РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.05.2025Справа № 910/1638/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/1638/25

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

до 1) Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" (Україна, 04107, м. Київ, вул. Тропічна, буд. 7Г; ідентифікаційний код: 30370711)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" (Україна, 04655, м. Київ, вул. Полярна, буд. 20, літ. А, поверх 1, оф. № 6; ідентифікаційний код: 34045290)

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (Україна, 01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, буд. 8, корп. 30; ідентифікаційний код: 37956207)

про визнання права власності

Представники учасників справи:

позивач: ОСОБА_1;

від відповідача-1: Панчугін Д.О., довіреність №548/09-2 від 25.12.2024;

від відповідача-2: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" (далі - відповідач-2), в якій просила суд:

- визнати ОСОБА_1 власницею 1828596 штук простих іменних акцій бездокументарної форми, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN) UА , емітента - ПрАТ "КИЇВСІЛЬЕЛЕКТРО" (), загальною номінальною вартістю 640 008,60 грн;

- зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" внести зміни до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів без розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр", шляхом здійснення безумовної депозитарної операції - переказу цінних паперів - 1828596 штук простих іменних акцій бездокументарної форми, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN) UА , емітента - ПрАТ "КИЇВСІЛЬЕЛЕКТРО" (), загальною номінальною вартістю 640 008,60 грн з рахунку в цінних паперах ОСОБА_2 № НОМЕР_2 депозитарної установи - Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" на рахунок в цінних паперах ОСОБА_1 № НОМЕР_3 депозитарної установи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінанта Трейд" (04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5Б, оф. 609; ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1638/25, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, залучено Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, підготовче засідання призначено на 19.03.2025.

05.03.2025 представником третьої особи сформовано в системі "Електронний суд" пояснення щодо позову, які 05.03.2025 зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

10.03.2025 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

13.03.2025 представником відповідача-2 сформовано в системі "Електронний суд" додаткові пояснення, які 14.03.2025 зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

18.03.2025 представником позивача сформовано в системі "Електронний суд" відповідь на відзив відповідача-1 та заява про уточнення позовних вимог, які 18.03.2025 зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

У підготовче засідання 19.03.2025 з`явились позивач та представник відповідача-1, представники відповідача-2 та третьої особи не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання учасники справи були повідомлені належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою судом не визнавалась, проте від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі її представника.

У підготовчому засіданні 19.03.2025 судом було прийнято до розгляду письмові пояснення третьої особи щодо позову, відзив на позовну заяву відповідача-1, відповідь на відзив відповідача-1, додаткові пояснення відповідача-2, які суд вважає за необхідне розглядати як відзив на позовну заяву, а також прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог, оголошено перерву до 16.04.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, відповідача-2 та третю особу було повідомлено про те, що підготовче засідання у справі № 910/1638/25 призначено на 16.04.2025.

24.03.2025 представником відповідача-1 сформовано в системі "Електронний суд" заперечення щодо відповіді на відзив, які 25.03.2025 зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

08.04.2025 представником позивача сформовано в системі "Електронний суд" заяву про зміну предмета позову, яка 08.04.2025 зареєстрована в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

У підготовче засідання 16.04.2025 з`явились позивач та представник відповідача-1, представники відповідача-2 та третьої особи не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання учасники справи були повідомлені належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 16.04.2024 судом було прийнято до розгляду заперечення щодо відповіді на відзив та заяву позивача про зміну предмета позову, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.05.2025.

У судове засідання 21.05.2025 з`явились позивач та представник відповідача-1, представники відповідача-2 та третьої особи не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання учасники справи були повідомлені належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

Позивач надала суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача-1 надав суду усні пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 23.04.2025 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) був власником 1828596 шт. простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Київсільелектро" (ідентифікаційний код: 00132457), що підтверджується інформаційною довідкою (лист ПрАТ "Київсільелектро" №12-62 від 18.12.2023) та випискою про стан рахунку в цінних паперах.

Депозитарною установою - Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" здійснено відкриття рахунку у цінних паперах власнику простих бездокументарних акцій Приватного акціонерного товариства "Київсільелектро" - ОСОБА_2 (кількість акцій - 1 828 596 шт.), на підставі Договору про обслуговування рахунку у цінних паперах №029905-Д від 21.11.2014.

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" (далі - депозитарій) мало ліцензії на провадження професійної діяльності на ринках капіталу: депозитарної діяльності, а саме: депозитарної діяльності депозитарної установи, виданої на підставі рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія) від 10.10.2013 № 2333, з необмеженим строком дії з 12.10.2013; діяльності з торгівлі фінансовими інструментами, а саме: брокерської діяльності, дилерської діяльності, виданих на підставі рішення Комісії від 22.05.2015 № 714 з необмеженим строком дії з 22.05.2015, субброкерської діяльності, відповідно до рішення Комісії від 23.06.2021 № 420 з необмеженим строком дії з 01.07.2021.

Відповідно до Постанови про накладення санкції за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 21.04.2023 № 2-ІФ-л Товариству з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" анульовано ліцензію на провадження професійної діяльності на ринках капіталу - діяльності з торгівлі фінансовими інструментами та, згідно з постановою про накладення санкції за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 28.02.2023 № 22-ДУ, Товариству з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" анульовано ліцензію на провадження професійної діяльності на ринках капіталу - депозитарної діяльності депозитарної установи.

Позивач зазначає, що станом на час розгляду даної справи відповідач-2 не вчинив усіх дій щодо припинення діяльності на фондовому ринку та фактично не передав Центральному депозитарію (як уповноваженому на зберігання документів) бази даних та копії баз даних.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть від 22.06.2023 серії НОМЕР_5 .

15.11.2023 приватний нотаріус Кам`янецький В.В. завів спадкову справу № 51/2023 за спадкодавцем ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою №90/02-14 від 29.02.2024 спадкоємцями ОСОБА_2 , які прийняли спадщину та вправі успадкувати належне йому майно, є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Між переліченими спадкоємцями 01.11.2024 було укладено Договір про поділ спадщини, яким, зокрема, визнано за ОСОБА_1 право одноосібного спадкування 1828596 шт. простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Київсільелектро".

Окрім того, дружина спадкодавця - ОСОБА_3 заявила, що майно, яке є предметом договору, є особистим майном спадкодавця, тому вона на видачу свідоцтва про право власності не претендує.

Постановою №384/02-31 від 01.11.2024 приватний нотаріус Кам`янецький В.В. відмовив у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1828596 шт. простих іменних акцій ПрАТ "Київсільелектро".

Посилаючись на неможливість отримання виписки з рахунку в цінних паперах ОСОБА_2 , що обліковувалися депозитарієм, що у свою чергу унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на 1828596 штук простих іменних акцій ПрАТ "Київсільелектро", позивач стверджує про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину та звернення до депозитарної установи для виконання безумовної операції щодо цінних паперів.

З огляду на викладене, позивач звернулась до суду з цим позовом та, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить визнати її власницею 1828596 штук простих іменних акцій бездокументарної форми, що належали ОСОБА_2 та обліковувались на рахунку в цінних паперах ОСОБА_2 № НОМЕР_2 депозитарної установи - Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр".

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

За частинами 1, 2 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Зазначена норма гарантує власнику можливість вимагати не лише усунення порушень його права власності, що вже відбулися, а й звертатися до суду за захистом своїх прав, що можуть бути реально порушені в майбутньому, тобто застосовувати такий спосіб захисту своїх порушених прав, як попередження або припинення можливого порушення його прав власника в майбутньому.

Статтею 194 Цивільного кодексу України визначено, що цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Згідно з частиною першою статті 152 Цивільного кодексу України акціонерне товариство є господарським товариством, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про акціонерні товариства" акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо відповідного акціонерного товариства. Усі акції товариства є іменними та існують виключно в електронній формі.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про депозитарну систему України" передбачено, що власник рахунка у цінних паперах - це особа, якій професійним учасником депозитарної системи України та/або Національним банком України відкрито рахунок у цінних паперах.

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 1 Закону України "Про депозитарну систему України" права на цінні папери - це речові права на цінні папери (право власності, інші визначені законом речові права).

Як встановлено судом, ОСОБА_2 був власником 1828596 шт. простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Київсільелектро", що підтверджується інформаційною довідкою (лист ПрАТ "Київсільелектро" №12-62 від 18.12.2023) та випискою про стан рахунку в цінних паперах. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази того, що права на вказані цінні папери були відчужені спадкодавцем за його життя на користь третіх осіб.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , 15.11.2023 приватний нотаріус Кам`янецький В.В. завів спадкову справу № 51/2023. Згідно з довідкою №90/02-14 від 29.02.2024 спадкоємцями ОСОБА_2 , які прийняли спадщину та вправі спадкувати належне йому майно, є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Статтею 177 Цивільного кодексу України унормовано, що об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть існувати у матеріальному світі та/або цифровому середовищі, що обумовлює форму об`єктів, особливості набуття, здійснення та припинення цивільних прав і обов`язків щодо них.

Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи (ч. 1 ст. 178 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 Цивільного кодексу України).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених главою 29 Цивільного кодексу України.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 у справі №463/6829/21.

З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Кам`янецьким В.В. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на належні їй акції (на підставі Договору про поділ спадщини від 01.11.2024), у зв`язку з неподанням виписки з рахунка у цінних паперах, яка видається депозитарною установою, в якій такий рахунок відкритий, тобто - ТОВ "НВП "Магістр".

Як встановлено судом, відповідно до Постанови про накладення санкції за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 21.04.2023 № 2-ІФ-л Товариству з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" анульовано ліцензію на провадження професійної діяльності на ринках капіталу - діяльності з торгівлі фінансовими інструментами та, згідно з постановою постанови про накладення санкції за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 28.02.2023 № 22-ДУ, Товариству з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" анульовано ліцензію на провадження професійної діяльності на ринках капіталу - депозитарної діяльності депозитарної установи.

Питання, пов`язані з припиненням провадження депозитарною установою професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, врегульовано Положенням про припинення депозитарною установою провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, яке затверджено рішенням Комісії від 08.04.2014 № 431, (далі - Положення № 431).

Відповідно до пункту 3 розділу III Положення № 431 у разі прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії, всі документи, бази даних, архіви баз даних Депозитарної установи, інформація щодо її депонентів, які не закрили рахунки в цінних паперах, та прав на цінні папери, які обліковувалися на їх рахунках станом на кінець операційного дня, що передує даті припинення діяльності, та невиплачені депозитарною установою кошти за цінними паперами особам, що мають право на їх отримання, передаються до уповноваженого на зберігання.

Послідовність дій депозитарної установи, діяльність якої припиняється, у разі передання баз даних, архівів баз даних та документів уповноваженому на зберігання, визначена Розділом V Положення № 431.

Так, згідно з пунктом 1 Розділу V Положення № 431 депозитарна установа (ліквідатор у разі відкриття ліквідаційної процедури) протягом 20 робочих днів, починаючи з першого робочого дня, наступного за датою припинення діяльності, повинна підготувати для передачі перелік документів, серед яких повинні міститись в т.ч. виписки про стан рахунків у цінних паперах та бази даних депозитарної установи станом на кінець операційного дня, що передує даті припинення діяльності.

За умовами пункту 2 Розділу V Положення № 431 передавання документів, зазначених у пункті 1 цієї глави, від депозитарної установи до уповноваженого на зберігання повинно бути виконано депозитарною установою (ліквідатором у разі відкриття ліквідаційної процедури) не пізніше 30 календарних днів, починаючи з першого робочого дня, наступного за датою припинення діяльності, та оформлено актом приймання-передавання, який підписується уповноваженими особами депозитарної установи (або ліквідатора у разі відкриття ліквідаційної процедури) та уповноваженого на зберігання, складеним не менше ніж у двох примірниках. Строк передавання документів, зазначених у пункті 1 цієї глави, від депозитарної установи до уповноваженого на зберігання може бути продовжений органом ліцензування за його окремим рішенням у разі звернення депозитарної установи та подання документів, що обґрунтовують таке продовження. Орган ліцензування протягом 3 робочих днів з дати прийняття такого рішення надсилає відповідне повідомлення центральному депозитарію цінних паперів та Національному банку України.

У разі відповідності поданих документів, зазначених у пункті 1 цього розділу, відбувається їх передання уповноваженому на зберігання, що оформлюється актом приймання-передавання, який складається у трьох примірниках, підписується уповноваженими представниками Депозитарної установи та уповноваженого на зберігання, засвідчується печатками Депозитарної установи та уповноваженого на зберігання. Один примірник цього акта залишається в уповноваженого на зберігання, інші два примірники надаються Депозитарній установі (пункту 2 Розділу V Положення № 431).

Як зазначив відповідач-1 у відзиві на позов та що не було спростовано іншими учасниками справи, відповідач-2 - депозитарій не передав Центральному депозитарію, як уповноваженому на зберігання, документи, бази даних, у тому числі пов`язані зі спірними у даній справі цінними паперами, що також підтверджується відсутністю відповідного акту приймання-передавання.

Враховуючи, що депозитарій (відповідач-2), з моменту припинення ліцензії, втратив статус депозитарної установи, і при цьому не здійснив дій, передбачених чинним законодавством, для передачі наявних у нього, як у депозитарної установи, документів, баз даних, архівів баз даних, інформації щодо його депонентів, які не закрили рахунки в цінних паперах, та прав на цінні папери, які обліковувалися на рахунках таких депонентів, уповноваженому на зберігання відповідачу-1, суд дійшов висновку, що позивач позбавлений об`єктивної можливості підтвердити своє право власності на 1 828 596 шт. простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Київсільелектро" перед іншими особами, в тому числі перед Публічним акціонерним товариством "Національний депозитарій України".

Суд зауважує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Частиною 1 статті 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, відповідний позов пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами.

Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, що повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою ж позову є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності чи іншого речового права на майно.

Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження у судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачу спірного майна. Відтак, до предмету доказування за позовом про визнання права власності входить встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на спірне майно.

Так, судом вже було встановлено, що позивач є власницею 1 828 596 шт. простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Київсільелектро", на підставі укладеного між спадкоємцями ОСОБА_2 . Договору про поділ спадщини від 01.11.2024.

При цьому, судом також було встановлено наявність перешкод для оформлення спадкових прав на спірні цінні папери.

У свою чергу, реалізація позивачем права власності на цінні папери можлива після їх належного оформлення - зарахування цінних паперів на їх рахунок та отримання виписки з рахунку у цінних паперах, що унеможливлюється фактичним непереданням відповідачем-2 відповідних документів та баз даних, визначених Положенням № 431, до уповноваженого на зберігання, з подальшим перерахуванням їх на рахунок позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зарахування з наведених вище підстав цінних паперів на рахунки позивача та відповідно отримання нею виписки з рахунку в цінних паперах є фактично втратою позивачем документів, що засвідчують належність останній права власності на вказані цінні папери, а тому згідно з приписами статті 392 Цивільного кодексу України є підставою для визнання за нею такого права.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.02.2021 у справі №910/1744/19.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявлених позовних вимог, відтак позов підлягає задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача-2, оскільки спір виник внаслідок його неправомірних дій (бездіяльності).

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_6 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 18 червня 1997 року, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) власницею 1828596 штук простих іменних акцій бездокументарної форми, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN) UА, емітента - Приватного акціонерного товариства "Київсільелектро" (Україна, 08132, Київська обл., Бучанський район, місто Вишневе, вул. Чорновола, будинок 52), загальною номінальною вартістю 640 008,60 грн, що належали ОСОБА_2 та обліковувались на рахунку в цінних паперах ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) № НОМЕР_2 депозитарної установи - Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" (Україна, 04655, м. Київ, вул. Полярна, буд. 20, літ. А, поверх 1, оф. № 6; ідентифікаційний код: 34045290).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" (Україна, 04655, м. Київ, вул. Полярна, буд. 20, літ. А, поверх 1, оф. № 6; ідентифікаційний код: 34045290) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 9600 (дев`ять тисяч шістсот) грн 13 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.06.2025.

Суддя О.В. Нечай