити дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав та виконання покладених на них процесуальних обов`язків, оскільки протилежне матиме наслідком порушення гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

У постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При цьому, відповідно до приписів ГПК України, учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належних їм процесуальних прав, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання відповідних заяв.

Розглядаючи клопотання, суд вважає підставними для поновлення строку на подання зустрічного позову, доводи представника відповідача, наведені у зустрічному позові з приводу об`єктивності обставин, що унеможливили своєчасну підготовку такого позову, а саме: отримання 16.05.2025 представником відповідача доступу до матеріалів справи №907/252/25 в системі «Електронний суд» та ознайомлення зі змістом позовної заяви та доданими до неї доказами та ухвали від 17.03.2025. Отже, враховуючи, що представник відповідача 16.05.2025 отримав доступ до електронної справи в ЄСІТС, а відповідач не отримував ухвали від 17.03.2025 про відкриття провадження у справі; враховуючи, що відзив на позовну заяву представник відповідача подав 30.05.2025, тобто у п`ятнадцятиденний строк з часу надання йому доступу до електронної справи в ЄСІТС, та саме в такий строк 30.05.2025 представником відповідача подано зустрічний позов; враховуючи постановлення судом ухвали від 09.06.2025 про поновлення відповідачу строку на подання відзиву, то наведені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення відповідачу строку на подання зустрічного позову.

Поряд з цим, розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви від 30.05.2025 (зареєстрованої за вхідним №02.3.1-05/683/25 від 02.06.2025), суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України, оскільки подана без додержання вимог, викладених у п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, враховуючи, що до позовної заяви не долучені докази сплати позивачем судового збору за подання позовної заяви в електронній формі в розмірі 2422,40 грн, а представником позивача за зустрічним позовом у клопотанні про відстрочення сплати судового збору на 6 місяців не наведено обставин та не долучено доказів, що свідчать про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору, а тому суд відмовляє у задоволенні такого клопотання з врахуванням такого.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору при подачі зустрічного позову в даній справі, суд зазначає, що ст. 8 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У постанові від 14.01.2021 в справі №0940/2276/18, провадження № 11-336апп20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.01.2021 в справі №0940/2276/18 зазначає, що насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж ст. 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в ст. 5, або у справах із предметом спору, не охопленим ст. 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст. 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

За таких обставин, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.01.2021 в справі №0940/2276/18 вказала, що встановлений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, є вичерпним.

У постанові від 11.11.2024 у справі №910/10318/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Тобто реалізація конституційного права на судовий захист, як і права на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, зокрема, норм ГПК України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив у постанові від 11.11.2024 у справі №910/10318/22 з посиланням на положення ч. 2 ст. 123 ГПК України, норми Закону України «Про судовий збір», зазначив, що аналіз положень ст. 8 Закону щодо права суду своєю ухвалою за клопотанням особи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, визначених у цій статті, дає підстави для висновку про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення (за умов, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір») або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру чи звільнення сторони від сплати такого.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження підстав для звільнення або відстрочення сплати судового збору.

У постанові від 11.11.2024 у справі №910/10318/22 Верховний Суд зазначив, що звільнення від сплати судового збору/відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд (за наявності передбачених законом умов) звільнити особу від сплати судового збору, відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір.

Тобто право звільнення від сплати судового збору (виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності) перебуває у межах дискреції суду (судового розсуду), а не є його обов`язком, що випливає з вимог ГПК України та Закону України «Про судовий збір».

У той же час необхідно враховувати те, що судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права, зокрема на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у судових справах (такий висновок, викладено у постанові Верховного Суду від 08.03.2024 у справі № 910/14313/23).

Для уникнення створення особі перешкод для доступу до правосуддя у вигляді неможливості сплати судового збору, законодавством передбачено описаний вище процесуальний механізм забезпечення судового розгляду поданих особами документів, у випадку складності для таких осіб оплатити визначену законом суму судового збору повністю: відстрочення сплати судових витрат, розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру необхідних до сплати судових витрат, звільнення від його сплати, за наявності підстав та умов, визначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 у справі №906/308/20 зазначено, що: «сума зборів, призначена у світлі конкретних обставин цієї справи, включаючи спроможність заявника її сплатити та стадію, на якій перебував розгляд справи на той момент, коли обмеження було накладено, є важливими чинниками при визначенні того, скористалася ця особа своїм правом доступу до суду чи ні, та чи мала розгляд судом». Враховуючи ці чинники, далі Суд має визначити, чи становила вимога сплати збору, зокрема за обставин цієї конкретної справи, обмеження, яке завдало шкоди самій суті права заявника на доступ до суду. Отже, судовий збір сам по собі не обмежує право особи на справедливий суд, однак при цьому такий збір повинен встановлюватись з урахуванням спроможності заявника його сплатити та стадії, на якій перебував розгляд справи на той момент, коли обмеження було накладено».

Отже, відповідно до постанови Верховного Суду від 11.11.2024 у справі №910/10318/22, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від сплати судового збору з урахуванням вимог, передбачених законодавством, та з урахуванням майнового стану заявника, який оцінено судом на підставі наданих доказів.

Підсумовуючи наведене та оцінюючи доводи клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає, що сама по собі наявність клопотання про відстрочення сплати судового збору на 6 місяців, жодним чином не свідчить про майновий стан позивача, а доказів на його підтвердження, зокрема незадовільного майнового стану позивача до клопотання не долучено.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (№24402/02), від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» (№49069/11) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 №28249/95, у якому зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду. Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відтак, позивачу за зустрічним позовом, для усунення недоліків позовної заяви слід заплатити 2422,40 грн судового збору і докази такої сплати надати суду.

Суд роз`яснює, що платіжні реквiзити для перерахування судового збору зазначені на сайті Господарського суду Закарпатської області у розділі «Судовий збір» за посиланням - https://zk.arbitr.gov.ua/sud5008/gromadyanam/tax/.

Відповідно до положень ч. 4, 5 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Крім цього, відповідно до положень п. 7 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

У той же час, у порушення припису п. 7 ч. 3 ст. 162 ГПК України у зустрічній позовній заяві відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання зустрічної позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Згідно положень п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У порушення припису п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України у зустрічній позовній заяві відсутні відомості про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Частиною 1 ст. 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до положень ч. 3 і 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 ГПК України. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 163, 164, 174, 180, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити клопотання представника відповідача ФОП Мартин С.І. адвоката Сочки В.І. про поновлення строку для подання зустрічного позову (зареєстроване за вх.№02.3.1-05/683/25 від 02.06.2025) та поновити відповідачу процесуальний строк на подання відзиву.

2. В задоволенні клопотання фізичної особи підприємця Мартин Себастяна Федоровича про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

3. Зустрічну позовну заяву від 30.05.2025 фізичної особи підприємця Мартин Себастяна Федоровича, подану представником адвокатом Сочкою Віталієм Івановичем, до Акціонерного товариства «АкцентБанк» про визнання недійсним з моменту укладення п. А10 кредитного договору №20.34. від 26.01.2024 залишити без руху.

4. Встановити позивачу за зустрічним позовом фізичній особі підприємцю Мартин Себастяну Федоровичу строк 8 (вісім) днів з дня вручення копії ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання суду доказу сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн;

- надати відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- надати відомості про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач за зустрічним позовом поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

5. Зобов`язати позивача за зустрічним позовом, у випадку виправлення зазначених у цій ухвалі недоліків невідкладно надіслати копії усіх відповідних документів та пояснень на усунення недоліків позовної заяви відповідачу. Докази такого надіслання надати суду.

6. Роз`яснити заявнику, що в разі усунення недоліків зустрічної позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу.

7. Повідомити заявника, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із зустрічною позовною заявою.

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud 5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.В.Сиси