ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. м.Київ Справа№ 910/10742/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Гончарова С.А.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання Зінченко А.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 25.03.2025,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги фізичної особи ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 22.04.2024р.

у справі №910/10742/21 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяв

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.08.2021 відкрито провадження у справі №910/10742/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введенно процедуру реструктуризації боргів боржника, керуючим реструктуризацією заявника (боржника) призначено арбітражного керуючого Кандаурову А.П.

Оголошення про відкриття провадження у справі №910/10742/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 30.08.2021 за №67110.

До Господарського суду м. Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" (далі - ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс") надійшла заява з кредиторськими вимогами до боржника, на суму 2 757 451,52 грн.

Також, у заяві про уточнення кредиторських вимог, яка надійшла суду першої інстанції 17.08.2022, ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" просив задовольнити кредиторські вимоги в сумі 1 950 490,52 грн.

Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" визнані керуючим реструктуризацією частково на суму 1 950 492,52 грн.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою господарського суду м.Києва від 22.04.2024 ., зокрема, визнано кредиторами у справі №910/10742/21 до Фізичної особи ОСОБА_1 : Товаритсва з обмеженою відповідальнісю "Фінансова копанія "Парадайз Фінанс" на суму 2 757 451,52 грн. - позачергово; Головне управління державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на суму 1 768,32 грн. - вимоги другої черги.

Судове рішення постановлено з посиланням на приписи статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) та мотивоване в оскаржуваній частині тим, що заявлені ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак, місцевий господарський суд дійшов висновку про визнання кредиторських вимог останнього до боржника на суму 2 757 451,52 грн, як таких, що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, окремо, як забезпечені заставою майна боржника.

При цьому, суд першої інстанції погодився з доводами кредитора щодо того, що квартира, загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , повинна бути включена в ліквідаційну масу боржника.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при постановленні ухвали порушено норми матеріального та процесуального права, ухвала суду першої інстанції було прийнято при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, що привело до неправильного вирішення вимог за заявою.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заявлена сума кредиторських вимог не є обґрунтованою, оскільки предмет іпотеки, який зумовлює задоволення кредиторських вимог позачергово, знаходиться у власності іншої особи, а відтак вказане нівелює можливість включення нерухомого майна до ліквідаційної маси.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

24.06.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого, останнє просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі № 910/10742/21 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі № 910/10742/21 - без змін.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надали, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Рух справи

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 ухвалу господарського суду м.Києва від 22.04.2024р. скасовано в частині визнання ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" кредитором по відношенню до боржника на суму 2 757 451,52 грн. та прийнято в цій частині нове судове рішення, яким визнано Товаритсво з обмеженою відповідальнісю "Фінансова копанія "Парадайз Фінанс" кредитором у справі №910/10742/21 до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 1 950 490,52 грн. - позачергово. В іншій частині вимог Товаритсву з обмеженою відповідальнісю "Фінансова копанія "Парадайз Фінанс" відмовлено. Зобов`язано керуючого реструктуризацією внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції була мотивована тим, що на момент звернення ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" із заявою про визнання кредитором, так і на момент постановлення оскаржуваного судового рішення, право власності на квартиру загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належало ОСОБА_2 і вказане нерухоме майно фактично не повернуто ОСОБА_1 , тому висновок місцевого господарського суду про визнання ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" забезпеченим кредитором на всю заявлену суму є передчасним.

Вказане слугувало підставою для зменшення кредиторських вимог ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" до ОСОБА_1 на суму 806 960,00 грн, оскільки саме у вказаному розмірі кредитор залишив за собою нереалізоване майно боржника за початковою ціною третього електронного аукціону, а включення зазначеної вище суми до розміру кредиторських вимог буде фактично подвійним стягненням з боржника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 виправлено описку у вступній та резолютивній частині постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 та у постанові Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024.

У резолютивній частині Вступної та резолютивної частини постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 та у резолютивній частині постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 замість:

"Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі №910/10742/21 скасувати в частині визнання ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" кредитором по відношенню до боржника на суму 2 757 451,52 грн та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким визнати ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" кредитором у справі № 910/10742/21 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 1 950 490,52 грн - позачергово" постановлено читати: "Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі № 910/10742/21 скасувати в частині визнання ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" кредитором по відношенню до боржника на суму 2 757 451,52 грн та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким визнати ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" кредитором у справі № 910/10742/21 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 1 950 490,52 грн та включити їх до другої черги реєстру вимог кредиторів боржника".

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2025. у справі №910/10742/21 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 28.10.2024р.) (колегія суддів - Отрюх Б.В., Поліщук В.Ю., Поляков Б.М.) у справі №910/10742/21 скасовано; справу №910/10742/21 в скасованій частині передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Ч. 1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України визначено, що вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 20.02.2025р., справу №910/10742/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Пантелієнка В.О., суддів - Тищенко О.В., Майданевича А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 Заяву судді Північного апеляційного господарського суду Пантелієнка В.О. про самовідвід у справі №910/10742/21 - задоволено.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025, справу №910/10742/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Гончаров С.А., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2025 справу №910/10742/21 за апеляційною скаргою Фізичної особи ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Гончаро С.А., Сотніков С.В., розгляд справи №910/10742/21 за апеляційною скаргою Фізичної особи ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 призначено на 25.03.2025.

Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку розглянути справу у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 25.03.2025 з`явились:

- представники фізичної особи ОСОБА_1 , та керуючий реструктуризацією боргів боржника - арбітражний керуючий Кандаурова Анна Павлівна, які підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити;

- представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс", який заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Інші учасники справи своїх представників в судове засідання не направили, про час, місце та дату судового засідання повідомлені завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомили.

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю керуючого реструктуризацією боргів боржника - арбітражного керуючого Кандаурової А.П., ОСОБА_1 та його представника, а також представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс".

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи і що перевірено судом апеляційної інстанції, 15.02.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк" (в подальшому змінено найменування на Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк") та боржником укладено кредитний договір № 77.1/ІЖ-030.08.1 на суму 120 000 тис. дол. США.

На забезпечення виконання зобов`язань боржника за кредитним договором №77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008, між ПАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 15.02.2008, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І., зареєстрованим в реєстрі за № 145.

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки ОСОБА_1 передав в іпотеку Банку належне йому нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 .

Також, між ОСОБА_1 та Банком укладено кредитний договір № 77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007, у відповідності до умов якого боржнику видавався кредит на придбання автомобіля.

В подальшому, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06.11.2012 у справі № 2-3546/12, яке змінене постановою Апеляційного суду міста Києва від 23.10.2013 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" суму боргу за кредитним договором № 77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 та кредитним договором № 77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007.

На виконання вищезазначеного рішення Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчі листи № 2-4201/14 від 01.10.2014 та № 2-4201/14 від 24.06.2015.

09.10.2020 між ПАТ "Родовід Банк" та ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" укладено договір № 29 про відступлення прав вимоги. В порядку та на умовах, визначених договором відступлення, банк відступає новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів та фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами та договорами поруки та договорами іпотеки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, а також за судовими рішеннями, ухваленими щодо правовідносин Банку з боржником, які виникли на підставі та внаслідок виконання зобов`язання за зазначеними договорами згідно реєстру у Додатку №1 до Договору відступлення.

Зокрема, у відповідності до додатку № 1 до договору відступлення, Банк відступив, а новий кредитор набув право вимоги за Кредитним договором №77.2/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 та Договором іпотеки (з усіма додатковими угодами до них), укладеними між ПАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_1 . Крім того, відповідно до додатку № 1 до договору, Банк відступив, а новий кредитор набув право вимоги за кредитним договором №77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007 та договором застави транспортного засобу, укладеними між ПАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_1 .

Отже, ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" набуло статусу нового кредитора за кредитним договором № 77.2/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008, укладеним з ОСОБА_1 та нового іпотекодержателя за іпотечним договором, а також за кредитним договором № 77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007 та договором застави транспортного засобу.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва у цивільній справі №2603/5200/12 замінено стягувача ПАТ "Родовід Банк" на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 та за кредитним договором №77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007.

На підставі вищезазначених виконавчих листів ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича із заявами про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду боржником.

У провадженні приватного виконавця на примусовому виконанні перебувало зведене виконавче провадження № НОМЕР_7, до складу якого входило три виконавчі провадження, з яких:

- виконавче провадження № НОМЕР_4 від 12.04.2021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3546/12 від 09.02.2015, виданого Деснянським районним судом міста Києва, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором 77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 в сумі - 2 826 404,73 грн;

- виконавче провадження № НОМЕР_5 від 12.04.2021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3546/12 від 09.02.2015, виданого Деснянським районним судом міста Києва, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" суму сплаченого судового збору - 3 219,00 грн;

- виконавче провадження № НОМЕР_6 від 11.06.2021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4201/14 від 24.06.2015, виданого Деснянським районним судом міста Києва, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" заборгованість за Кредитним договором №77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007 в сумі 1 024, 74 дол. США., та 21 454,75 грн, та 248 грн судових витрат.

В ході проведення виконавчого провадження було реалізовано рухоме майно боржника, а саме транспортний засіб SUZUKI GRAND VITARA, 2007 року випуску, чорного кольору, ДНЗ: НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , тип кузова: легковий універсал. Ціна продажу даного рухомого майна склала, за вирахуванням виконавчого збору склала 118 468, 34 грн.

Частина отриманих коштів у розмірі 49 515,13 грн ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" було зараховано в рахунок повного погашення заборгованості по кредитному договору 77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007, а частина коштів у розмірі 68 953,21 грн ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" було зараховано на часткове погашення заборгованості по кредитному договору №77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008.

Також, 03.08.2021 в межах виконавчого провадження приватним виконавцем передано на реалізацію до ДП "Сетам" майно боржника, а саме: квартиру, загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що електронні торги з реалізації вказаного об`єкту нерухомого майна не відбулись, керуючись ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 49 Закону України "Про іпотеку" ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" залишило за собою нереалізоване майно боржника, а саме: квартиру, загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за початковою ціною третього електронного аукціону - 806 960,00 грн в рахунок часткового погашення заборгованості згідно з виконавчим листом № 2- 3546/12 від 09.02.2015.

Таким чином, після примусової реалізації майна боржника у останнього залишилась заборгованість перед ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" за кредитним договором № 77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 в сумі 1 950 490,52 грн.

В подальшому, 10.12.2021 між ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за яким було відчужено (продано) квартиру загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 у справі №910/10742/21 (910/2324/23) позовні вимоги боржника задоволено; визнано недійсним акт № 6511942/21-2 від 07.12.2021 про реалізацію предмета іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондаренко Г.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 4381.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 №910/10742/21(754/246/22) за позовом ОСОБА_1 , визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 09.12.2021 № 3975, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войновським В.С.; скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войновського В.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), від 09.12.2021 індексний номер: 62160009; скасовано запис про державну реєстрацію права власності номер 45548236 від 09.12.2021, здійснений за рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войновського В.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), від 09.12.2021 індексний номер: 62160009.

Таким чином, за доводами кредитора, квартира, загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , повинна бути включена в ліквідаційну масу боржника.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

П. 17 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Ч. 2 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Кодексу України з процедур банкрутства.

Ч. 1 ст. 9 КУзПБ визначено, що ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 9 КУзПБ визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи п вилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУзПБ, спори стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Статтею 1 КУзПБ визначено:

грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. Склад і розмір грошових зобов`язань визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом;

кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Абзацом 5 ч. 2 ст. 45 КУзПБ встановлено, що майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст. 45 КУзПБ для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

В силу ч. 6 ст. 45 КУзПБ заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

За змістом ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Виходячи із спеціальних норм КУзПБ на господарський суд покладено обов`язок надавати правовий аналіз заявлених кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

Тобто, кредитори, заявляючи вимоги до боржника, повинні довести свої грошові вимоги виключно відповідними документами (рішеннями суду, відповідями на претензію, договорами, первинними бухгалтерськими документами, актами звірок, накладними та ін.), тобто, грошові зобов`язання повинні бути встановлені як за розміром, так і за суттю.

Докази, на яких ґрунтуються грошові вимоги кредитора, повинні надавати право кредитору на звернення до боржника з грошовими вимогами у встановленому чинним законодавством порядку.

У справі про банкрутство (неплатоспроможність) господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

В той же час, використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство (неплатоспроможність) фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника та інших учасників у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство (неплатоспроможність) фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство (неплатоспроможність) щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог

Близький за змістом правовий висновок наведено у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20.

Як зазначалось вище, від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" надійшла заява з кредиторськими вимогами до боржника, з урахуванням уточнень, на суму 2 757 451,52 грн.

Із вказаної заяви вбачається, що 15.02.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк" (в подальшому змінено найменування на Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк") та боржником укладено кредитний договір № 77.1/ІЖ-030.08.1 на суму 120 000 тис. дол. США.

На забезпечення виконання зобов`язань боржника за кредитним договором №77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008, між ПАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 15.02.2008, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І., зареєстрованим в реєстрі за № 145.

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки, ОСОБА_1 передав в іпотеку банку належне йому нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 .

Також, між ОСОБА_1 та банком укладено кредитний договір № 77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007 у відповідності до умов якого боржнику видавався кредит на придбання автомобіля.

В подальшому, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06.11.2012 у справі № 2-3546/12, яке змінене постановою Апеляційного суду міста Києва від 23.10.2013 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" суму боргу за кредитним договором № 77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 та кредитним договором № 77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007.

На виконання вищезазначеного рішення Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчі листи № 2-4201/14 від 01.10.2014 та № 2-4201/14 від 24.06.2015.

09.10.2020 між ПАТ "Родовід Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" укладено договір № 29 про відступлення прав вимоги. В порядку та на умовах, визначених договором відступлення, банк відступає новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів та фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами та договорами поруки та договорами іпотеки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, а також за судовими рішеннями, ухваленими щодо правовідносин Банку з боржником, які виникли на підставі та внаслідок виконання зобов`язання за зазначеними договорами згідно реєстру у Додатку №1 до Договору відступлення.

Зокрема, у відповідності до додатку № 1 до договору відступлення, Банк відступив, а новий кредитор набув право вимоги за Кредитним договором №77.2/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 та Договором іпотеки (з усіма додатковими угодами до них), укладеними між ПАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_1 . Крім того, відповідно до додатку № 1 до договору, Банк відступив, а новий кредитор набув право вимоги за кредитним договором №77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007 та договором застави транспортного засобу, укладеними між ПАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_1 .

Отже, ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" набуло статусу нового кредитора за кредитним договором № 77.2/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 укладеним з ОСОБА_1 та нового іпотекодержателя за іпотечним договором, а також за кредитним договором № 77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007 та договором застави транспортного засобу.

Так, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва у цивільній справі № 2603/5200/12 замінено стягувача ПАТ "Родовід Банк" на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 та за кредитним договором №77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007.

На підставі вищезазначених виконавчих листів ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича із заявами про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду боржником.

У провадженні приватного виконавця на примусовому виконанні перебувало зведене виконавче провадження № НОМЕР_7 до складу якого входило три виконавчі провадження, з яких:

- виконавче провадження № НОМЕР_4 від 12.04.2021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3546/12 від 09.02.2015, виданого Деснянським районним судом міста Києва, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором 77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 в сумі - 2 826 404,73 грн;

- виконавче провадження № НОМЕР_5 від 12.04.2021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3546/12 від 09.02.2015, виданого Деснянським районним судом міста Києва, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" суму сплаченого судового збору - 3 219,00 грн;

- виконавче провадження № НОМЕР_6 від 11.06.2021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4201/14 від 24.06.2015, виданого Деснянським районним судом міста Києва, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" заборгованість за Кредитним договором №77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007 в сумі 1 024, 74 дол. США., та 21 454,75 грн, та 248 грн судових витрат.

В ході проведення виконавчого провадження було реалізовано рухоме майно боржника, а саме транспортний засіб SUZUKI GRAND VITARA, 2007 року випуску, чорного кольору, ДНЗ: НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , тип кузова: легковий універсал. Ціна продажу даного рухомого майна склала, за вирахуванням виконавчого збору склала 118 468, 34 грн.

Необхідно вказати, що частина отриманих коштів у розмірі 49 515,13 грн ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" було зараховано в рахунок повного погашення заборгованості по кредитному договору 77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007, а частина коштів у розмірі 68 953,21 грн ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" було зараховано на часткове погашення заборгованості по кредитному договору №77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008.

Також, 03.08.2021 в межах виконавчого провадження приватним виконавцем передано на реалізацію до ДП "Сетам" майно боржника, а саме: квартиру, загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що електронні торги з реалізації вказаного об`єкту нерухомого майна не відбулись керуючись ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 49 Закону України "Про іпотеку" ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" залишило за собою нереалізоване майно боржника, а саме: квартиру, загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за початковою ціною третього електронного аукціону - 806 960,00 грн в рахунок часткового погашення заборгованості згідно з виконавчим листом № 2- 3546/12 від 09.02.2015.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що після примусової реалізації майна боржника у останнього залишилась заборгованість перед ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" за кредитним договором № 77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 в сумі 1 950 490,52 грн.

В подальшому, 10.12.2021 між ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за яким було відчужено (продано) квартиру загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 у справі № 910/10742/21 (910/2324/23) позовні вимоги боржника задоволено; визнано недійсним акт № 6511942/21-2 від 07.12.2021 про реалізацію предмета іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондаренко Г.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 4381.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 № 910/10742/21 (754/246/22) за позовом ОСОБА_1 , визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 09.12.2021 № 3975, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войновським В.С.; скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войновського В.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), від 09.12.2021 індексний номер: 62160009; скасовано запис про державну реєстрацію права власності номер 45548236 від 09.12.2021, здійснений за рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войновського В.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), від 09.12.2021 індексний номер: 62160009.

Водночас, як зазначалось вище, квартира загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві власності.

Таким чином, враховуючи те, що на момент звернення ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" із заявою про визнання кредитором, так і на момент постановлення оскаржуваного судового рішення, право власності на квартиру загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належало ОСОБА_2 і вказане нерухоме майно фактично не повернуто ОСОБА_1 , то у даному випадку наразі відсутні підстави для визнання ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" забезпеченим кредитором, так як предмет іпотеки не належить боржнику, а відтак місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про визнання ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" забезпеченим кредитором на всю заявлену суму.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зменшення кредиторських вимог ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" до ОСОБА_1 на суму 806 960,00 грн, оскільки саме у вказаному розмірі кредитор залишив за собою нереалізоване майно боржника за початковою ціною третього електронного аукціону, а включення зазначеної вище суми до розміру кредиторських вимог є фактично подвійним стягненням з боржника.

Крім того, суд апеляційної інтанції враховує і те, що у заяві про уточнення кредиторських вимог, яка надійшла суду першої інстанції 17.08.2022, ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" просив задовольнити кредиторські вимоги в сумі 1 950 490,52 грн., і вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" визнані керуючим реструктуризацією частково на суму 1 950 492,52 грн.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 591 ЦК України та ч. 7 ст. 47 Закону України "Про іпотеку", якщо сума, одержана від реалізації предмета застави (іпотеки), не покриває вимоги заставодержателя (іпотекодержателя), він має право отримати суму, якої не вистачає (решту суми).

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо сума, одержана від реалізації предмета іпотеки, не покриває вимоги іпотекодержателя, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання відповідних сум.

Так як у даному випадку вартості реалізованого предмета іпотеки не вистачило на погашення всієї заборгованості, яка виникла у зв`язку з порушенням основного зобов`язання, кредитор в силу норм ЦК України та Закону України "Про іпотеку" має право на стягнення суми, що не вистачає для погашення цієї заборгованості.

Аналіз положень ч. 1 ст. 575 ЦК України, ч. 4 ст. 591 ЦК України та ч. 4 Закону України "Про іпотеку" дає підстави дійти висновку, що іпотека, яка є заставою нерухомого майна, як забезпечувальне зобов`язання, зумовлює право іпотекодержателя на одержання суми основного боргу, якої не вистачає після реалізації предмета іпотеки на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, з іншого майна боржника в порядку черговості, визначеної законом.

Тобто, вимоги кредитора стосовно суми основного боргу, якої не вистачає після реалізації предмета іпотеки, втрачають статус забезпечених. Розмір таких вимог як і їх черговість повинен визначатися судом.

В силу ч.ч. 4, 5 ст. 133 КУзПБ вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються за рахунок коштів від продажу майна боржника після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги.

Не задоволені за рахунок реалізації предмета застави вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна, задовольняються у другу чергу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про визнання ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" кредитором по відношенню до боржника на суму 1 950 490,52 грн та включення цих вимог до другої черги вимог кредиторів боржника.

В іншій частині вимог ТОВ "Фінансова компанія "Парадайз Фінанс" слід відмовити.

Усі інші доводи, обгрунтування, посилання враховані судом апеляційної інстанції, проте є такими, що не спростовують висновків суду апеляційної інстанції у даній постанові.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято з порушеннями норм права при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі щодо порушення судом норм матеріального права частково знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак, наявні правові підстави для їх часткового задоволенна, а саме в частині визнання Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс» у справі № 910/10742/21 кредитором по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 1 950 490 ( один мільйон дев`ятсот п`ятдесят тисяч чотириста дев`яносто) грн 52 коп та включити їх до другої черги реєстру вимог кредиторів боржника.

Розподіл судових витрат

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином:

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, ст. 133 Кодекса України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 - задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі № 910/10742/21 в частині визнання кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс» по відношенню до Фізичної особи ОСОБА_1 на суму 2 757 451,52 грн позачергово - скасувати в частині визначення суми та черговості.

Ухвалити у скасованій частині нове рішення, яким:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс» (з урахуванням заяви про зменшення кредиторських вимог від 17.08.2022) до фізичної особи ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог на суму 1 950 490 ( один мільйон дев`ятсот п`ятдесят тисяч чотириста дев`яносто) грн 52 коп - задовольнити.

Визнати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс» у справі № 910/10742/21 кредитором по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 1 950 490 ( один мільйон дев`ятсот п`ятдесят тисяч чотириста дев`яносто) грн 52 коп та включити їх до другої черги реєстру вимог кредиторів боржника.

3. Зобов`язати керуючого реструктуризацією внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 , з урахуванням даної постанови.

4. Матеріали справи 910/10742/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано: 02.06.2025.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді С.А. Гончаров

С.В. Сотніков