ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1445/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради

до відповідача Приватного підприємства "Континент Сервіс"

про стягнення 19701,11 грн

До суду через підсистему Електронний Суд надійшла позовна заява Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради до Приватного підприємства "Континент Сервіс" про стягнення 19701,11грн, з яких 10997,71грн боргу згідно договору про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу від 27.12.2016 № 01-16-194/16, 1922,33грн пені, 549,89грн штрафу, 5241,39грн інфляційних втрат та 989,79грн 3% річних.

Ухвалою від 15.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без призначення засідань. Цією ж ухвалою суд встановив відповідачу строк для подання відзиву 15 днів з моменту отримання ухвали і звернув його увагу на необхідність реєстрації електронного кабінету.

Ухвала, надіслана судом на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - м. Херсон вул. Робоча, 64А, повернулась до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідач вважається повідомлений про розгляд справи.

Крім того, суд додатково ще надіслав ухвалу на електронну пошту відповідача, зазначену в позові ІНФОРМАЦІЯ_1 17.04.2025, що підтверджується довідкою.

Відповідач відзиву не надав, через що справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Розглянувши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Між Управлінням естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради, правонаступником якого є Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (далі - Позивач), та Приватним підприємством "Континент Сервіс" (відповідач) укладено договір № 01-16-194/169 про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу від 27.12.2016.

Спірні правовідносини між сторонами, окрім укладеного Договору, регулюються Законом України "Про рекламу", Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі - Типові правила), Правилами розміщення та експлуатації об`єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні, затвердженими рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20.10.2015 № 369 (далі - Правила), рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 18.01.2011 № 15 (зі змінами) «Про затвердження типової форми договору про тимчасове користування місцем для розміщення рекламного засобу», рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 19.02.2013 № 25 «Про затвердження Правил розміщення та експлуатації об`єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні й тарифів на користування міськими територіями і об`єктами під розміщення зовнішньої реклами та інформації», рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 18.05.2021 № 203 «Про затвердження Тарифів та Коефіцієнтів на території Херсонської міської територіальної громади», розпорядженням начальника Херсонської міської військової адміністрації від 19.06.2024 № 512р «Про врегулювання оплати за тимчасове користування місцями для розміщення (розташування) рекламних засобів в умовах воєнного стану на території Херсонської міської територіальної громади» (зі змінами) та іншими актами законодавства.

Згідно із п. 5 Типових правил для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління.

Пунктом 2.1 Правил унормовано, що Робочий орган це виконавчий орган міської ради, уповноважений Херсонською міською радою укладати договори про право тимчасового користування місцями (для розміщення рекламних засобів), що перебувають у комунальній власності Херсонської міської територіальної громади, здійснювати контроль за надходженням плати за договорами, організовувати або здійснювати власними силами та засобами демонтаж самовільно встановлених рекламних засобів та виконувати інші повноваження, передбачені даними Правилами та установчими документами.

На момент укладення договору № 01-16-194/16 від 27.12.2016, функції робочого органу із регулювання діяльності у галузі розміщення об`єктів зовнішньої реклами на території міста Херсона здійснювалися управлінням естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради, яке зазначено стороною цього договору.

Однак, відповідно до пункту 6 рішення Херсонської міської ради від 26.02.2021 № 73 «Про затвердження структури виконавчих органів Херсонської міської ради, їхніх положень та загальної чисельності апарату міської ради та її виконавчих органів» ліквідовано управління естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради, правонаступником якого, відповідно до пункту 8 даного рішення, в частині забезпечення безперервності виконання функцій місцевого самоврядування щодо прав та зобов`язань виконавчих органів Херсонської міської ради є управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради.

Положенням про управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради, затвердженим рішенням Херсонської міської ради від 26.02.2021 № 73 (копія додається), закріплено, що управління уповноважено здійснювати функції робочого органу із регулювання діяльності у галузі розміщення об`єктів зовнішньої реклами на території Херсонської міської територіальної громади, відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 3.2.2 зазначеного Положення до повноважень управління віднесено укладання з розповсюджувачами зовнішньої реклами договорів про право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів на території Херсонської міської територіальної громади.

А пунктом 3.1.16 Правил визначено, що Робочий орган здійснює операторські функції зі справляння плати за укладеними Договорами та контроль за своєчасним надходженням плати.

Так, у зв`язку з припиненням на підставі рішення Херсонської міської ради від 26.02.2021 № 73 управління естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради та з метою забезпечення нерозривності виконання повноважень з питань зовнішньої реклами, 02.08.2021 на підставі Акта приймання-передачі матеріальних цінностей (копія додається) управлінням естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради здійснено передачу управлінню маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради договорів згідно з переліком.

Відповідно до пор. № 176 у переліку, викладеному у вказаному Акті, управлінням естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради передано управлінню маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради договір № 01-16-194/16 від 27.12.2016, укладений з Приватним підприємством «Континент Сервіс».

Таким чином, управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради є правонаступником управління естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради, що надає йому право вимагати відшкодування заборгованості за Договором від Приватного підприємства «Континент Сервіс».

В результаті виконання управлінням маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради функцій робочого органу щодо здійснення контролю за своєчасним надходженням плати за договором про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу, укладеним з Відповідачем, встановлено факт невиконання ним своїх зобов`язань за Договором.

Внаслідок невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором утворилась заборгованість до бюджету Херсонської міської територіальної громади, що на момент подання позовної заяви з урахуванням штрафних санкцій становить 19 701 грн 11 коп., з яких:

· основний борг - 10 997 грн 71 коп.;

· пеня - 1 922 грн 33 коп.;

· 5% штраф - 549 грн 89 коп.;

· 3% річних - 989 грн 79 коп. ;

· інфляційні втрати - 5 241 грн 39 коп.

Оскільки Відповідач не виконав зобов`язання за Договором, порушив вимоги пунктів 2.2, 2.3.3, 2.4, 4.2.4, Договору, а врегулювати спір в досудовому порядку не виявилося можливим, то у Позивача наявна підстава для заявлення вимоги до Відповідача про відновлення порушеного права та відповідно стягнення суми заборгованості в судовому порядку.

У відповідності до ст. 11 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до абзацу 7 ч. 2 ст. 20 ГК України одним із способів захисту прав та законних інтересів є відшкодування збитків.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до норм законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Положеннями ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір між сторонами було укладено на виконання вимог чинного законодавства у сфері реклами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про рекламу" зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Типових правил, визначено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Згідно з п. 24 Типових правил, виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу.

Згідно з положеннями п. 4.1.2 Правил, з дня отримання та реєстрації Робочим органом заяви на видачу дозволу, робочий орган протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування рекламного засобу, зазначене у заяві, стосовно його відповідності вимогам Правил, наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку Дозволу. Після перевірки місця Робочий орган приймає рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову в установленні пріоритету, з урахуванням рекомендацій постійної комісії. У разі прийняття рішення про встановлення пріоритету, Робочий орган готує два примірники Договору про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу, примірники погоджувальних частин Дозволу та передає документи заявнику.

А пунктом 4.1.4 Правил визначено обов`язок заявника у разі прийняття Робочим органом рішення про встановлення пріоритету, укласти з Робочим органом Договір про тимчасове користування цим місцем.

У зв`язку зі встановленням Відповідачу пріоритету на місця розташування рекламних засобів від 27.12.2016 № 26-300/16 й було укладено договір про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу № 01-16-194/16 від 27.12.2016, дія якого згодом була продовжена у зв`язку із видачею Відповідачу дозволів на розміщення зовнішньої реклами та укладення додаткових угод та уточнень до договору.

Предметом Договору № 01-16-194/16 від 27.12.2016 згідно з його пунктом 1.1 є те, що уповноважений Херсонською міською радою орган на умовах та в порядку, передбаченому Договором, надає, а Відповідач приймає в тимчасове платне користування місце, з метою розташування на ньому рекламного засобу, котрий використовується для розміщення зовнішньої реклами.

Пунктами 1.2, 1.3 Договору передбачено, що договір визначає відносини Сторін щодо тимчасового платного користування Відповідачем місцем, а адреса, площа кількість місць, що надаються в користування за Договором, визначаються згідно з додатком 1 до Договору.

Розмір плати за розміщення Відповідачем рекламних засобів на об`єктах комунальної власності узгоджено сторонами та закріплено умовами договору відповідно до положень чинного законодавства.

Зокрема, пунктом 32 Типових правил закріплено, що плата за тимчасове користування місцем для розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою). При цьому площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проекції рекламного засобу на це місце та прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за периметром горизонтальної проекції цього засобу. Для неназемного та недахового рекламного засобу площа місця дорівнює площі вертикальної проекції цього засобу на уявну паралельну їй площину.

На території Херсонської міської територіальної громади порядок розрахунку плати встановлено Правилами розміщення та експлуатації об`єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні, які затверджені Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20.10.2015 № 369.

Пунктом 6.1 Правил закріплено, що плата за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування РЗ здійснюється на підставі Договору, укладеного Робочим органом та розповсюджувачем, відповідно до затверджених тарифів і коефіцієнтів, а місцями, що перебувають у державній або приватній власності, - на договірних засадах з їх власником або уповноваженим ним органом (особою).

Відповідно до п. 6.3 Правил плата за користування місцем справляється з дня укладення Договору. Відсутність РЗ на вказаному місці не є підставою для звільнення від плати за користування місцем.

Умовами Договору порядок здійснення оплати визначається його розділом 2, відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.3 якого, сторони домовились щодо ціни Договору та відповідно визначили, що, за користування місцем Відповідач щомісячно сплачує плату, розрахунок якої здійснюється у відповідності до тарифів, установлених відповідним рішенням міської ради; підставою для нарахування та внесення Відповідачем на поточний рахунок Позивача плати є цей Договір та відповідні додатки до нього; плата за користування місцем сплачується Відповідачем з дати прийняття Позивачем рішення про встановлення пріоритету.

Протягом періоду з 01.10.2020 по 28.02.2022, за який Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за договором, рекламний засіб розміщувався Відповідачем на об`єкті комунальної власності на підставі наданого виконавчим комітетом Херсонської міської ради дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 01- 26-35 від 30.03.2017.

А тому, за період з 01.10.2020 по 28.02.2022, нарахування плати за розміщення рекламного засобу на підставі дозволу здійснювалося відповідно до п. 2.3.3 договору - у розмірі 100% плати за тимчасове користування місцем із дати прийняття виконавчим комітетом міської ради рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, розрахунок якої визначається згідно із додатками до Договору.

Відповідно до вищевказаних умов Договору та положень Правил, сторонами узгоджено розрахунок розміру щомісячної плати за право розміщення рекламного засобу, з урахуванням розміру рекламного засобу, місця його розташування, що закріплено у Додатках та уточненнях до Договору.

Зокрема, у період з 01.10.2020 по 28.02.2022 року, Відповідач не виконав зобов`язання з оплати за право користування, переданим йому Робочим органом місцем для розміщення рекламного засобу, характеристики якого та розмір оплати визначено уточненням до Договору від 28.03.2017 та від 01.06.2021, та додатками № 3, № 4.

Відтак, згідно з вказаними уточненнями та додатками до Договору у Відповідача існувало зобов`язання зі здійснення щомісячної плати за договором у період з 01.10.2020 по 31.05.2021 у розмірі 420 грн 68 коп., а з 01.06.2021 по 28.02.2022 у розмірі 848 грн 03 коп.

Підвищення розміру щомісячної плати за договором з 01.06.2021, зумовлено прийняттям виконавчим комітетом Херсонської міської ради 18.05.2021 рішення № 203 «Про затвердження Тарифів та Коефіцієнтів на території Херсонської міської територіальної громади». У зв`язку з цим Робочий орган здійснив перерахунок плати за договором.

Відповідно до положень пункту 2.8. Договору сторони узгодили, що умови Договору щодо розміру плати за користування місцем змінюються у відповідності до прийнятого рішення з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до п. 2.4 Договору, Відповідач мав зобов`язання сплачувати плату за користування місцем для розташування рекламних засобів щомісяця, за 10 днів до кінця поточного місяця, за рахунками згідно з додатками до Договору, у безготівковій формі на поточний рахунок Робочого органу в управлінні Державної казначейської служби України у місті Херсоні. При цьому обов`язок зі сплати не залежить від наслідків господарської діяльності організації чи наявності підписаних актів наданих послуг. Невнесення плати є підставою для нарахування Позивачем штрафних санкцій, передбачених договором та чинним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 4.2.4 Договору передбачено, що Відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування місцями в розмірі, передбаченому договором.

Проте у період дії договору з 01.10.2020 по 28.02.2022 Відповідач свої зобов`язання з проведення своєчасної та повної оплати належним чином не виконав.

У період з 01.10.2020 по 28.02.2022 Відповідач мав сплатити 10 997,71 грн, проте Відповідач в порушення умов договору вказане зобов`язання не виконав.

Пунктом 8.1. Договору визначено, що Договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами і діє до закінчення строку дії Дозволу. Відповідно до пункту 8.2. Договору - дія Договору продовжується при продовженні строку дії відповідного Дозволу, на визначений у ньому строк.

Враховуючи викладене, Договір № 01-16-194/16 від 27.12.2016 мав діяти протягом строку дії Дозволу до 27.03.2022.

Втім, після 27.03.2022 Договір продовжив свою дію, з огляду на відсутність звернень Відповідача із заявами про припинення дії дозволу, а також враховуючи пролонгацію строку дії дозволів на період воєнного стану та на 3 місяці з дня його припинення чи скасування згідно з підпунктом 5 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 № 314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану».

Але незважаючи на те, що договір є чинним на момент звернення із даною позовною заявою, Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості з Відповідача за договором у розмірі, що сформувався саме за період з 01.10.2020 до 28.02.2022. Нарахування Позивачем заборгованості саме по 28.02.2022 пов`язано з тим, що з 01.03.2022 плата за тимчасове користування місцями для розміщення рекламних засобів не нараховується.

Відповідно до розпоряджень начальника Херсонської міської військової адміністрації від 19.06.2024 № 512р (зі змінами) та від 31.10.2024 № 1005р, плата за тимчасове користування місцями для розміщення рекламних засобів на території Херсонської міської громади не нараховується за період з 01.03.2022 до 31.12.2024, а також з 01.01.2025 до дати завершення бойових дій, визначеної наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309.

Тому Відповідач має відшкодувати Позивачу заборгованість за договором у розмірі 10 997 грн 71коп., що сформувалась у період з 01.10.2020 по 28.02.2022 унаслідок невиконання ним умов Договору щодо своєчасної та повної оплати за право користування місцями для розташування рекламних засобів.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Як визначено абзацом 1 ч.1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки Відповідачем порушено вищевказані норми законодавства та умови Договору, в частині своєчасної та повної оплати за право користування місцями для розташування рекламних засобів, то він є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Частиною 1 ст. 216 ГК України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно частини першої ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частина 2 ст. 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Одним із правових наслідків порушення зобов`язання, згідно зі ст. 611 ЦК України, є сплата боржником неустойки.

Згідно з ч. 4 ст. 213 ГК України штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, пунктом 6.1. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків Сторони несуть відповідальність у відповідності до умов Договору та чинного законодавства України.

Згідно з пунктами 6.3, 6.4 Договору Позивач застосовує до Відповідача штрафні санкції у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочених платежів за увесь час прострочення та за прострочення внесення платежів за користування місцем (-ями), що складає більше 1 місяця, Відповідач додатково сплачує штраф у розмірі 5 (п`яти) відсотків простроченої суми.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У зв`язку з тим, що взяті на себе зобов`язання по сплаті за право користування місцем для розташування рекламного засобу Відповідач у строки та у розмірі, обумовлені Договором, не виконав, він повинен сплатити Позивачу: пеню відповідно до п. 6.3. Договору, розмір якої становить 1 922 грн 33 коп. та 5% штрафу відповідно до пункту 6.4 Договору, розмір якого становить 549 грн 89 коп. (розрахунок яких додається).

Окрім того, відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

У зв`язку з тим, що Відповідач припустився прострочення по сплаті грошового зобов`язання за Договором, Позивач на підставі ст. 625 ЦК України вважає правомірним заявлення, окрім іншого, вимоги про стягнення з Відповідача 5 241 грн 39 коп. інфляційних втрат та 989 грн 79 коп. 3% річних. (розрахунок яких додається до позовної заяви).

З метою досудового врегулювання спору щодо стягнення заявлених сум заборгованості за договором, Позивач в порядку статті 222 ГК України звертався до Відповідача з письмовими претензіями:

1. Претензія від 09.05.2024 за вих. № 01-32-247/24 щодо необхідності сплати загальної суми заборгованості за договором про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу, яка надсилалася 23.10.2024 разом з рахунком на оплату № 6300 від 07.05.2024 та актом звірки взаємних розрахунків на електронну адресу Відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується скріншотом з електронної пошти Позивача.

2. Претензія від 27.01.2025 за вих. № 01-32-41/25 щодо необхідності сплати загальної суми заборгованості за договором про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу, 27.01.2025 разом з рахунком на оплату № 6300 від 24.01.2025 та актом звірки взаємних розрахунків надсилалася на електронну адресу Відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 та 14.02.2025 на електронну адресу Відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується скріншотом з електронної пошти Позивача. А також 27.01.2025 претензія надсилалася на поштову адресу за місцезнаходженням Відповідача, однак лист повернуто поштовою установою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчить копія конверту разом зі зворотнім повідомленням. Втім, всупереч умовам п. 11.4 Договору Відповідач не повідомляв Позивача про зміну адреси його місцезнаходження.

У надісланих Відповідачу претензіях Позивач вимагав погашення заборгованості та попереджав Відповідача про наслідки невиконання цих вимог. Однак, надіслані Відповідачеві Претензії залишилися без виконання, а сума боргу не сплачена.

Листування з Відповідачем, зокрема надсилання листів та копій документів, зазначених у позовній заяві, здійснювалося електронною поштою на e-mail Відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1, а також на поштову адресу, вказану Відповідачем у реквізитах сторони за Договором.

Відповідач доказів сплати боргу як і будь-яких заперечень щодо позову не надав, тому перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Континент Сервіс" (код 33726573, м. Херсон вул. Робоча 64А) на користь Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (код 44326699, м. Херсон пр. Незалежності, 37) 19701,11грн заборгованості та 2422,40грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 червня 2025 р.

Суддя В.В. Литвинова