УХВАЛА

м. Київ

02.06.2025Справа № 910/6575/25

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства "ВЕСТХІМ"

до Державного підприємства "Дослідний завод спецелектрометалургії" ІЕЗ ім. Є.О.Патона НАН України"

про стягнення 1 995 621,57 грн

УСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ВЕСТХІМ" (далі - позивач, ПП "ВЕСТХІМ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Дослідний завод спецелектрометалургії" ІЕЗ ім. Є.О.Патона НАН України" (далі - відповідач) про стягнення 1 995 621,57 грн, з яких: 1 246 250,00 грн основного боргу, 280 810,28 грн інфляційних нарахувань, 70 179,00 грн 3% річних, 181 906,79 грн пені, 216 475,00 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором №5395 на виготовлення та поставку продукції від 08.11.2023 (далі - Договір).

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 26.05.2025 (вх. № 6575/25 від 26.05.2025), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи.

Позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

У позовній заяві зазначено адресу місцезнаходження юридичної особи позивача: 76023, м. Івано-Франківськ, вул. Юності, 62А, тоді як відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вірною адресою місцезнаходження юридичної особи позивача є: Україна, 76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франквський р-н, село Микитинці, вул. Юності, будинок 62А.

У позовній заяві зазначено повне найменування юридичної особи відповідача: Державне підприємство "Дослідний завод спецелектрометалургії" ІЕЗ ім. Є.О.Патона НАН України", тоді як відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повним найменуванням юридичної особи відповідача є: Державне підприємство "Дослідний завод спецелектрометалургії Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона Національної академії наук України".

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

У вступній частині позовної заяви позивач визначив ціну позову у розмірі 1 995 621 грн (на стор. 1 позовної заяви) та одночасно 1 995 621,57 грн (на стор. 2 позовної заяви).

Водночас, у п. 1 прохальної частини позовної заяви позивач визначив до стягнення з відповідача 1 995 621,57 грн, з яких: 1 246 250,00 грн основного боргу, 280 810,28 грн інфляційних нарахувань, 70 179,00 грн 3% річних, 181 906,79 грн пені, 216 475,00 грн штрафу. Однак, загальна сума 1 246 250,00 грн основного боргу, 280 810,28 грн інфляційних нарахувань, 70 179,00 грн 3% річних, 181 906,79 грн пені, 216 475,00 грн штрафу складає 1 995 621,07 грн, а не 1 995 621,57 грн як визначив позивач у вступній та прохальній частинах позовної заяви.

Отже, позивачем визначено до стягнення з відповідача іншу суму, ніж визначено ціною позову.

Зважаючи на наведене, позивачем не вірно визначено ціну позову, а відтак, не дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, позовна заява не містить обгрунтованого розрахунку сум, що стягуються (1 246 250,00 грн основного боргу, 280 810,28 грн інфляційних нарахувань, 70 179,00 грн 3% річних, 181 906,79 грн пені, 216 475,00 грн штрафу), не доданий такий розрахунок і в якості додатку до позовної заяви, що підтверджується переліком додатків до позовної заяви. При цьому суд зазначає, що "Розрахунки штрафних санкцій" станом на 17.02.2025, які є додатком до претензії-вимоги № 63/02 від 17.02.2025, не є обгрунтованим розрахунком сум, що стягуються, який має містити позовна заява та станом на час її подання. За відсутності такого розрахунку позивачем не дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач стверджує про укладення сторонами до Договору трьох додатків (які є специфікаціями на виготовлення та поставку продукції), зокрема Додатку № 1 до Договору, однак копію цього фактично до позовної заяви не додано.

На стор. 4 позовної заяви позивач стверджує, що "Станом на даний час ПП "Вестхім" не отримано продукцію, а тому нараховано пеню ..., 3% річних ..., втрати від інфляції ..., штраф", однак такі твердження не відповідають дійсності, враховуючи, що на стор. 3 позовної заяви позивач зазначив, що "Відповідачем здійснено часткову поставку товару в кількості 50 шт. видаткова накладна №1170 від 14.12.2023...". Отже, позовна заява не містить викладу обставин та зазначення доказів на підтвердження вартості та кількості продукції, яку позивач не отримав станом на час звернення з позовом до суду (з урахуванням часткової поставки).

Крім того, зазначаючи про часткову поставку товару в кількості 50 шт. видаткова накладна №1170 від 14.12.2023 та посилаючись на акт № 21 від 19.12.2023 та акт № 22 від 11.01.2024, позивач стверджує, що поставлена продукція є неякісною та підлягає поверненню (24 шт та 18 шт за вказаними актами відповідно). Однак, позовна заява не містить викладу обставин та зазначення доказів стосовно того, чи була повернута позивачем відповідачу неякісна продукція, чи було враховано позивачем вартість часткової поставки товару згідно видаткової накладної №1170 від 14.12.2023 при визначенні суми основного боргу до стягнення з відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, за подання до Господарського суду даної позовної заяви майнового характеру, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, враховуючи, що позовна заява подана в електронній формі (сформована в системі "Електронний суд").

До позовної заяви позивачем не додано жодних доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у встановлених порядку і розмірі, що також підтверджується переліком додатків до позовної заяви.

За наведених обставин, позивачем не виконано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України щодо сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином, позивачем не дотримано вимог п. 2, 3, 5 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, а відтак позовна заява підлягає залишенню без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

1) зазначити місцезнаходження юридичної особи позивача відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

2) зазначити повне найменування юридичної особи відповідача відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

3) узгодити суми, визначені до стягненення з відповідача, наведені у вступній, мотивувальній та прохальній частинах позовної заяви, з урахуванням чого вірно визначити ціну позову;

4) надати обгрунтований розрахунок сум основного боргу, інфляційних нарахувань, 3% річних, пені, штрафу, що стягуються з відповідача;

5) надати належним чином засвідчену копію Додатку № 1 до Договору;

6) надати письмові пояснення, у яких навести виклад обставин та зазначити докази:

- на підтвердження вартості та кількості продукції, яку позивач не отримав станом на час звернення з позовом до суду (з урахуванням часткової поставки),

- стосовно того, чи була повернута позивачем відповідачу неякісна продукція (акт № 21 від 19.12.2023 та акт № 22 від 11.01.2024),

- чи була врахована позивачем вартість часткової поставки товару згідно видаткової накладної №1170 від 14.12.2023 при визначенні суми основного боргу до стягнення з відповідача.

7) надати докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

1) зазначити місцезнаходження юридичної особи позивача відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

2) зазначити повне найменування юридичної особи відповідача відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

3) узгодити суми, визначені до стягненення з відповідача, наведені у вступній, мотивувальній та прохальній частинах позовної заяви, з урахуванням чого вірно визначити ціну позову;

4) надати обгрунтований розрахунок сум основного боргу, інфляційних нарахувань, 3% річних, пені, штрафу, що стягуються з відповідача;

5) надати належним чином засвідчену копію Додатку № 1 до Договору;

6) надати письмові пояснення, у яких навести виклад обставин та зазначити докази:

- на підтвердження вартості та кількості продукції, яку позивач не отримав станом на час звернення з позовом до суду (з урахуванням часткової поставки),

- стосовно того, чи була повернута позивачем відповідачу неякісна продукція (акт № 21 від 19.12.2023 та акт № 22 від 11.01.2024),

- чи була врахована позивачем вартість часткової поставки товару згідно видаткової накладної №1170 від 14.12.2023 при визначенні суми основного боргу до стягнення з відповідача.

7) надати докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

4. Зобов`язати позивача подати до суду разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви докази направлення копії цієї заяви і доданих до неї документів відповідачу з урахуванням положень статті 42 ГПК України.

5. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 02.06.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана ГУМЕГА