ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Справа № 924/681/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Петухов М.Г.

суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Переходько К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницької міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2025 (суддя Крамар С.І., повне рішення складено 18.03.2025)

за позовом Фізичної особи-підприємця Дейчука Анатолія Микитовича

до Хмельницької міської ради

про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки

за участю представників:

позивача - Дейчук А.М.,Клока В.Ф.,

відповідача - Демчук Л.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2025 позов задоволено. Визнано укладеним договір оренди земельної ділянки на три роки до 08.09.2026 року у редакції, викладеній у вищевказаному рішенні. Стягнуто з Хмельницької міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Дейчука Анатолія Микитовича 3028,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Суд першої інстанції, досліджуючи та аналізуючи обставини справи, вказав, що орендар своєчасно у строки, встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проект договору.

Натомість, орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, однак його дії (лист Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради від 18.08.2023) свідчить про те, що він не тільки не заперечував проти поновлення договору оренди землі, але й сприяв позивачу у належному його оформленні.

При цьому, суд зауважив, що орендарем не порушувались умови договору оренди в частині умов використання земельної ділянки та сплати орендної плати, він продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди. Орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі. Доказів підтвердження зворотнього відповідачем не подано у судове засідання.

Окрім того, суд взяв до уваги, що земельну ділянку по вул. Проскурівського підпілля, 167 надано позивачу під будівництво пункту шиномонтажу з кафе-бістро. 16.10.2014 Дейчук А.М. отримав від Хмельницької міської ради містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №193/ГП-25.1-04 на добудову кафе-бістро, відсоток готовності незавершеного будівництва пункту шиномонтажу з кафе-бістро становить 50%.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт, зокрема, вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо прийняття до розгляду заяви позивача про зміну предмета позову, оскільки судом не взято до уваги, що відповідно до заяви про зміну предмету позову від 17.01.2025 позивач змінює не лише предмет позову, а і підстави, що в свою чергу суперечить процесуальним нормам ст. 46 ГПК України та призвело до ухвалення незаконного рішення.

Також зазначає, що під час прийняття рішення суд неправильно застосував норми матеріального права, а саме ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та ст. 126-1 ЗК України, у зв`язку з набранням 16.01.2020 чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству".

Скаржник звертає увагу, що поновлення договорів оренди землі, укладених до 16.07.2020, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення. При цьому, у разі внесення змін до договору оренди землі після 16.07.2020 на них поширюються правила щодо поновлення договорів оренди землі, визначені ст.126 Земельного кодексу України, згідно із якою, зокрема, договором оренди землі, може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів.

Таким чином, вважає, що договір оренди землі №70 від 24.12.2010 може бути укладений на новий строк за процедурою встановленою ст. 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції після 16.07.2020, але не може поновлюватись шляхом укладення додаткової угоди.

Апелянт зазначає, що при винесенні рішення судом не враховано, що в проекті договору, який був наданий позивачем до Хмельницької міської ради, не зазначена істотна умова договору оренди землі - орендна плата. Крім того, дане звернення було подано з порушенням терміну, який встановлений ч.2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Для укладення договору на новий строк позивач повинен був звернутись з листом- повідомленням з проектом договору оренди до 08.08.2023 року, що зроблено не було, а тому позивач втратив переважне право на укладення договору оренди земельної ділянки загальною площею 250 м.кв. кадастровий номер :02:006:0111 по вул.Проскурівського підпілля, 167 під будівництво пункту шиномонтажу з кафе-бістро.

У відповідності до ст.263 ГПК України позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому, зокрема, вказує, що при подачі позовної заяви було визначено дві вимоги, що становили предмет позову: визнання недійсним рішення Хмельницької міської ради №32 від 02.05.2024 року, та визнання укладеним договір оренди земельної ділянки.

Разом з тим, зазначає, що змінюючи предмет позову було визначено позовну вимогу про укладення конкретного договору, надавши його зміст, який відповідав вимогам попереднього договору із змінами, так як орендодавець відмовляється укласти та ухилявся від укладання і додаткової угоди і договору оренди землі. Відтак, вважає, що позивачем дотримано вимоги ст.46 ГПК України.

Позивач вказує, що судом правомірно встановлено, на підставі наданих сторін доказів, належне виконання обов`язків за умовами договору, своєчасне у встановлені строки звернення до орендодавця на продовження дії договору після його закінчення з проектом договору, тому у відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" позивач має переважне право перед іншими особами на укладання договору на новий строк.

За вказаних обставин, просить залишити рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2025 без змін.

Відповідно до ч.1, 4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в них, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Хмельницького міськвиконкому №181 від 09.03.2000 надано Дейчуку А.М. дозвіл на попереднє погодження місця розташування та будівництво пункту шиномонтажу з кафе бістро по вул.Котовського, 167 (т.1, а.с.7).

Рішенням виконавчого комітету від 14.09.2000 №686 внесено зміни щодо адреси в зв`язку із зміною назви вулиці та збільшено площу земельної ділянки із 100 кв. м на 250 кв.м. (т.1, а.с.12).

Згідно рішення Хмельницького міськвиконкому №887 від 25.10.2001 надано приватному підприємцю Дейчуку А.М. в користування земельну ділянку площею 0,025 га під будівництво пункту шиномонтажу з кафе-бістро по вул. Проскурівського підпілля, 167 (т.1, а.с.1).

Рішенням Хмельницької міської ради №34 від 05.10.2005 Дейчуку А.М. надано земельну ділянку в оренду площею 250 кв.м під будівництво пункту шиномонтажу з кафе-бістро по вул.Проскурівського підпілля,167 (т.1, а.с.11), на підставі якого між Хмельницькою міською радою і приватним підприємцем Дейчуком А.М. укладено договір оренди земельної ділянки від 03.05.2006 (т.1, а.с.14-15).

Рішенням тридцять восьмої сесії Хмельницької міської ради від 08.09.2010 №41 із земель житлової та громадської забудови Хмельницька міська рада надала в строкове платне користування земельну ділянку площею 250 кв.м по вул. Проскурівського підпілля, 167 ФОП Дейчуку Анатолію Микитовичу для проведення поточного будівництва пункту шиномонтажу з кафе-бістро.

24.12.2010 між Хмельницькою міською радою і приватним підприємцем Дейчуком А.М. укладено договір оренди земельної ділянки №70 площею 250 кв.м по вул.Проскурівського підпілля, 167 терміном на три роки (т.1, а.с.20-21).

Згідно п.3 договору на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - об`єкт незавершеного будівництва готовністю 8%.

16.10.2014 Дейчук А.М. отримав від Хмельницької міської ради містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №193/ГП-25.1-04 на добудову кафе-бістро (т.1, а.с.19).

Додатковими угодами від 10.01.2014, від 17.03.2017, від 29.01.2020, від 09.07.2020 термін дії договору оренду від 24.12.2010 неодноразово продовжувався (т.1, а.с.28, 33, 38, 42).

12.10.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №356/02, згідно якої поновлено договір оренди №70 від 24.12.2010 на новий термін на 3 роки до 08.09.2023.

31.07.2023 Дейчук А.М. звернувся до Хмельницької міської ради з клопотанням про поновлення строку дії договору оренди землі №70 від 24.12.2010, до якого долучив, зокрема, проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

Листом від 18.08.2023 Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради повідомило позивача, що оскільки договір оренди землі від 24.12.2010 був поновлений додатковою угодою №356/02 від 12.10.2020, тобто після 16.07.2020, в якій не встановлено умову щодо поновлення договору оренди землі, а тому з урахуванням ст.126-1 Земельного кодексу України, вказаний договір не може поновлюватись шляхом укладення додаткової угоди, відповідно може бути укладений договір оренди землі на новий строк. Також у листі вказано про необхідність звернення із клопотанням щодо укладення договору оренди землі на новий строк із наданням заповненого проекту договору оренди землі.

24.08.2023 Дейчук А.М. подав до Хмельницької міської ради клопотання про укладення з ним договору оренди землі площею 250 кв.м., кадастровий номер :02:006:0111 на новий строк, до якого долучив проект договору оренди землі.

30.08.2023 Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради повідомило Дейчука А.М. про те, що його звернення включено в проект рішення сесії міської ради та передано на перевірку до управління правового забезпечення та представництва Хмельницької міської ради.

26.10.2023 Дейчук А.М. повторно подав до Хмельницької міської ради клопотання про укладення з ним договору оренди землі площею 250 кв.м., кадастровий номер :02:006:0111 на новий строк із проектом договору оренди землі.

06.11.2023 Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради повідомило Дейчука А.М. про те, що його звернення від 26.10.2023 буде винесено на чергове засідання постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища.

23.11.2023 Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради повідомило Дейчука А.М. про те, що за засідання постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища вирішено відкласти для вивчення його звернення.

Листом від 10.05.2024 Хмельницька міська рада повідомила Дейчука А.М., що рішенням тридцять дев`ятої сесії Хмельницької міської ради №32 від 02.05.2024 відмовлено йому в укладенні на новий строк договору оренди землі по вул. Проскурівського підпілля, 167, площею 250 кв.м. під будівництво пункту шиномонтажу з кафе-бістро.

Позивач, вважаючи, що орендар у строки встановлені законом звернувся до орендодавця щодо продовження (поновлення) дії договору оренди землі, а селищна рада у встановлений законом термін не заперечила проти поновлення договору, а тому прийнятим рішенням порушено його переважне право на укладення договору оренди, звернувся з даним позовом до суду.

Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду справи по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.

Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (п.5 ст.126 ЗК України).

Згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.12.2010 між Хмельницькою міською радою і приватним підприємцем Дейчуком А.М. укладено договір оренди земельної ділянки №70.

12.10.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №356/02, згідно якої поновлено договір оренди №70 від 24.12.2010 на новий термін на 3 роки до 08.09.2023.

Правове регулювання поновлення договору оренди землі, визначено положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі".

16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" (далі Закон №340-IX) (а відповідні положення пункту 8 цього Закону з урахуванням Прикінцевих та перехідних положень з 16.07.2020), яким стаття 33 Закону України "Про оренду землі", що регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладена у новій редакції.

Апеляційний суд зауважує, що Законом №340-IX законодавець фактично розмежував два механізми, які раніше були закладені в попередній редакції ст.33 Закону України "Про оренду землі", а саме: реалізації переважного права на укладення нового договору оренди землі (який відповідно до чинних приписів Закону України "Про оренду землі" врегульовано статтею 33) та реалізації права на поновлення договору оренди землі (який регулюється субсидіарно приписами статті 32-2 Закону України "Про оренду землі" та статті 126-1 ЗК України).

При цьому, назву статті 33 Закону України "Про оренду землі" було змінено з "Поновлення договору оренди землі" на "Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк", а з тексту фактично вилучено частини шостувосьму, які використовувались як механізм реалізації права орендаря на автоматичну пролонгацію за умови відсутності заперечень орендодавця, та опис процедури поновлення.

Таким чином, нова редакція ст.33 Закону України "Про оренду землі", на відміну від попередньої редакції цієї статті, надає орендарю переважне право перед іншими особами на укладення нового договору, а не поновлення попереднього. Сторони договору оренди можуть погодити істотні умови і укласти новий договір оренди на тих самих або нових погоджених сторонами умовах, при цьому укладення нового договору у відповідності до цієї статті здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно зі статтею 122 ЗК України.

Також нова редакція цієї статті вже не містить положення про можливість поновлення договору на тих самих умовах на той самий строк, яке раніше було зазначено в частині шостій цієї статті та фактично встановлювало механізм "мовчазної згоди", який (механізм) після розмежування процедур переважного права та поновлення договору оренди врегульований законодавцем саме у статті 126-1 ЗК України.

У постанові від 23.11.2023 у справі №906/1314/21 Верховний Суд зазначив, що ст.33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній до 16.07.2020, мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).

При цьому, Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" істотно змінив редакцію ст.33 Закону України "Про оренду землі", яка тепер стосується лише переважного права орендаря (ч.1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі"). Поновлення ж договору (ч.6 попередньої редакції статті 33 Закону України "Про оренду землі") тепер регулюється статтею 126-1 ЗК України.

Розділ ІХ "Перехідні положення" доповнено абзацами такого змісту:

"Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 ЗК України.

Правила, визначені ст.126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення"."

Отже, обов`язковою умовою поновлення спірного договору є застосування правил, які діяли після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", оскільки він був змінений шляхом укладення між сторонами додаткової угоди від 12.10.2020 року, що спростовує правову позицію позивача про регулювання спірних правовідносин нормою ст.33 Закону України "Про оренду землі" в редакції станом на 24.12.2010, а саме на момент укладення договору оренди.

Відповідно до ч.2 ст. ст.126-1 ЗК України, якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.

Окрім того, ч.1 ст.126-1 ЗК України передбачено, що договором оренди землі, договором про встановлення земельного сервітуту, договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів.

Умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою.

Зміст поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться в абз.4 розділу IX Перехідних положень Закону України "Про оренду землі", базується саме на положеннях статті 126-1 ЗК України, що пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких саме умовах.

У спірних правовідносинах судом встановлено, що договір оренди землі з урахування додаткових угод не містив умови про його поновлення в порядку, передбаченому ч.2 ст.126-1 ЗК України, а тому сторонами не було узгоджено можливості поновлення договору оренди землі в порядку визначеному вказаною нормою.

Окрім того, не підлягає також і застосуванню ч.1 ст.126-1 ЗК України, оскільки апеляційним судом встановлено, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст.76, 77 ГПК України в підтвердження розташування на спірній земельній ділянці комунальної власності будівлі або споруди, що перебувають у власності Дейчука А.М.

Натомість, згідно з умовами додаткової угоди від 12.10.2020 сторони врегулювали можливість реалізації орендарем його переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк згідно із правилами встановленими ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Отже, орендні правовідносини між сторонами могли бути врегульовані лише у спосіб і порядку, передбаченому ст.33 Закону України "Про оренду землі" в редакції станом на дату ініціювання орендарем укладення договору на новий строк (31.07.2023).

У відповідності до ч.1-3 ст.33 Закону України "Про оренду землі", після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що за правилами ч.1-3 ст.33 Закону України "Про оренду землі" для реалізації переважного права орендаря необхідно дотримання сукупності вимог, а саме:

- належне виконання орендарем обов`язків за умовами договору;

- повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатись переважним правом до закінчення дії договору у строк встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі;

- надання орендарем проекту договору оренди землі;

- досягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов між сторонами.

Апеляційним судом встановлено, що 31.07.2023 року (тобто в межах місячного строку до закінчення строку дії договору оренди землі) Дейчук А.М. дійсно звертався до Хмельницької міської ради, однак не з повідомленням про укладення нового договору та наданням його проекту (ст.33 Закону України "Про оренду землі"), а із заявою про поновлення строку дії раніше укладеного договору (ст.126-1 ЗК України) за відсутності врегулювання в попередньому договорі оренди такої можливості, про що і було вказано міською радою в листі від 18.08.2023.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з відповідачем, що договір оренди землі №70 від 24.12.2010 може бути укладений на новий строк за процедурою встановленою ст.33 Закону України "Про оренду землі" в редакції після 16.07.2020, але не може поновлюватись шляхом укладення додаткової угоди, що свідчить про порушення орендарем вимог, передбачених вказаною статтею.

Окрім того, звернувшись повторно 24.08.2023 року (поза межами місячного терміну згідно ч.2 ст.33 Закону України "Про оренду землі") до Хмельницької міської ради про укладення договору оренди землі на новий строк позивач додав проект договору оренди землі. При цьому, в проекті договору, не зазначена істотна умова згідно ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" договору оренди землі - орендна плата. Вказані обставини додатково свідчать про недотримання орендарем вимог встановлених ст.33 Закону України "Про оренду землі" та відповідно відсутність правових підстав для реалізації переважного права орендаря.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до приписів ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України унормовано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У відповідності до ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У випадку заперечення орендодавця щодо подальших орендних відносин із орендарем переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі №379/1439/18, від 20.05.2020 року у справі №378/338/18, від 30.09.2020 року у справі №227/4821/18, від 21.10.2020 року у справі №227/4537/18.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наявність рішення тридцять дев`ятої сесії Хмельницької міської ради №32 від 02.05.2024 про відмову Дейчуку А.М. в укладенні на новий строк договору оренди землі свідчить про відсутність волевиявлення орендодавця на укладення договору оренди землі на новий строк з урахуванням недотримання орендарем процедури, передбаченої ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Згідно п.2 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосував норми ст. 33 Закону України "Про оренду землі", ст.126-1 ЗК України та норми закріплені в абз. 4 Розділу Перехідні положення Закону України "Про оренду землі", що призвело до помилкового висновку суду про наявність задоволення позовних вимог, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2025 та прийняття нового рішення про відмову в позові у повному обсязі.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині задоволення заяви позивача про зміну як предмету, так і підстави позову, не заслуговують на увагу, оскільки у заяві від 04.11.2024 позивач просив залишити частину позовних вимог без розгляду, що фактично свідчить про відмову від частини позову, право на що передбачено п.1 ч.1 чт.46 ГПК України.

Враховуючи приписи ст.129 ГПК України, колегією суддів, з підстав скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги, здійснено перерозподіл судових витрат зі сплати судового збору пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Хмельницької міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2025 у справі №924/681/24 задоволити.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2025 у справі №924/681/24 скасувати та ухвалити нове рішення.

3. У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Дейчука Анатолія Микитовича відмовити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дейчука Анатолія Микитовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Хмельницької міської ради (29005, м. Хмельницький, вул. Героїв Маріуполя, 3, ) 3633,60 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Господарському суду Хмельницької області видати судовий наказ.

6. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена "06" червня 2025 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.