ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
09.06.2025 Справа № 905/563/25
Господарський суд Донецької області у складі судді Демідової П.В., розглянувши матеріали справи № 905/563/25
за позовом: ОСОБА_1 , м.Київ та ОСОБА_2 , м.Київ
до відповідача: Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ», м.Москва, Російська Федерація,
про відшкодування збитків, завданих збройною агресією Російської Федерації, -
Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулись до Господарського суду Донецької області, з позовною заявою до Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» про відшкодування збитків, завданих збройною агресією Російської Федерації.
В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що відповідач, як alter ego Російської Федерації, має нести солідарну відповідальність за статтею 543 ЦК України у деліктних правовідносинах, у зв`язку з чим майнова шкода, заподіяна у вигляді знецінення корпоративних прав у підприємствах, заснованих позивачами внаслідок втрати контролю над виробничими активами у загальному розмірі 18 335 211,38 дол. США, що станом на дату проведення експертизи еквівалентно 18 633 344,90 євро або 670 493 011,88 грн, заподіяна Російською Федерацією, підлягає відшкодуванню відповідачем.
Заявлені вимоги відносяться до юрисдикції та підсудні Господарському суду Донецької області, але є не достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду, у зв`язку з не додержанням позивачем вимог п.1, п.2 ч.1, ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.
Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. (ч.1 ст.172 ГПК України).
Згідно з ч.7 ст.42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
У позовній заяві позивачі зазначають, що позовна заява, з додатками перекладена російською мовою та направлена до посольства Російської Федерації в Польщі, крім того позовна заява з перекладом направлена на електронні адреси відповідачів.
При цьому, будь-яких доказів в підтвердження доказів направлення позовної заяви, з додатками до матеріалів позовної заяви позивачами не долучено.
Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Матеріали позовної заяви не містять доказів в підтвердження сплати судового збору.
Позивачі у позові зазначають, що звільнені від сплати судового збору, посилаючись на п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до п.22 ч.1 ст.5 «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.
Позивач у якості відповідача визначає господарюючого суб`єкта - Державну корпорацію розвитку «ВЕБ.РФ», а не саму державу - агресора, будь-яких виключень щодо господарюючих суб`єктів, пов`язаних чи не пов`язаних з державою-агресором, як і таких що замінюють або доповнюють останню вказана стаття не містить, що свідчить про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки приписи пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» таких умов не передбачають.
Вказане узгоджується з висновком Верховного суду, зазначеним в ухвалі від 17.04.2025 у справі №905/1640/24, в якій він погодився з судом апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору, в тому числі на підставі п.22 ч.1 ст.5 «Про судовий збір».
До того ж, право на звернення до суду з позовом з тим самим предметом та з тим самих підстав реалізовано позивачами до держави-агресора Російської Федерації в межах справи №905/101/24 та на час вирішення питання про відкриття провадження у даній справі ухвалено рішення від 25.03.2024 у справі №905/101/24, а також видано накази на його виконання, тобто заявники мали право змінити суб`єктний склад та заявити солідарне стягнення збитків в її межах.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з приписами ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).
За приписами ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня складає 3028,00 гривні.
Таким чином, сума судового збору, яка підлягає сплаті позивачем за подання до суду позовної заяви складає 847 840,00грн
Відповідно до ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Позивачами до позовної заяви не долучено будь-яких документів в підтвердження заявлених вимог.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що в межах справи №905/101/24 позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації та Генеральної прокуратури Російської Федерації про відшкодування збитків, завданих внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України задоволено. Суд ухвалив: стягнути з держави Російська Федерація на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 9 167 605,69 дол. США, що станом на дату проведення експертизи еквівалентно 9316672,45 евро, або 335 246 505,44 грн.; стягнути з держави Російська Федерація на користь ОСОБА_2 кошти у сумі 9 167 605,69 дол. США, що станом на дату проведення експертизи еквівалентно 9316672,45 евро, або 335 246 505,44 грн.
Виходячи з викладеного, в умовах солідарного стягнення вже задоволених вимог до рф, у суду виникає необхідність в отриманні від позивачів доказів невиконання рішення суду від 25.03.2024 у справі №905/101/24.
За текстом мотивувальної частини позовної заяви в межах цієї справи позивачі зазначають про солідарну відповідальність відповідачів, а саме: ДКР «ВЕБ.РФ», «Газпром», «Газпром Капітал», «Газпром Інтернешнл», при цьому в резолютивної частині позову зазначено про стягнення збитків з Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ», що свідчить про необхідність отримання від позивачів уточнень в цій частині.
Також, суд зауважує, що за даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» позивачами здійснено непослідовні подання та відкликання позовних заяв до ДКР «ВЕБ.РФ», «Газпром», «Газпром Капітал», «Газпром Інтернешнл» разом, та щодо кожного з них окремо. Так, судом встановлено, що така процесуальна поведінка позивачів мала місце в справах №905/539/25;№905/545/25;№905/550/25; №905/555/25.
Станом на 03.06.2025 до суду надійшло 3 позовні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ», ТОВ «Газпром Капітал» та Публічного акціонерного товариства «Газпром», щодо останніх з яких 30.05.2025 позивачами здійснено відкликання.
Виходячи зі змісту позовної заяви, яка подана в межах справи № 905/563/25, суд вбачає що мотивувальна частина заяви не змінюється позивачами у всіх випадках, в ній фігурують всі особи, до яких позивачі зверталися в справах, на які суд посилався вище.
Отже, така активна непослідовна поведінка позивачів вимушує суд звернути на це увагу і вимагати надати пояснення щодо мети таких процесуальних дій, адже це може свідчити про намагання позивачів впливати на склад суду.
Враховуючи відсутність у суду доступу до будь-яких офіційних реєстрів та законодавства рф, що виключає можливість перевірки статусу відповідача, виникає необхідність вимагати від позивачів надати докази, якими обґрунтовуються вимоги позивачів до відповідача як солідарнозобов`язаного спільно з рф на час розгляду справи.
Згідно зі ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не дотримано вимоги господарського процесуального законодавства, позов підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст.ст. 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1.Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих збройною агресією Російської Федерації.
2.Позивачам усунути недоліки позовної заяви шляхом подачі до суду: доказів направлення позовної заяви, з додатками відповідачу; доказів сплати судового збору в розмірі 847 840,00грн; доказів в підтвердження заявлених вимог на які посилається в позивної заяві; доказів невиконання рішення суду від 25.03.2024 у справі №905/101/24; пояснень щодо змісту позовної заяви в частині відповідачів - «Газпром», «Газпром Капітал», «Газпром Інтернешнл», в умовах подання позову до Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ»; обґрунтованих пояснень щодо подання та відкликання позовних заяв між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; доказів, якими обґрунтовуються вимоги позивачів до відповідача як солідарнозобов`язаного спільно з рф.
3.Встановити строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
4.Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою (ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України).
5.Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Суддя П.В. Демідова