ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 Справа № 917/597/25

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 63а Код ЄДРПОУ ВП: 09331508)

до 1. Фермерського господарства «Едем 2015» (38711, Полтавська обл., Полтавський р-он, с. Очканівка, вул. Молодіжна, буд. 43 Код )

2 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 260 162,94 грн.,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Фермерського господарства «Едем 2015» та ОСОБА_1 про стягнення 260 162,94 грн., вт. ч.: заборгованість за основним боргом (кредитом) за договором кредитної лінії № 2063/431 від 21.07.2021 у розмірі 250 000,00 грн.; проценти за користування кредитом у розмірі 10 156,09 грн.; відшкодування 3% річних у розмірі 6,85 грн. (станом на 24.02.2022).

Підставою вимог до ОСОБА_1 є Договір поруки № 1 від 21.07.2021.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачам протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

В силу приписів ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Згідно довідки про доставку електронного листа ухвала від 28.03.2025 з повідомленням про дату, час і місце судового засідання 31.03.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача-1.

Довідка про доставку документа в електронному вигляді до Електронного кабінету є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення (правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 30.08.2022 по справі № 459/3660/21, від 23.08.2023 по справі № 380/24487/21).

Оскільки Відповідач 2 не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд", з метою дотримання процесуального механізму належного повідомлення учасників справи ухвалу у справі скерована відповідачеві рекомендованим листом на адресу: м. Полтава, вул. Сортувальна, буд. 31, кв. 25.

Втім ухвала суду про відкриття провадження у справі від 28.03.2025р. була повернута органом поштового зв`язку без вручення відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

Суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, вважається днем вручення відповідачу ухвали від 28.03.2025р. (09.04.25).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд вважає, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення відповідачів про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідачі не скористалися, відзиви на позов не надали.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи те, що подані сторонами у цій справі докази, дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір по суті й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі № 917/597/25.

Судом враховано, що за ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Для забезпечення процесуальних прав сторін, прийняття рішення судом відкладалося.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

21 липня 2021 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України" (надалі - Банк, Кредитор, Позивач), в особі керуючого територіально відокремленого безбалансового відділення № 10016/0140 ІІ-типу філії-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» Неділько Л.М., з однієї сторони та Фермерським господарством «Едем 2015» (надалі - Позичальник, Боржник, Відповідач 1) з другої сторони, було укладено Договір кредитної лінії № 2063/431 (далі - Кредитний договір).

За змістом пункту 2.1 Договору Банк зобов`язується надати на умовах цього Договору, а Позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього Договору та сплатити проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

У відповідності до п. 3.1 договору кредитної лінії сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 250 000,00 грн.

Згідно із п. 3.2 договору кредит надається у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення Кредиту не пізніше "20" липня 2022 року.

У пункті 3.3 Договору кредитної лінії сторони погодили зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з наступним графіком: до 19.02.2022 - 250 000,00 грн; до 20.02.2022 - 19.03.2022 - 208333,33 грн; до 20.03.2022 - 19.04.2022 - 166666,66 грн; до 20.04.2022 - 19.05.2022 - 124999,99 грн; до 20.05.2022 - 19.06.2022 - 83333,32 грн; до 20.06.2022 - 20.07.2022 - 41666,65 грн.

Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору виконання Позичальником своїх зобов`язань зебезпечується порукою ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 3.5 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти в розмірі 26% річних. Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на Основну суму боргу та за строк правомірного користування Основною сумою боргу, до якого включається день видачі кредиту та перебіг якого припиняється: 1) у випадку своєчасного погашення Основної суми боргу - в день фактичного повного погашення Основної суми боргу (повернення Кредиту) і такий день до розрахунку процентів не включається; 2) у випадку прострочення погашення Основної суми боргу - у визначений згідно з умовами цього Договору останній день, коли Основна сума боргу могла бути погашена без порушення встановленого цим Договором строку/терміну, і такий день до розрахунку процентів включається (п. 3.5.5 Кредитного договору).

Пунктом 3.8. Договору кредитної лінії визначено цільове призначення кредиту - для поповнення оборотного капіталу.

Кредит надається траншами в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, з рахунку для обліку Основної суми боргу в безготівковому порядку на Поточний рахунок Позичальника. (пункт 3.9 Договору).

Пунктом 3.11 Договору кредитної лінії встановлено, що з метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього Договору, позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період. У разі, якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим договором.

Відповідно до п.п. 3.20. - 3.21. Кредитного договору Банк має право (але не зобов`язаний) здійснювати договірне списання коштів Позичальника з поточного(-их) рахунку(-ів) Позичальника (у національній та/або іноземних валютах), як відкритого(-их) на дату укладення цього Договору, так і того(тих), що буде(-уть) відкриті протягом строку дії цього Договору, у розмірі сум платежів, що підлягають сплаті (компенсації/відшкодуванню) Позичальником на користь Банку за цим Договором при настанні строку виконання Зобов`язань (його частини). Таке договірне списання коштів може здійснюватися Банком будь-яку кількість разів, починаючи з першого дня виникнення зобов`язання за цим Договором до повного виконання Зобов`язання.

Відповідно до п.6.3 Кредитного договору разі прострочення Позичальником повернення Основної суми боргу або її частини, в тому числі після спливу строку, встановленого для дострокового погашення в повному обсязі основної суми боргу у випадках відкликання Банком кредиту, передбачених цим договором, на прострочену основну суму боргу або її частину припиняються нараховуватися проценти за користування кредитом, а згідно з частиною 2 ст. 625 ЦК України за весь час прострочення нараховуються проценти річних у валюті основної суми боргу в розмірі: 1) 29 % (Двадцять дев`ять) проценти річних від простроченої суми - у разі прострочення повернення основної суми боргу або відповідної її частини, яке позичальник повинен здійснити у зв язку з відкликанням кредиту в порядку, передбаченому п. 3.12. Договору, або у зв`язку з настанням остаточного терміну повернення кредиту, визначеного п. 3.2. Договору, 2) 26% (Двадцять шість) проценти річних від простроченої суми у разі прострочення повернення основної суми боргу або відповідної її частини в інших випадках, які підлягають сплаті за весь час прострочення до дня фактичного повернення простроченої суми основного боргу або відповідної її частини. Зазначені в цьому підпункті проценти не є неустойкою, штрафом, пенею та сплачуються щомісячно у строки, аналогічні тим, які визначені в п.3.5. цього Договору.

Проценти за вказаною в цьому п.6.3. Договору ставкою нараховуються щомісячно методом факт/факт не суму простроченої Основної суми боргу або відповідної її частини починаючи з дня (включно), , наступного за днем, в який відповідно до умов цього Договору Основна сума боргу або її частина підлягала поверненню Позичальником, в тому числі, але виключно, у зв`язку з настанням термінів / спливу строків повернення Основної суми боргу або відповідної її частини визначених відповідно до п.3.2. цього Договору.

В забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором 21.07.2021 між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України" (надалі - Банк, Кредитор, Позивач), в особі керуючого територіально відокремленого безбалансового відділення № 10016/0140 ІІ-типу філії-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_2 , з однієї сторони та ОСОБА_1 (надалі - Поручитель, Відповідач 2) з другої сторони, було укладено Договір поруки № 1 (далі - Договір поруки).

Відповідно до п.2.1., 2.2. Договору поруки Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі Зобов`язання. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Зобов`язання в тому ж обсязі, що і Боржник, в порядку, визначеному Кредитним договором.

З метою виконання зобов`язань Поручителя за цим Договором (у тому числі виконання порушеного Зобов`язання (його частини) Боржника) Сторони домовились, що цим пунктом Договору Поручитель доручає Кредитору, а Кредитор набуває право (але не зобов`язаний) здійснювати договірне списання коштів Поручителя з поточного (-их) рахунку (-ів) Поручителя (у національній або іноземних валютах), як відкритого (-их) на дату укладення цього Договору, так і того (тих), що буде (-уть) відкриті протягом Строку дії цього Договору у розмірі Зобов`язання (його частини), що підлягає виконанню Поручителем за цим Договором.

При цьому таке договірне списання коштів, може здійснюватися Кредитором будь-яку кількість разів, починаючи з першого дня виникнення Зобов`язання та до повного виконання Зобов`язання, а також грошових зобов`язань Поручителя за цим Договором. Кошти, що списуються Банком з рахунку (-ів) Поручителя відповідно до права договірного списання, зараховуються безпосередньо на рахунки для обліку відповідної заборгованості за цим Договором та/або за Кредитним договором для виконання Зобов`язання (у цьому випадку отримувачем таких коштів є Банк), крім випадків коли в процесі виконання Зобов`язання шляхом договірного списання коштів Банк, за дорученням Поручителя, яке міститься в пп.3.3.6. Договору, попередньо проводить операції з купівлі/продажу/обміну (конвертації) іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України (п.3.3.6.1. Договору поруки).

Позивач вказує, що:

- підтвердженням звернення Відповідача за кредитом є Заява на отримання кредиту юридичною особою від 12.05.2021р.

- факт надання кредиту та його використання Відповідачем підтверджується банківськими виписками по рахункам Відповідача.

- повернення кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником згідно з вимогами пунктів 3.3., 3.11. Кредитного договору.

- відповідачем порушуються умови Кредитного договору, а саме допущена прострочена заборгованість зі сплати основного боргу та нарахованих відсотків, оскільки термін остаточного повернення Кредиту не пізніше 20 липня 2022 року.

- 07.02.2025 на адресу Боржника та Поручителя направлялись пропозиції про врегулювання заборгованості, які були отримані 11 та 12 лютого 2025 року

- 07.02.2025, 06.03.2025 та 10.03.2025 проводилось договірне списання з рахунків Поручителя на погашення заборгованості по простроченим відсоткам Позичальника, що підтверджується доданим розрахунком заборгованості.

- станом на 17 березня 2025 року за Відповідачем рахується заборгованість у сумі 260 162,94 грн. грн., в т. ч.: заборгованість за основним боргом (кредитом): 250 000,00 грн.; проценти за користування кредитом: 10 156,09 грн.; відшкодування 3% річних: 6,85 грн. (станом на 24.02.2022).

- враховуючи те, що остаточним терміном повернення кредиту за Кредитним договором є 20.07.2022 та умовами договору передбачено повернення кредиту частинами, то нарахування процентів за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору має повністю припинитись з 21.07.2022 (що підтверджується розрахунком заборгованості, який додано до цієї заяви). При цьому відповідно до умов кредитного договору та на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, починаючи з 21.07.2022 (щодо простроченої частини основного боргу - відповідно з моменту прострочення) на суму невиконаних у встановлені терміни зобов`язань щодо сплати основної суми боргу (кредиту) нараховується інша категорія процентів - проценти річних. З 24.02.2022 до закінчення 30-денного строку припинення/скасування воєнного стану кредитор не повинен здійснювати нарахування процентів річних, як міри відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. У внутрішньобанківському обліку проценти річних згідно ст. 625 ЦК України продовжують нараховуватись, проте вони не включені до розрахунку заборгованості та суми до стягнення (що підтверджується розрахунком заборгованості, який додано до цієї заяви).

З огляду на викладене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за основним боргом (кредитом): 250 000,00 грн.; проценти за користування кредитом: 10 156,09 грн.; відшкодування 3% річних: 6,85 грн.

Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (71), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

За змістом пункту 2.1 Договору кредитної лінії АТ «Ощадбанк» зобов`язується надати на умовах цього Договору, а Позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього Договору та сплатити проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

На виконання умов кредитного договору банком перераховано відповідачу кредитні кошті, що підтверджується випискою з рахунку відповідача-1 за період з 21.07.2021 по 17.03.2025.

З урахуванням вимог ст.41 Закону України «Про Національний банк України», Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних операцій.

Виходячи із зазначеного, виписки по рахунках є належними доказами підтвердження видачі кредиту.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Сторонами домовлено, що строк кредитування, з остаточним поверненням кредиту не пізніше 20 липня 2022 року (п. 3.2 Договору кредитної лінії).

Пунктом 3.11 Договору кредитної лінії встановлено, що з метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього Договору, позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період. У разі, якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим договором.

Доказів погашення основної суми боргу в розмірі 250 000,00 грн за Договором відповідач до матеріалів справи не надав.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Факт порушення відповідачем 1 зобов`язання за Договором щодо погашення основної суми боргу належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем 1 не спростований.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку основної суми заборгованості, який наданий позивачем, зазначає, що він складений арифметично правильно, зроблений у відповідності до умов кредитного договору, а отже заборгованість за кредитом, з урахуванням надходженням гарантійних виплат, складає 250 000,00 грн

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення 250 000,00 грн основного боргу за договором кредитної лінії №2063/431 є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Щодо вимог за відсотками та комісією суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.3 ст.346 ГК України кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 3.16 Договору кредитної лінії, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначений Договором.

Відповідно до п. 3.5 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти в розмірі 26% річних. Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на Основну суму боргу та за строк правомірного користування Основною сумою боргу, до якого включається день видачі кредиту та перебіг якого припиняється: 1) у випадку своєчасного погашення Основної суми боргу - в день фактичного повного погашення Основної суми боргу (повернення Кредиту) і такий день до розрахунку процентів не включається; 2) у випадку прострочення погашення Основної суми боргу - у визначений згідно з умовами цього Договору останній день, коли Основна сума боргу могла бути погашена без порушення встановленого цим Договором строку/терміну, і такий день до розрахунку процентів включається (п. 3.5.5 Кредитного договору).

Враховуючи те, що остаточним терміном повернення кредиту за Кредитним договором є 20.07.2022 та умовами договору передбачено повернення кредиту частинами, то нарахування процентів за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору припинилось з 21.07.2022.

Як зазначає позивач та підтверджено матеріалами справи позивачем у наданому розрахунку врахований граничний строк нарахування процентів за користування кредитом за договором.

При цьому, з наданого розрахунку вбачається врахування часткових оплат процентів за користування кредитом. За даними позивача, з урахуванням здійснених відповідачем 1 проплат та проведеного 07.02.2025, 06.03.2025 та 10.03.2025 договірного списання з рахунків Поручителя на погашення заборгованості по простроченим відсоткам Позичальника, відповідач 1 не сплатив проценти за користування кредитом у розмірі 10 156,09 грн.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів сплати відповідачем-1 заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 10 156,09 грн на користь позивача.

Відповідач 1 відзив на позовну заяву не подав, позовні вимоги не спростував, контррозрахунків не надав.

Отже, вищезазначена заборгованість відповідача 1 перед позивачем за Кредитним договором підтверджена належними доказами та не спростована відповідачем-1.

Водночас, як вже було встановлено, відповідач 2 поручився за виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань перед позивачем відповідно до Кредитного договору, про що між Банком та відповідачем 2 укладено відповідний договір поруки до кожного з кредитних договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред`явивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред`явити вимогу до іншого солідарного боржника.

З огляду на викладене вище, суд доходить до висновку, що у даному випадку відповідачі мають відповідати перед позивачем за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором як солідарні боржники.

Отже, з огляду на викладене та приписи ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, позивач має право вимагати стягнення наявної заборгованості за кредитними договорами солідарно з позичальника - відповідача-1 та поручителя - відповідача 2.

Відповідач 2 відзив на позовну заяву не подав, позовні вимоги не спростував, контррозрахунків не надав.

Таким чином, позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача сум заборгованості за кредитними договорами є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення 3% річних у розмірі 6,85 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявляючи вимогу про стягнення 3% річних позивач вказує, що враховуючи те, що остаточним терміном повернення кредиту за Кредитним договором є 20.07.2022 та умовами договору передбачено повернення кредиту частинами, то нарахування процентів за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору має повністю припинитись з 21.07.2022 (що підтверджується розрахунком заборгованості, який додано до цієї заяви). При цьому відповідно до умов кредитного договору та на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, починаючи з 21.07.2022 (щодо простроченої частини основного боргу - відповідно з моменту прострочення) на суму невиконаних у встановлені терміни зобов`язань щодо сплати основної суми боргу (кредиту) нараховується інша категорія процентів - проценти річні.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк пі його припинення або скасування нарахування встановлених договорами платежів за кредитними операціями клієнтів Банку (не лише ММСБ) мають відповідати обмеженням, встановленим Законом №2120-ІХ від 15.03.2022.

Вказаним законом доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України пунктом 18 та встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється:

- від відповідальності за порушення грошового зобов`язання, визначеної ст.625 ЦК України (тобто сплата боргу має здійснюватись без урахування встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом);

- від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Тобто з 24.02.2022 до закінчення 30-денного строку припинення/скасування воєнного стану кредитор не повинен здійснювати нарахування процентів річних, як міри відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Позивач зазначає, що у внутрішньобанківському обліку проценти річних згідно ст. 625 ЦК України продовжують нараховуватись, проте вони не включені до розрахунку заборгованості та суми до стягнення

Однак здійснивши аналіз наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині 3% річних суд констатує, що за його змістом неможливо встановити період нарахування заявленого до стягнення розміру 3% річних, оскільки наявна графа "дата операції (надання/погашення кредиту)", "кількість днів прострочки", проте відсутня інформація про період здійснених нарахувань. Крім того, суд враховує, що заявлена до стягнення сума 3% річних розташована у рядку із зазначенням дати операції - 24.02.2022, тобто у період дії в Україні воєнного стану, коли кредитор не повинен здійснювати нарахування процентів річних, як міри відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

За даних обставин, у суду відсутня можливість здійснити перевірку відповідності розрахунку умовам договору, нормам законодавства та на предмет відсутності арифметичних помилок, а також самостійно визначити суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, що має наслідком відмову у задоволенні заявлених позовних вимог у названій частині.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідачі суду не надали.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за основним боргом (кредитом) у сумі 250 000,00 грн.; процентів за користування кредитом у сумі 10 156,09 грн. підтверджені документально, відповідачами не спростовані, а тому підлягають задоволенню. В іншій частині позову необхідно відмовити.

При вирішення питання щодо розподілу судових витрат позивача, суд керується наступним.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, на відповідачів покладаються судові витрати по сплаті судового збору порівну в сумі 1951,17 грн.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Едем 2015» (38711, Полтавська обл., Полтавський р-он, с. Очканівка, вул. Молодіжна, буд. 43 Код ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) солідарно на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 63а Код ЄДРПОУ ВП: 09331508) заборгованість за основним боргом (кредитом) у сумі 250 000,00 грн.; проценти за користування кредитом у сумі 10 156,09 грн.

3. Стягнути з Фермерського господарства «Едем 2015» (38711, Полтавська обл., Полтавський р-он, с. Очканівка, вул. Молодіжна, буд. 43 Код ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 63а Код ЄДРПОУ ВП: 09331508) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1951,17 грн

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 63а Код ЄДРПОУ ВП: 09331508) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1951,17 грн

Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

5. У іншій частині у позові відмовити.

6. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.06.2025р.

Суддя Киричук О.А.