ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"02" червня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2075/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши матеріали заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірс" (, 65012, м. Одеса, вул. Осипова, буд. 37, оф. 551)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Річ-Сток" (, 65012, м. Одеса, вул. Катерининська, буд. 84/86)

про розірвання договору, виселення та стягнення

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Мірс" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Річ-Сток" про розірвання договору, виселення та стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем укладеного між сторонами договору оренди №1772 від 16.02.2024.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на наступне.

За приписами п.9 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Отже, положення ст.162 ГПК України покладають на позивача обов`язок при поданні позовної заяви надати суду не тільки розрахунок витрат, які останній вже поніс у зв`язку з поданням позову, а ще надати розрахунок витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи. При цьому, з урахуванням положень ст.129 ГПК України, визначення позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, має значення при вирішенні судом питання розподілу судових витрат між сторонами за результатами вирішення спору по суті.

В даному випадку позивачем не наведено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Позивачу слід навести орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач поніс та очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Відповідно до приписів частини 2 статті 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України "Про судовий збір" врегульовано умови і порядок сплати судового збору.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік", з 1 січня 2025 року для працездатних осіб встановлено прожитковий мінімум на рівні 3028,00 грн.

Згідно з п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивач звернувся до суду із позовом, в якому міститься: 1 вимога майнового характеру та 2 вимоги немайнового характеру.

Отже, останній зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 14721,21 грн. (1 вимога майнового характеру - 823033,46*1,5%*0,8= 9876,41 грн. та 2 вимоги немайнового характеру - 3028*2*0,8=4844,80 грн.).

Натомість, позивачем до позовної заяви додано платіжну інструкцію від 27.05.2025 №557 на суму 9876,80 грн.

З урахуванням наведеного, позивачем не подано до суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Для усунення означеного недоліку позивачу слід надати докази доплати судового збору у розмірі 4844,41 грн.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, оскільки позивачем не дотримано вищезазначених вимог, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірс" залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали шляхом подання доказів і пояснень, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

4. Копію ухвали направити позивачу.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала суду набрала законної сили 02.06.2025, оскарженню не підлягає.