УХВАЛА

29 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 908/51/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Баранця О.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.,

від 28.04.2025 (повний текст складено 29.04.2025)

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»

до ОСОБА_1

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю-ГАЗ»

про стягнення 50 170 683,81 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про стягнення 50 170 683,81 грн, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 48 598 553,96 грн, простроченої заборгованості по процентам у розмірі 1 472 129,85 грн, заборгованості зі сплати штрафу у розмірі 100 000,00 грн.

Разом з позовною заявою Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову, в якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на право ОСОБА_1 на частки у розмірі:

- 75,2% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ДЕВЕЛОПМЕНТС ЮА»;

- 70% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «СВОП ТРЕЙД ГРУП»;

- 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ СЕРВІС ГАЗ» ;

- 83,95% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕП».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.03.2025 заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про забезпечення позову задоволено та вжито заходи забезпечення позову.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.03.2024 про забезпечення позову у справі № 908/51/25, у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про забезпечення позову відмовлено.

16.05.2025 Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 у справі № 908/51/25.

Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2025 (головуючий суддя - Баранець О.М., судді Кролевець О.А., Мамалуй О.О.).

26.05.2025 від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження, які мотивовані тим, що скаржником не викладені підстави касаційного оскарження судових рішень передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Перевіривши матеріали касаційної скарги судом встановлено, що вона подана без дотримання вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, серед іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Предметом касаційного оскарження у цій справі є постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2025, яка прийнята за результатом перегляду ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову.

Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, скаржником оскаржуються рішення суду, передбачені пунктом 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами абзацу 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених, зокрема, у пункті 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пункті 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) з обов`язковим наведенням у взаємозв`язку із посиланням на відповідну підставу передбачену статтею 287 цього Кодексу.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

У касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», як на підставу касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас за приписами пункту 1 частини другої статті 287 підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

В свою чергу, абзацом 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, частина друга статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України та підстави оскарження судових рішень визначених пунктами 2, 3 часини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, системний аналіз наведених положень Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

При цьому скаржник у касаційній скарзі не зазначає відповідний абзац частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином зміст касаційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», поданої до суду касаційної інстанції у цій справі, не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми та змісту касаційної скарги.

За змістом частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Отже, не зазначення скаржником підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі, передбачених частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює прийняття касаційної скарги до розгляду та відкриття за такою касаційною скаргою касаційного провадження. Суд касаційної інстанції не може за особу, яка подала касаційну скаргу, визначити підстави касаційного оскарження та норми права, які були неправильно застосовані судами попередніх інстанцій.

З огляду на викладене, враховуючи принципи диспозитивності та рівності усіх сторін перед законом та судом, Верховний Суд за результатом проведеної перевірки форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановив, що касаційна скарга Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи вищевикладені недоліки.

Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Верховний Суд зазначає, що скаржнику слід виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та усунути недоліки касаційної скарги у спосіб, визначений судом, а саме: протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу в новій редакції з посиланням на норми права, які були порушені та/або неправильно застосовані судами при прийнятті постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 у справі № 908/51/25, з обґрунтуванням неправильного застосування та/або порушення судом (судами) норм матеріального та/або процесуального права та із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень та посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а також надати суду докази надіслання копії касаційної скарги в новій редакції іншим учасникам справи.

За змістом частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України наслідком неусунення названих недоліків протягом установленого строку є повернення касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 у справі № 908/51/25 залишити без руху.

2. Надати Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- надати касаційну скаргу в новій редакції з посиланням на норми права, які були порушені та/або неправильно застосовані судами попередніх інстанцій, з обґрунтуванням неправильного застосування та/або порушення судом (судами) норм матеріального та/або процесуального права та із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень та посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а також надати суду докази надіслання копії касаційної скарги в новій редакції іншим учасникам справи.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга буде вважатись неподаною та буде повернута скаржнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач О. Баранець