ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2025 р. Справа №914/2701/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Гунька О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Крона імпульс плюс

на рішення Господарського суду Львівської області від 28.02.2025 (повне рішення складено 17.03.2025, суддя Горецька З.В.)

у справі № 914/2701/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Крона імпульс плюс,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Вако логістик 10,

про зобов`язання вчинити дії,

без участі представниківсторін

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Крона імпульс плюс ( далі ТОВ Крона імпульс плюс, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Вако логістик 10 ( далі ТОВ Вако логістик 10, відповідач) про зобов`язання вчинити дії - доставити вантаж в Івано Франківську область, селище Делятин, вулиця Авіаційна 1, ТзОВ Теплоінвестсервіс, що складає 120 км, вартістю доставки 6 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором заявкою №7-98 від 22.10.2024.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.02.2025 у справі №914/2701/24 у задоволенні позову відмовлено з огляду на те, що ТОВ Вако Логістик 10 належним чином виконало свої зобов`язання щодо перевезення вантажу за договором заявкою №7-98 від 22.10.2024, проте вантажоотримувач (ТОВ Вітагро Біо-Трейд) відмовився від його прийняття. З огляду на наведене та те, що нові умови поставки товару у селище Делятин сторонами належним чином не погоджені, позивач не вправі вимагати виконати умови договору заявки вказаним у позові способом.

ТОВ Крона імпульс плюс не погодилось з рішенням місцевого господарського суду у даній справі, оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що місцевим господарським судом неповно з`ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що відповідач порушив умови договору-заявки №7-98 від 22.10.2024, оскільки самостійно та достроково покинув місце розвантаження товару, а також відмовився доставити товар у повідомлений позивачем новий пункт розвантаження. Звертає увагу суду, що станом на сьогодні товар вартістю 127 729,31 грн утримується відповідачем та позивачу не повернутий, а суд першої інстанції оскаржуваним рішенням узаконює незаконні дії відповідача, хоч міг позов задоволити частково та зобов`язати відповідача повернути товар.

Відтак, скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 28.02.2025 у справі №914/2701/24 та зобов`язати відповідача повернути законному власнику товар та/або його вартість.

ТОВ Вако логістик 10 у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги з підстав законності та обгрунтованості оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі. Зокрема, відповідач зазначає, що він своєчасно доставив вантаж позивача у пункт розвантаження та не несе відповідальності за відмову вантажоотримувача від отримання товару; вважає, що позивач не вправі вимагати виконання умов договору заявки №7-98 від 22.10.2024, оскільки такі вже були виконані, а нові умови поставки товару у селище Делятин не були погодженими сторонами. Відтак, на переконання відповідача, позовні вимоги є безпідставними.

Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображено у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду.

Сторони участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили.

Враховуючи, що всі учасники спору були своєчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги шляхом надіслання ухвал до їх електронних кабінетів, приймаючи до уваги, що участь уповноважених представників ухвалою суду про відкриття апеляційного провадження обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, врахувавши актуальну судову практику, судова колегія зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ Крона імпульс плюс ( далі- замовник) та ТОВ Вако Логістик 10 (далі - виконавець) підписали договір-заявку №7-98 від 22.10.2024 (далі договір-заявка), якою погодили наступні умови перевезення вантажу ( лушпиння соняшника гранульоване у біг бегах): маршрут - з смт. Розділ (Львівська область) в с. Нагірянка (Тернопільська область); час завантаження 22-23.10.2024; термін доставки - 23.10.2024 -25.10.2024; вартість 12 000 грн з ПДВ.

Відповідно до умов договору-заявки транспортний засіб має бути подано на місце завантаження в обумовлений час в справному стані. Водій зобов`язаний стежити за якістю навантаження. Виконавець несе повну відповідальність за збереження вантажу і в разі псування або пошкодження вантажу буде виплачувати повну вартість товару. Виконавець несе повну відповідальність, у тому числі матеріальну, за порушення норм техніки безпеки, дотримання норм правил дорожнього руху, тощо на території підприємства вантажовідправника /вантажоодержувача та території України згідно чинного законодавства. Виконавець має право одержувати відшкодування від замовника якщо автомобільний транспортний засіб був затриманий з вини замовника, при умові документального підтвердження даного факту, з розрахунку 700 грн за кожну повну добу (24 години) в межах України (вартість простою незмінна не менш ніж 5 діб). Виконавець не має права самостійно змінювати пункт розвантаження з будь якої причини, тільки за письмовим узгодженням з замовником. Виконавець не має права застави на переданий йому вантаж або ж утримання його для забезпечення внесення провізної плати та інших платежів. Всі зауваження, що стосуються вантажу, записуються в ТТН. Замовник у разі непередбачуваних обставин залишає за собою право змінити адресу вивантаження або перенаправити транспортний засіб з подальшим перерахунком суми фрахту (грн/км) згідно попередніх домовленостей. В разі будь-якого порушення умов даного договору - заявки виконавцем замовник залишає за собою право утримати оплату повністю або частково (за вибором замовника) до усунення недоліків виконавцем та/або стягнути/утримати суму спричинених збитків та штрафів. Додаткові витрати повинні бути узгоджені з провідним експедитором замовника. Факсова копія даної заявки-договору має юридичну силу та може використовуватися як доказ в суді.

На виконання умов договору-заявки ТОВ Вако Логістик 10 виконало перевезення за узгодженим сторонами маршрутом, однак вантажоотримувач (ТОВ Вітагро Біо-Трейд) відмовився від прийняття вантажу через його невідповідність якісним показникам, що підтверджується актом від 24.10.2024 та посвідченням про якість від 23.10.2024.

Відповідач повідомив позивача листом про відмову ванатжоотримувача від прийняття вантажу та просив вжити заходів для розвантаження товару у с. Нагірянка до кінця 24.10.2014.

У відповідь ТОВ Крона імпульс плюс надіслало лист від 25.10.2024, яким повідомило про необхідність здійснення перевезення вантажу в селище Делятин Івано-Франківської області ТзОВ Теплоінвестсервіс, на відстань 120 км та вартістю 6 000,00 грн.

Листом від 25.10.2024 ТОВ Вако Логістик 10 відмовило у здійсненні перевезення на запропонованих умовах з огляду на їх економічну невигідність та необхідністю використання транспортного засобу для виконання інших замовлень товариства, а відтак запропонувало ТОВ Крона імпульс плюс забрати свій вантаж зі складу ТОВ Вако Логістик 10протягом 5 календарних днів.

З огляду на наведене, ТОВ Крона імпульс плюс звернулось до суду з позовом про зобов`язання ТОВ Вако Логістик 10 вчинити дії - доставити вантаж в Івано Франківську область, селище Делятин, вулиця Авіаційна 1, ТзОВ Теплоінвестсервіс, що складає 120 км, вартістю доставки 6 000,00 грн.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору-заявки, яка за своїм змістом та правовою природою є договором перевезення вантажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються кодексами, законами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ Вако Логістик 10 належним чином виконало свої зобов`язання та здійснило перевезення вантажу за узгодженим сторонами маршрутом, однак вантажоотримувач (ТОВ Вітагро Біо-Трейд) відмовився від прийняття вантажу через його невідповідність якісним показникам.

Згідно з п. 13.11-13.12 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом України, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, якщо вантажоодержувач не може прийняти вантаж від перевізника, інший пункт призначення та умови доставки вантажу визначаються за погодженням з вантажовідправником. Якщо перевізник не одержав від вантажовідправника відомостей про зміну пункту призначення вантажу або не згоден з новими умовами доставки вантажу, він зобов`язаний повернути вантаж вантажовідправнику. Вартість перевезення вантажу при його поверненні сплачує замовник.

Згідно зі ст. 73 Статуту автомобільного транспорту, при неможливості здати вантаж вантажоодержувачу при міжміських перевезеннях з причин, не залежних від автотранспортного підприємства або організації, вантажовідправник зобов`язаний дати автотранспортному підприємству або організації вказівку про новий пункт призначення вантажу в порядку, встановленому Правилами.

При неодержанні вказаного розпорядження, а також при неможливості доставити вантаж до місця нового призначення автотранспортне підприємство або організація після попереднього повідомлення, повертає вантаж вантажовідправнику.

За умовами договору-заявки замовник у разі непередбачуваних обставин залишає за собою право змінити адресу вивантаження або перенаправити транспортний засіб з подальшим перерахунком суми фрахту (грн/км) згідно попередніх домовленостей.

Як зазначалось вище, позивач повідомив відповідачу новий пункт призначення доставки вантажу (селище Делятин, Івано-Франківської області, ТзОВ Теплоінвестсервіс) та запропонував вартість доставки 6 000,00 грн. Однак, відповідач відмовив у здійсненні перевезення на запропонованих умовах та запропонував позивачу забрати свій вантаж.

Отже, сторони не погодили нові умови доставки вантажу, що стало причиною звернення позивача з позовом у даній справі про зобов`язання відповідача вчинити дії.

Згідно з п.5 ч. 2 ст.16 ЦК України та абз. 6 ч.2 ст. 20 ГК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Цей спосіб захисту застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Зокрема, цей спосіб захисту може мати місце при невиконанні обов`язку сплатити кошти, передати річ кредитору, виконати роботи чи надати послуги за відповідним договором. Обов`язок боржника виконати певні дії повинен бути встановлений договором або актом цивільного законодавства.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/9167/19 та від 10.02.2021 у справі № 910/18950/19.

Відповідно до частин першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Отже, суд вправі задовольнити позов про спонукання виконати умови договору лише в разі, якщо встановить, що у особи такий обов`язок наявний, але вона ухилилася від його виконання. При цьому, у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо виконання договору (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 910/2842/20).

З огляду на наведене вище та те, що відповідач належним чином виконав умови договору-заявки (доставив вантаж у с. Нагірянка Тернопільської області), а нові умови перевезення вантажу ( у с. Делятин Івано-Франківської області вартістю 6 000 грн) сторони не погодили, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову та зобов`язання відповідача доставити вантаж на змінених умовах.

Покликання апелянта на те, що суд першої інстанції міг захистити право позивача шляхом часткового задоволення позову та зобов`язання відповідача повернути товар або його вартість судом апеляційної інстанції відхиляється з огляду на диспозитивність господарського процесу (ст. 14 ГПК України), відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи та в межах заявлених нею вимог.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням викладеного вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм чинного законодавства, актуальних правових позицій Верховного Суду та встановлених обставин справи.

Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування постановленого рішення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Крона імпульс плюс відмовити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 28.02.2025 у справі № 914/2701/24 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає оскарженню.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повна постанова складена 02.06.2025

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.