ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2025 р. Справа № 917/777/20(917/704/25)

Суддя Господарського суду Полтавської області Білоусов С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовною заявою Управління поліції охорони в Полтавській області, вул. Капітана Володимира Кісельова, 32а, м. Полтава, 36014,

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", 36039, м. Полтава, вул. Чорновола, 22а,

про стягнення грошових коштів

в межах справи про банкрутство № 917/777/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна", вул. Данила Щербаківського, 58, м. Київ, ідент. код 34014304

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Чорновола, 22а, м. Полтава, 36039, ідент. код 32017261

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/777/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2023 року справу № 917/777/20 розподілено судді Білоусову С.М.

Ухвалою суду від 26.06.2023 року прийнято справу № 917/777/20 до свого провадження.

04.04.2025 року Управління поліції охорони в Полтавській області звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом № 359/43/36/01-2025 від 02.04.2025 року (вх. № 725/25) до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення заборгованості в розмірі 35 511,07 грн.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.04.2025 року позовна заява передана судді Білоусову С.М.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона подана з додержанням вимог ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України; підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження відсутні.

Згідно п. 2 статті 7 Кодексу України з питань банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи зазначене, суд ухвалою від 09.04.2025 року прийняв справу № 917/777/20(917/704/25) до свого провадження та постановив здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що Дочірнє підприємство "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" не виконало умови покладені на нього Договором №1547/23 реагування на спрацювання наряду поліції охорони від 01.06.2023 року, а тому має заборгованість у розмірі 33 000,00 грн. основного боргу, 2 181,07 грн. пені та 330,00 грн. штрафу.

Відповідач у визначений судом строк, без поважних причин, відзив на позов не надав, про відкриття провадження у даній справі був повідомлений належним чином, до матеріалів справи долучено довідку про доставку електронного листа (ухвали суду від 09.04.2025 року) одержувачу - Дочірньому підприємству "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (а.с. 36).

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

01.06.2023 року між Управлінням поліції охорони в Полтавській області (далі - «Позивач», «Виконавець», УПО) та Дочірним підприємством "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - «Відповідач», «Замовник») був укладений договір № У-1547/23 реагування на спрацювання наряду поліції охорони (далі Договір)

Пунктом 1.1 договору № У-1547/23 01.06.2023 року передбачено, що Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується здійснювати охорону майна Замовника на Об`єкті та обслуговування сигналізації на цьому Об`єкті.

Оплата охоронних послуг здійснюється Замовником шляхом перерахування плати встановленої пунктом 2.1 цього Договору на рахунок Виконавця до 20 числа поточного місяця за послуги, які надані в поточному місяці (пункт 2.5 договору).

Датою оплати (датою виконання Замовником зобов`язань) є дата зарахування грошей на рахунок Виконавця (пункт 2.7. договору).

Управлінням поліції охорони в Полтавській області покладені на них обов`язки за Договором виконало належним чином на загальну суму 33 000,00 грн. Відповідач не розрахувався за надані позивачем послуги.

З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 33 000,00 грн. основного боргу, 2 181,07 грн. пені та 330,00 грн. штрафу.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір № У-1547/23 реагування на спрацювання наряду поліції охорони від 01.06.2023 року є підставою для виникнення господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно Господарського кодексу України та згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 1.1 договору № У-1547/23 01.06.2023 року передбачено, що Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується здійснювати охорону майна Замовника на Об`єкті та обслуговування сигналізації на цьому Об`єкті. За цим Договором Виконавець не приймає майно Замовника на зберігання і не вступає у володіння ним.

Пунктом 1.2 договору № У-1547/23 01.06.2023 року визначено, що охорона майна, що знаходиться на Об`єкті, здійснюється Виконавцем у дні і години, вказані у Дислокації-Розрахунку (додатку 1 до Договору). Аналізуючи Додаток 1, зазначаємо, що послуги поліції охорони надаються відповідачу по території Полтавської області.

Відповідно до п. 2.1 договору № У-1547/23 01.06.2023 року, ціна охоронних послуг за цим Договором є договірною і визначається Сторонами в Розрахунку - Дислокації та Протоколі узгодження договірної ціни (додатки №№ 1,2 до Договору), які є невід`ємною частиною цього Договору.

Оплата охоронних послуг здійснюється Замовником шляхом перерахування плати встановленої пунктом 2.1 цього Договору на рахунок Виконавця до 20 числа поточного місяця за послуги, які надані в поточному місяці (пункт 2.5 договору).

Датою оплати (датою виконання Замовником зобов`язань) є дата зарахування грошей на рахунок Виконавця (пункт 2.7. договору).

Пунктом 2.12 договору № У-1547/23 01.06.2023 року передбачено, що у випадку ненадходження оплати у встановлений п. 2.5 цього Договору строк, Виконавець має право припинити надання послуг охорони за Договором з першого числа наступного (наступного за місяцем оплата за який не проведена або проведена не в повному обсязі) з письмовим повідомленням про це Замовника, до повного погашення заборгованості. У випадку непогашення заборгованості Виконавець має право розірвати Договір в односторонньому порядку.

Відповідно до пункту 4.2.2 договору № У-1547/23 01.06.2023 року Замовник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі здійснювати оплату за цим Договором.

Отже, заборгованість (розрахунок додається) Відповідача перед Позивачем по договору № У-1547/23 від 01.06.2023 складає 33 000,00 грн, а саме:

- листопад 2024 року - 11 000 грн 00 коп.;

- грудень 2024 року - 11 000 грн 00 коп.;

- січень 2025 року - 11 000 грн 00 коп.

Між іншим, факт надання Позивачем на користь Відповідача послуг з охорони підтверджується актами прийому-здачі виконаних робіт за період з листопада 2024 по січень 2025 року.

В зв`язку з несплатою дебіторської заборгованості Управління поліції охорони в Полтавській області направило претензію щодо погашення заборгованості № 6354/43/36/01-2024 від 20.12.2024. Відповідач претензію залишив без реагування.

Відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на дату розгляду справи відповідач не надав суду належних та допустимих доказів повного та належного виконання зобов`язання за Договором № У-1547/23 від 01.06.2023 року.

За викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 33 000,00 грн. основного боргу за виконані роботи, які обумовлені вказаним вище Договором.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За порушення строків оплати за надані послуги, позивач просить суд стягнути з відповідача 2 181,07 грн пені та 330,00 грн. штрафу.

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Керуючись пунктом 5.2.1 договору № У-1547/23 від 01.06.2023 року передбачена відповідальність Замовника (Відповідача), а саме за кожний день прострочення оплати за цим Договором Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми заборгованості. У разі порушення зобов`язань, визначених умовами цього Договору, він сплачує Виконавцю (крім пені) погоджену Сторонами неустойку (штраф) у розмірі 1 % від суми невиконаного своєчасного зобов`язання.

Згідно розрахунку, що наданий позивачем загальна сума пені по договору № У-1547/23 від року складає 2181 грн. 07 коп.

Згідно п. 5.2.1 договору № У-1547/23 від 01.06.2023 року у випадку прострочення строкового платежу нараховується штраф у розмірі 1 %, що становить 330 грн 00 коп. (33000 грн *1%).

Здійснивши перевірку, наданого розрахунку, суд встановив, що позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення 2 181,07 грн пені та 330,00 грн. штрафу.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. слід покласти на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (36039, м. Полтава, вул. В.Чорновола, 22А, ідент. код 32017261) на користь Управління поліції охорони в Полтавській області (вул. Капітана Володимира Кісельова, 32а, м. Полтава, 36014, ) 33 000,00 грн. основного боргу, 2 181,07 грн. пені та 330,00 грн. штрафу та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено та підписано 09.06.2025 року.

Суддя Білоусов С. М.