ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року Справа № 915/1001/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Одеський завод гумових технічних виробів», Миколаївська дорога, 124, м. Одеса, 65012,

електронна пошта:

представник позивача, адвокат Гусаров Олександр Леонідович

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», просп. Богоявленський, 42а, м. Миколаїв,

електронна пошта:

про: стягнення 60 900,00 грн.

Приватне акціонерне товариство «Одеський завод гумових технічних виробів» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, сформованою в системі «Електронний суд» 21.08.2024 (вх. № 10061/24 від 21.08.2024) в якій просить суд:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Науково - виробничій комплекс газотурбобудування «Зоря» - «Машпроект» () на користь Приватного акціонерного товариства «Одеський завод гумових технічних виробів» ( ) борг за послуги обгумування згідно договору № 12521 від 26.02.2024 року у розмірі 60900,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо невиконання відповідачем умов договору закупівлі послуг № 12521 від 26.02.2024, укладеного між ПАТ «Одеський завод гумових технічних виробів» та АТ «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря-Машпроект», а саме зобов`язання щодо оплати послуги з обугумовування кілець ущільнюючих армованих В1211830Л2 у строки, передбачені договором.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 509, 525, 526, 530, 610, 612, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України та умовами договору.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, останню було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1001/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання за наявними матеріалами. Ухвалено провести розгляд справи № 915/1001/24 поза межами встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку у розумний строк, тривалість якого визначається з урахуванням існування в Україні воєнного стану. Встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Копія вказаної ухвали була направлена учасникам справи у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Так, копії ухвали було надіслано позивачу та відповідачу в їх електронні кабінети в системі «Електронний суд». Документи доставлено до електронних кабінетів сторін 10.09.2024 о 18:21, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними довідками. За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Враховуючи наведене, слід вважати, що копію ухвали Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2024 у справі № 915/1001/24 позивач та відповідач отримали 11.09.2024.

11.09.2024 Приватне акціонерне товариство «Одеський завод гумових технічних виробів» через систему «Електронний суд» подало клопотання б/н від 11.09.2024 (вх. № 10888/24 від 11.09.2024) про долучення доказів, зокрема, акту повернення матеріальних ресурсів після наданих послуг від 11.07.24.

23.09.2024 Акціонерним товариством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря-Машпроект» через систему «Електронний суд» подано відзив б/н від 20.09.2024 (вх. № 11299/24 від 23.09.2024), в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Одеський завод гумових технічних виробів» до Акціонерного товариства «Наукововиробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» про стягнення боргу в сумі 60900,00 грн., а також витрат по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн., у повному обсязі.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, мотивовані, зокрема, тим, що виконавець не виконав вимоги п. 4.1 договору і не надав замовнику рахунок на здійснення попередньої оплати перед початком надання послуг. Відтак після отримання комплектів матеріальної частини від замовника, виконавець приступив до надання послуг за договором без отримання передоплати відповідно до вимог п.4.1 договору.

Відповідач також зазначає, що послуги з обгумовування кілець були надані неякісно, у зв`язку із чим на виконання вимог п. 7.4, п.7.5 договору Замовник надав відмову від підписання Акту приймання-передачі наданих послуг у зв`язку з незадовільною якістю наданих послуг, протягом 5 робочих днів з дати одержання однойменного Акту, а також надав виконавцю складені комісією замовника Акти результатів вхідного контролю.

Товариство наголошує, що підписання замовником актів приймання-передачі комплектів матеріальної частини після надання послуг є лише свідченням факту повернення виконавцем замовнику переданих на виконання послуг комплектів матеріальної частини і не є фактом підтвердження прийняття замовником якісно наданих виконавцем послуг у розумінні п. 7.3, п.7.4, 7.5 договору.

За такого, відповідач виснує, що оскільки якісно послуги не надані, значить вони не надані взагалі, у тому числі і у строк їх надання передбачений договором. Відтак зобов`язання Виконавцем щодо виконання якісних послуг та у строк передбачений договором є не виконаними, тобто порушеними, а значить виконавець є таким, що порушив свої зобов`язання по договору.

Отже відповідач зазначає, що з огляду на наведене та враховуючи приписи п.7.5, п.7.7 договору та ст. 538 ЦК України, у зв`язку з неналежним виконанням позивачем своїх зобов`язань, замовник скористався своїм правом на зупинення виконання своїх обов`язків по оплаті послуг по договору та відмовився від їх виконання в повному обсязі про що письмово повідомив виконавця листом - відмовою № 09-3658 від 15.08.2024 та шляхом не здійснення оплати по договору

Враховуючи наведене відповідач позовні вимоги не визнає повністю.

26.09.2024 Приватне акціонерне товариство «Одеський завод гумових технічних виробів» через систему «Електронний суд» подало відповідь на відзив б/н від 25.09.2024 (вх. № 11545/24 від 26.09.2024), в якій не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві, та наполягає на задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись, серед іншого на те, що строк підписання відповідачем як замовником Акту приймання-передачі наданих послуг або надання відмови від підписання вказаного Акту чітко регламентований умовами Договору №12521 від 26.02.2024р. Відмова від прийняття виконаних послуг повинна бути обґрунтована і до неї повинен бути прикладений відповідний акт щодо перевірки якості поставленої продукції. Товариство зазначає, що в усіх 3-х випадках претензії з якості заявлені відповідачем з порушенням строку згідно п.п.6.3.3, 7.4 Договору № 12521 і тому підприємством не розглядались. Позивач наголошує, що усі 3 Акти (№ 469, № 1633, № 1632) складені відповідачем з чисельними помилками, а вміщені в них відомості не відповідають фактичним характеристикам переданих виробів, які були виконані у повній відповідності до узгоджених параметрів.

01.10.2024 Приватне акціонерне товариство «Одеський завод гумових технічних виробів» через систему «Електронний суд» подало клопотання б/н від 01.10.2024 (вх. № 11729/24/24 від 01.10.2024) про долучення доказів, зокрема, доказів повторного направлення відповідачеві рахунків на оплату послуг, виконаних позивачем відповідно до умов договору № 12521 від 26.02.2024.

07.10.2024 Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря-Машпроект» через систему «Електронний суд» подало заперечення б/н від 07.10.2024 (вх. № 12049/24 від 07.10.2024), в яких наполягає на позиції визначеній у відзиві на позовну заяву та відхиляє пояснення, міркування та аргументи наведені позивачем у відповіді на відзив з огляду на їх безпідставність та невідповідність обставинам справи.

Так, товариство, зокрема, зазначає, що умовами договору не передбачено, що відмову від підписання Акту приймання - передачі наданих послуг виконавець повинен отримати протягом 5 робочих днів. У п. 7.4, договору визначено, що цей документ складається та надається виконавцю. Щодо акту результатів вхідного контролю зазначається, що договором взагалі не визначено конкретного строку його надання виконавцю.

Відповідач також зауважує, що приймання замовником виробів виготовлених виконавцем виконувалось на відповідність їх по якості кресленику В1211830Л2СБ (за геометричними характеристиками) та відповідно Методики підприємства М НВКГ-007-2023 (по іншим характеристикам та випробуванням), що було узгоджено з замовником та виконавцем шляхом укладання договору і визначення цього у ньому.

11.10.2024 Приватне акціонерне товариство «Одеський завод гумових технічних виробів» через систему «Електронний суд» подало заяву б/н від 10.10.2024 (вх. № 12239/24 від 10.10.2024), за змістом якої позивач зазначає, що заперечення було подано до суду з суттєвим порушенням строку, встановленого ухвалою суду від 09.09.24р. (11 днів замість відведених судом 5 днів).

Крім того, позивач вказує на порушення відповідачем строків подачі відповідачем рекламацій про неналежну якість переданої йому продукції, а також викладає пояснення щодо застосування відповідачем Методики М НВКГ-007-2023 під час перевірки якості переданої йому продукції.

06.12.2024 Приватне акціонерне товариство «Одеський завод гумових технічних виробів» через систему «Електронний суд» подало заяву б/н від 05.12.2024 (вх. № 15412/24 від 06.12.2024) про залучення до матеріалів справи письмового доказу, в якій повідомило суд про те, що 22 листопада 2024 року між сторонами справи №915/1001/24 було складено акт звірення взаємних розрахунків за договором №12521 від 02.04.2024р., за змістом якого у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за надані послуги.

Позивач зазначає, що надати вказаний доказ у визначений процесуальним законом та судом строк не було можливості, через те, що його було створено після закінчення строку на подання сторонами заяв по суті. За такого, товариство просить суд поновити процесуальний строк для подання копії акту звірення взаємних розрахунків від 22.11.2024р. в якості письмового доказу та залучити акт звірення взаємних розрахунків від 22.11.24р. до матеріалів справи.

За приписами ч. 1 ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Водночас, згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Савенкова проти України» від 02.05.2013, «Папазова та інші проти України» від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи необхідність повного та всебічного розгляду справи із забезпеченням принципу змагальності та створення сторонам, які беруть участь у справі, необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вказана справа розглядалась судом у розумний строк.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Під час розгляду справи по суті судом було також надано оцінку обставинам порушення відповідачем строку на подання заперечень на відповідь на відзив, а також розглянуто заяву позивача б/н від 05.12.2024 (вх. № 15412/24 від 06.12.2024) про поновлення строку на подання доказів:

1. Як уже було наведено вище, ухвалою суду від 09.09.2024 було встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті спору, зокрема, встановлено відповідачу строк у 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень.

Матеріали справи свідчать, що відповідь на відзив доставлено до електронного кабінету відповідача 25.09.2024 о 18:32, а, отже відповідна заява по суті вважається врученою останньому 26.09.2024. Таким чином, строк для подання заперечень на відповідь на відзив тривав до 01.10.2025. Заперечення оформлені відповідачем та подані до суду 07.10.2025, тобто з допущенням порушень встановленого строку.

2. Відповідно до приписів ч.ч. 1, 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Матеріали справи свідчать, що позовна заява була подана позивачем до суду 21.08.2024, доказ, про поновлення строку на подання якого просить позивач, останнім подано до суду 05.12.2024, тобто з допущенням порушень встановленого строку.

Суд зазначає, що згідно з приписами ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Разом із тим, відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Норми господарського процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Судом також враховано, що відповідно до п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду.

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Надто суворе тлумачення судом процесуальних норм позбавляє позивача, або інших учасників справи права доступу до суду, що згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного, з метою повноцінного та всебічного розгляду справи № 915/1001/24 по суті, суд вважає за можливе прийняти до розгляду подані відповідачем заперечення б/н від 07.10.2024 (вх. № 12049/24 від 07.10.2024), а також поновити позивачу строк для надання доказів та залучити копію акту звірення взаємних розрахунків від 22.11.24 до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив таке.

26.02.2024 між Державним підприємством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», як Замовником, та Приватним акціонерним товариством «Одеський завод гумових технічних виробів», як Виконавцем, був укладений Договір закупівлі послуг № 12521 (далі - Договір), відповідно до предмету якого Виконавець зобов`язався за завданням Замовника, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати послуги з обгумовування кілець ущільнюючих армованих В1211830Л2. Код послуги за ДК 021:2015: 98390000-3 «Інші послуги» (далі - послуги), а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги в порядку та у строки, визначені цим Договором (п. 1.1).

Згідно з п. 1.3 Договору результатом надання послуг є обгумовування обідів складових верхніх В1211831Л2, обідів складових нижніх В1211832Л2, кілець В1211833Л2 згідно кресленика В1211830Л2 СБ.

Відповідно до п. 2.1 Договору Виконавець зобов`язаний надати послуги протягом 45 календарних днів від дати перерахування Покупцем передоплати у розмірі 50% згідно п. 4.1 Договору.

За змістом п. 3.1 передбачено, що ціна Договору складає 60 900,00 грн, в т.ч. ПДВ 10 150,00 грн, яка включає відшкодування всіх витрат Виконавця та плату за надані ним послуги, згідно Розрахунку вартості послуг (Додаток № 1 до Договору).

Розділом 4 Договору сторони погодили умови оплати, зокрема, п. 4.1 передбачено, що оплата послуг здійснюється наступним чином:

- передоплата в розмірі 50% від ціни Договору здійснюється Замовником протягом 10-ти банківських днів від дати отримання рахунку від Виконавця на оплату;

- передоплата в розмірі 30% від ціни Договору здійснюється Замовником протягом 10-ти банківських днів від дати отримання письмового повідомлення від Виконавця про завершення виконання послуг;

- остаточний розрахунок за надані послуги здійснюються Замовником не пізніше 15-ти календарних днів після оформлення акту приймання-передачі наданих послуг і здійснення Виконавцем реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що Замовник має право не приймати від Виконавця неналежно оформлені та/або оформлені з недостовірними даними документи. У такому випадку вся відповідальність за можливе порушення строків надання послуг, несвоєчасну їх оплату та інші негативні наслідки, пов`язані із подальшим порушенням Сторонами своїх зобов`язань та обов`язків за Договором, покладається на Виконавця.

Згідно з п. 4.7 Договору у разі необхідності Сторони здійснюють звіряння взаємних розрахунків з наступним складанням відповідного акту.

Відповідно до п.5.1 Договору безпосередньо перед початком надання послуг Замовник передає Виконавцю на умовах DDР склад перевізника «Нова пошта», відділення №123, м. Одеса, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «INCOTERMS» у редакції 2010 року, по Акту приймання-передачі комплектів матеріальної частини для обгумовування (Додаток №2), а Виконавець приймає відповідні комплекти матеріальної частини (далі - об`єкти послуг): Кільця ущільнюючі армовані В1211830Л2 у кількості 29 штук. Одне кільце ущільнююче армоване В1211830Л2 складається зі:

- Обід складовий верхній В1211831Л2 - 1 штука;

- Обід складовий нижній В1211832Л2 - 1 штука;

- Кільце В1211833Л2 - 1 штука.

За змістом п. 5.2 Договору Виконавець має право не надавати послуги за Договором, якщо Замовник не виконав свої зобов`язання, передбачені у п.5.1. Договору.

Порядок приймання-передачі наданих послуг Сторони погодили розділом 7 Договору.

Так, відповідно до п. 7.1 якість наданих за договором послуг має відповідати вимогам цього Договору, чинного законодавства, чинної документації: Методиці підприємства М НВКГ-007-2023 «Система управління якістю». Кільця управляючі армовані. Вхідний контроль».

Пунктом 7.2 передбачено, що приймання-передача наданих послуг здійснюється Сторонами і оформлюється Актом приймання-передачі наданих послуг (Додаток №4).

За п. 7.3 Договору передбачено , що разом з Актом приймання-передачі наданих послуг Виконавець, після надання послуг, передає Замовнику Акт приймання-передачі комплектів матеріальної частини після надання послуг (Додаток №3) та кільця ущільнюючі армовані В1211830Л2, на умовах DDР склад перевізника «Нова пошта», відділення №7 м. Миколаїв або відділення №3 м. Миколаїв, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «INCOTERMS» у редакції 2010 року.

Відповідно до умов п. 7.4 Договору Замовник підписує або надає відмову від підписання Акту приймання-передачі наданих послуг у зв`язку з незадовільною якістю наданих послуг, протягом 5 робочих днів з дати одержання однойменного Акту.

Згідно з п. 7.5 Договору якщо при прийманні наданих послуг/результату наданих послуг будуть виявлені недоліки, які виникли з вини Виконавця, комісією Замовника складається Акт результатів вхідного контролю за зразком встановленим у Замовника, де зазначається повний перелік недоліків у наданих послугах та строки їх усунення Виконавцем. Усунення недоліків відбувається за рахунок Виконавця та у строки, додатково обумовлені у Акті. Замовник має право повністю чи частково не оплачувати послуги за окремим етапом або за Договором в цілому до моменту усунення таких недоліків.

За умовами п. 7.7 Договору Замовник має право відмовитися від приймання послуг у випадку виявлення недоліків, які не можуть бути усунуті. В цьому випадку Замовник виконує розрахунок збитків, сума яких компенсується за рахунок Виконавця, у тому числі шляхом її утримання із суми, яку Замовник мав оплатити Виконавцю.

Згідно з п.п. 12.1, 12.2 Договору Сторони погодили, що усі спори і розбіжності, що виникають з або у зв`язку з договором, у тому числі щодо його надання, порушення, припинення або недійсності, Сторони вирішують шляхом переговорів. Досудове врегулювання спорів, шляхом пред`явлення претензій визнається сторонами обов`язковим.

Якщо спори і розбіжності, зазначені в п. 12.1 Договору, не будуть урегульовані шляхом переговорів, їх вирішення здійснюється у судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 13.1 передбачено, що даний Договір набирає чинності з дати його підписання обома Сторонами та діє до 31.12.2024 року. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних) за даним Договором.

Додатками до Договору виступили:

- Додаток № 1 «Розрахунок вартості послуг»;

- Додаток № 2 «Акт приймання-передачі комплектів матеріальної частини для виготовлення «Кільця армованого ущільнюючого»;

- Додаток № 3 «Акт приймання-передачі комплектів матеріальної частини після надання послуг»;

- Додаток № 4 «Акт приймання-передачі наданих послуг».

Договір, з додатками до нього, скріплено підписами та печатками обох Сторін.

01.04.2024 між сторонами було погоджено та підписано Додаткову угоду № 1 до Договору закупівлі послуг № 12521 від 26.02.2024, відповідно до якої сторони домовилися, зокрема, про таке:

- у зв`язку з реорганізацією ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» та його перетворенням в АТ «НВКГ «Зоря»-«Машпроект», змінилась організаційно-правова форма діяльності, а саме з державного підприємства на акціонерне товариство;

- АТ «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» є повним правонаступником всіх прав і обов`язків ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект»;

- у зв`язку з зазначеним у Договорі закупівлі послуг, додатках до нього, додаткових угодах, тощо Державне підприємство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект») вважати Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (АТ «НВКГ «Зоря»-«Машпроект») у всіх відмінках, скороченнях, значеннях.

Вказана додаткова угода містить підписи та печатки позивача та відповідача.

На виконання умов укладеного між сторонами Договору Замовник (відповідач у справі) передав Виконавцеві (позивач у справі) матеріальну частину для виготовлення «Кільця армованого ущільнюючого» у кількості 29 шт., що підтверджується підписаним та скріпленим печатками обох Сторін Актом приймання-передачі комплектів матеріальної частини для виготовлення «Кільця армованого ущільнюючого» від 21.03.2024.

Крім того, на виконання умов Договору Виконавцем 21.05.2024 було направлено на адресу електронної пошти Замовника рахунок на оплату № 9 від 21.05.2024 на суму 30 450,00 грн (передплата 50 % за послуги згідно договору № 12521 п. 4.1).

Згодом, 17.06.2024 Виконавцем направлено на адресу електронної пошти Замовника рахунок на оплату № 11 від 17.06.2024 на суму 18 270,00 грн (передплата 30 % за послуги згідно договору № 12521 від 26.02.2024 р. п. 4.1).

Послуги по Договору надавалися Виконавцем частинами.

Так, на підтвердження виконання частини послуг щодо обгумовування кілець у кількості 20 шт. до матеріалів справи надано:

- Акт приймання-передачі комплектів матеріально частини після наданих послуг від 02.04.2024, який свідчить про те, що Виконавець передав, а Замовник прийняв кільце ущільнююче армоване, у кількості 20 шт. Вказаний акт підписаний та скріплений печатками обох Сторін без будь-яких зауважень та заперечень;

- Акт приймання-передачі наданих послуг від 02.04.2024 щодо передачі Виконавцем та прийняття Замовником послуг з обгумовування кілець ущільнюючих армованих В1211830 у кількості 20 шт. загальною вартістю 42 000,00 грн. Акт скріплено підписом та печаткою Виконавця, підпис та печатка Замовника на акті відсутні.

При цьому, матеріали справи містять лист Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» № 09-1326 від 10.04.2024 «Щодо усунення недоліків наданих послуг», за змістом якого відповідач, зокрема, повідомляє, що згідно п. 7.5 Договору закупівлі послуг № 12521 від 26.02.2024 підприємством були отримані обгумовані кільця В1211830Л2: за актом приймання-передачі комплектів матеріальної частини після наданих послуг від 02.04.2024 у кількості 21 штук, згідно Акту № 469 від 09.04.2024 - 12 штук не пройшли вхідний контроль, та послуга вважається не прийнятою. Крім того, відповідач просить повідомити дату відправки позивачу В1211830Л2 для усунення недоліків у наданих послугах, а також зазначає про направлення позивачу копій актів вхідного контролю, зокрема, акту №469 від 09.04.2024.

Зі змісту наданого відповідачем Акту результатів вхідного контролю продукції № 469 вбачаються такі результати вхідного контролю: послуга пройшла вхідний контроль та вважається прийнятою підприємством за винятком 12 одиниць, які не пройшли вхідний контроль та послуга вважається не прийнятою підприємством.

Листом № 09-1912 від 13.05.2024 відповідач знову звертався до позивача з проханням повідомити дату постачання підприємству кілець, замість тих, що не пройшли вхідний контроль та підлягають заміні згідно розділу 7 «Порядок приймання-передачі наданих послуг».

Суд також зауважує, що у подальшому - 22.11.2024 між сторонами було підписано та скріплено печатками обох контрагентів без будь-яких зауважень та заперечень Акт звірення взаємних розрахунків, у якому відображено наявність зобов`язань Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» перед Приватним акціонерним товариством «Одеський завод гумових технічних виробів» за договором № 12521 по акту від 02.04.2024 на суму 42 000,00 грн.

На підтвердження виконання частини послуг щодо обгумовування кілець у кількості 1 шт. до матеріалів справи надано:

- Акт приймання-передачі комплектів матеріально частини після наданих послуг від 11.07.2024, який свідчить про те, що Виконавець передав, а Замовник прийняв кільце ущільнююче армоване, у кількості 1 шт. Вказаний акт підписаний та скріплений печатками обох Сторін без будь-яких зауважень та заперечень.

- Акт приймання-передачі наданих послуг від 11.07.2024 щодо передачі Виконавцем та прийняття Замовником послуг з обгумовування кілець ущільнюючих армованих В1211830Л2 у кількості 1 шт. загальною вартістю 2 100,00 грн. Акт скріплено підписом та печаткою Виконавця, підпис та печатка Замовника на акті відсутні.

На підтвердження виконання частини послуг щодо обгумовування кілець у кількості 8 шт. до матеріалів справи надано:

- Акт приймання-передачі комплектів матеріальної частини після надання послуг від 18.07.2024, відповідно до якого Виконавець передав, а Замовник прийняв кільце ущільнююче армоване у кількості 8 шт. Вказаний акт підписаний та скріплений печатками обох Сторін без будь-яких зауважень та заперечень.

- Акт приймання-передачі наданих послуг від 18.07.2024, щодо передачі Виконавцем та прийняття Замовником послуг із обгумовування кілець ущільнюючих армованих В1211830Л2 у кількості 8 шт. Акт скріплено підписом та печаткою Виконавця, підпис та печатка Замовника на акті відсутні.

Матеріали справи містять лист позивача № 36/24 від 08.08.2024, за змістом якого товариство зазначає про повторне надсилання відповідачу на підпис Актів приймання-передачі раніше поставленої продукції (кільця В1211830Л2 - 9 шт.). В додатках до листа адресантом вказані акти від 11.07.2024 та від 18.07.2024 (за формою додатку № 3 та додатку № 4 до договору).

У відповідь Замовником направлено Виконавцю лист № 09-3658 від 15.08.2024, за змістом якого відповідач повідомляє позивача про те, що кільця ущільнюючі армовані, які надійшли відповідачу згідно актів приймання-передачі комплектів матеріальної частини після наданих послуг (відповідно додатку № 3 до договору № 12521 від 26.02.2024) від 11.07.2024 та від 18.07.2024 у кількості 9 штук згідно актів № 1632 від 06.08.2024 та № 1633 від 06.08.2024 не пройшли вхідний контроль та вважаються браком. Крім того, відповідач просив повідомити дату прийняття позивачем 9 штук кілець для усунення недоліків та термін усунення невідповідностей.

Суд зауважує, що надані відповідачем копії актів результатів вхідного контролю продукції № 1632 від 06.08.2024, № 1633 від 06.08.2024 містять відомості про те, що при перевірці кілець ущільнюючих армованих згідно методики М НВКГ-007-2023 від 01.01.2024 виявлені дефекти за кресленням (додаток № 1). Висновок: Послуга не пройшла вхідний контроль.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачем було оформлено на ім`я відповідача претензію на 60 900 грн (за вих. № 37/24 від 14.08.2024), в якій товариство пропонувало в 7-денний термін розрахуватися за роботи згідно Договору № 12521.

Відповідач на вказану претензію оформив на ім`я позивача лист № 09-3689 від 16.08.2024, за текстом якого товариство зазначає, що на 15.08.2024 відповідачем дійсно отримано 29 штук кілець В1211830Л2, але з отриманих 29 штук тільки 8 штук пройшли вхідний контроль (акти результатів вхідного контролю продукції № 469 від 19.04.2024, № 1632 від 06.08.2024, № 1633 від 06.08.2024). Крім того, товариство зазначає, що повідомляло про вказані обставини листами № 09-1326 від 10.04.2024 та № 09-3658 від 15.08.2024, а також просило надати дату приймання Виконавцем кілець ущільнюючих армованих для усунення недоліків. Зважаючи на вищезазначене, відповідач просить повідомити дату постачання кілець замість тих, що не пройшли вхідний контроль.

У подальшому, Акціонерним товариством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» направлено Приватному акціонерному товариству «Одеський завод гумових технічних виробів» листи:

- № 09-3821 від 28.08.2024 «Відправка документів», за змістом якого зазначено про відправлення оформленого з боку Замовника додатку № 3 від 18.07.2024 (акт приймання-передачі комплектів матеріальної частини після наданих послуг) до договору закупівлі послуг № 12521 від 26.02.2024. Додаток № 4 від 18.07.2024 (акт приймання-передачі наданих послуг) до договору закупівлі послуг № 12521 від 26.02.2024 відправлено без оформлення, так як послуга не пройшла вхідний контроль (акт результатів вхідного контролю № 1632 від 06.08.2024).

- № 09-3869 від 02.09.2024 «Відправка документів», за змістом якого зазначено про відправлення оформленого з боку Замовника додатку № 3 від 11.07.2024 (акт приймання-передачі комплектів матеріальної частини після наданих послуг) до договору закупівлі послуг № 12521 від 26.02.2024. Додаток № 4 від 11.07.2024 (акт приймання-передачі наданих послуг) до договору закупівлі послуг № 12521 від 26.02.2024 відправлено без оформлення, так як послуга не пройшла вхідний контроль (акт результатів вхідного контролю № 1633 від 06.08.2024).

Матеріали справи також містять лист Приватного акціонерного товариства «Одеський завод гумових технічних виробів» № 48/24 від 24.09.2024 (який було направлено на адресу електронної пошти відповідача), за змістом якого позивач зазначає про повторне направлення відповідачу рахунків на оплату згідно договору № 12521 від 26.02.2024, зокрема:

- № 9 від 21.05.2024 на суму 30 450,00 грн (передплата 30 % за послуги згідно договору № 12521 п. 4.1);

- № 11 від 17.06.2024 на суму 18 270,00 грн (передплата 30 % за послуги згідно договору № 12521 від 26.02.2024 р. п. 4.1);

- № 12 від 20.06.2024 на суму 50 000,00 грн (остаточний розрахунок за послуги згідно договору № 12521 від 26.02.2024 р.).

З урахуванням викладеного вище, по суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Беручи до уваги правову природу укладеного між сторонами Договору закупівлі послуг № 12521 від 26.02.2024, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, суд вважає за необхідне зауважити, що сторони кваліфікували означений договір виходячи з його назви як договір про надання послуг, проте, на переконання суду, положення Договору дають підстави стверджувати, що в даному випадку має місце не надання Виконавцем послуги Замовнику, що споживається останнім в процесі виконання - обгумовування кілець (протягом цього періоду часу відповідно до розділу 5 комплекти матеріальної частини знаходять у Виконавця і Замовник об`єктивно не має можливість «споживати» послугу/будь-яким чином скористатися відповідними комплектами), як це передбачено ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, а виконання робіт з обробки (обгумовування) кілець ущільнюючих армованих - у розумінні ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України, оскільки мова йде про отримання й використання конкретного результату.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постановах від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 та від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 висловила правову позицію про те, що суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін. При цьому суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, які фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення законодавства України про підряд.

Як встановлено ч. 1 ст. 318 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконану роботу, тоді як до обов`язків підрядника віднесено виконання робіт на свій ризик за завданням замовника.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст.ст. 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином, або з інших підстав, встановлених договором або законом.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи зазначає, що згідно з умовами п. 4.1 Договору передбачена часткова передоплата оплата Замовником послуг Виконавця, яка повинна бути здійснена після виставлення рахунків, але до передання обгумованих кілець Замовнику.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України оплата Замовником роботи Виконавця з обгумовування кілець є зустрічними майновим обов`язком за виконану останнім роботу - тобто право на отримання оплати перебуває в залежності від виконання обумовленої роботи. Суд зазначає, що аналогічна сутність грошового обов`язку у Замовника передбачена й ст. 901 Цивільного кодексу України, застосованою позивачем.

Виходячи із встановлених судом обставин, які сторонами наразі не оспорюються, останні фактичними діями відступили від умов оплати, передбаченої п. 4.1 договору, а саме Виконавець розпочав виконання робіт за Договором, а також передав оброблені комплекти матеріальної частини Замовнику до отримання часткової передоплати виконаної роботи, що не скасовує обов`язку з оплати як такого, але й не скасовує вказану вище залежність права на отримання оплати від факту виконання робіт у визначених обсягу та якості. В силу власних дій Виконавця з передання оброблених кілець Замовнику до їх сплати, така оплата останнім вже об`єктивно і правомірно не могла бути здійснена у повній відповідності до п. 4.1 договору. За відсутністю в умовах договору порядку дії сторін в такій ситуації у даному випадку повинно застосовуватись загальне правило ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України для розрахунків, що передбачає необхідність наявності трьох складових: після остаточної здачі (1) роботи за умови, що таку роботу виконано належним чином (2) і в погоджений строк (3), адже інших умов щодо оплати в такому випадку сторони за змістом договору не узгодили.

При цьому, судом також взято до уваги, що умовами п. 4.1 Договору сторони погодили, що остаточний розрахунок за надані послуги здійснюються Замовником не пізніше 15-ти календарних днів після оформлення акту приймання-передачі наданих послуг і здійснення Виконавцем реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано суду копії податкових накладних: № 2 від 02.04.2024 на суму 42 000,00 грн (з квитанцією про її реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних); № 2 від 11.07.2024 на суму 2 100,00 грн (з квитанцією про її реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних); № 3 від 18.07.2024 на суму 16 800,00 грн (з квитанцією про її реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних), що свідчить про дотримання Виконавцем умов Договору у відповідній частині.

З урахуванням наведеного, оцінка наявності передбачених ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України умов оплати здійснюється судом в контексті параметрів: (1) остаточної здачі та (2) виконання належним чином, зокрема, щодо вимог з якості робіт, регламентованих ст.857 Цивільного кодексу України.

Судом також взято до уваги, що сторонами не оспорюється сам факт виконання Виконавцем Договору в частині здійснення обгумовування кілець ущільнюючих армованих, але існують розбіжності відносно оцінки якості та факту прийняття Замовником таких робіт.

При цьому, порядок приймання передачі наданих послуг погоджений сторонами у розділі 7 Договору.

Так, як уже було наведено вище, п. 7.2 Договору передбачено, що приймання-передача наданих послуг здійснюється Сторонами і оформлюється Актом приймання-передачі наданих послуг (Додаток №4).

Пунктами 7.3, 7.4 Договору передбачено що разом з Актом приймання-передачі наданих послуг Виконавець, після надання послуг, передає Замовнику Акт приймання-передачі комплектів матеріальної частини після надання послуг (Додаток №3) та кільця ущільнюючі армовані В1211830Л2, на умовах DDР склад перевізника «Нова пошта», відділення №7 м. Миколаїв або відділення №3 м. Миколаїв, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «INCOTERMS» у редакції 2010 року.

Замовник підписує або надає відмову від підписання Акту приймання-передачі наданих послуг у зв`язку з незадовільною якістю наданих послуг, протягом 5 робочих днів з дати одержання однойменного Акту.

Відповідач отримання актів приймання-передачі наданих послуг не заперечує, проте посилаючись на незадовільну якість наданих послуг (фактично виконаних робіт), вказує про відмову від підписання таких актів.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що враховуючи положення п. 7.4 Договору, відповідач, як Замовник, повинен був розглянути направлені йому акти в строк, що не перевищує 5 робочих днів з моменту їх отримання, та підписати їх, або надати відмову від підписання.

Суд констатує, що умовами п. 7.3 Договору передбачено, що Акти приймання-передачі наданих послуг надаються Виконавцем Замовнику разом із Актами приймання-передачі комплектів матеріальної частини після надання послуг та кільцями ущільнюючими армованими.

При цьому, матеріали справи містять підписані обома сторонами без будь-яких зауважень та заперечень Акти приймання-передачі комплектів матеріальної частини після надання послуг від 02.04.2024, від 11.07.2024 та від 18.07.2024. Жодних застережень щодо підписання цих актів у дати інші, ніж 02.04.2024, 11.07.2024 та 18.07.2024 вказані акти не містять. Крім того, відповідач підтверджує, що підписання вказаних актів є свідченням факту повернення виконавцем замовнику переданих на виконання послуг комплектів матеріальної частини.

Також, із наданих позивачем актів результатів вхідного контролю продукції № 469 від 09.04.2024, № 1633 від 06.08.2024 та № 1632 від 06.08.2024 вбачається, що послуги за актами приймання-передачі наданих послуг від 02.04.2024, від 11.07.2024 та від 18.07.2024 надійшли 02.04.2024, 16.07.2024 та 22.07.2024 відповідно.

З урахуванням наведеного, слід вважати, що відповідачем акти приймання-передачі наданих послуг були отримані не пізніше вказаних дат.

Доводи відповідача про те, що Виконавець надавав неналежно (із численними помилками) документи на виконання п.7.2 та 7.3 договору, тому вони не приймалися Замовником і поверталися йому на виправлення, і отримані Замовником тільки листом № 36/24 від 08.08.2024 судом відхиляються, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Крім того, критично оцінюються судом і доводи відповідача про те, що договором не визначено конкретного строку надання Виконавцю акту результатів вхідного контролю. Так, з огляду на передбачену п. 7.4 Договору можливість замовника протягом 5 робочих днів відмовитися від підписання Акту приймання-передачі наданих послуг у зв`язку з незадовільною якістю наданих послуг, вбачається, що відповідач спершу повинен здійснити вхідний контроль, вирішити питання про прийняття/неприйняття отриманих послуг, і лише потім перейти до розгляду питання підписання актів.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач повинен був здійснити вхідний контроль та підписати акти приймання-передачі наданих послуг або надати відмову від їх підписання у такі строки:

- щодо акту від 02.04.2024 - до 09.04.2024 (з урахуванням отримання відповідних документів не пізніше 02.04.2024);

- щодо акту від 11.07.2024 - до 23.07.2024 (з урахуванням отримання відповідних документів не пізніше 16.07.2024);

- щодо акту від 18.07.2024 - до 29.07.2024 (з урахуванням отримання відповідних документів не пізніше 22.07.2024).

Однак відповідач, отримавши акти приймання-передачі наданих послуг, відмови від їх підписання у строк передбачений п. 7.4 Договору не надав.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.06.2023 у справі № 914/2355/21, від 14.07.2021 у справі № 911/1981/20, від 20.04.2021 у справі № 905/411/17, від 17.03.2021 у справі № 910/11592/19, від 29.11.2021 у справі № 910/11215/20, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором, у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця, суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Нормами чинного законодавства передбачено обов`язок замовника здійснити оплату фактично виконаних робіт. Сама по собі відсутність підписаного сторонами акту виконаних робіт не може бути підставою для несплати вартості фактично виконаних робіт.

Так, визначаючи наявність/відсутність підстав для оплати наданих послуг (виконаних робіт) у випадку непідписання Замовником відповідних актів прийняття наданих послуг (виконаних робіт), суд повинен виходити з доведення/недоведення сторонами факту реального надання послуг (виконання робіт). Адже непідписання актів приймання наданих послуг (виконаних робіт) без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання може свідчити про недобросовісність поведінки замовника, який таким чином намагається уникнути оплати цих послуг (робіт), оскільки фактично у всіх договірних відносинах факт оплати ставиться у залежність від підписання актів наданих послуг (виконаних робіт), що має на меті настання узгодження сторонами обсягу та якості робіт та встановлення терміну відліку виникнення зобов`язання з оплати. Ігнорування замовником підписання актів та/або безпідставне ухилення від прийняття наданих послуг (виконаних робіт) не може бути підставою, яка звільняє його від обов`язку оплатити надані послуги (виконані роботи).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання (ст. 610 ЦК України).

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач у строк до 09.04.2024 (щодо акту від 02.04.2024), 23.07.2024 (щодо акту від 11.07.2024) та 29.07.2024 (щодо акту від 18.07.2024) (протягом 5 робочих днів з дня отримання спірних актів) повинен був прийняти виконані позивачем роботи (надані послуги) шляхом підписання актів приймання-передачі наданих послуг, або надати позивачу відмову від їх підписання у вказаний строк.

Разом із тим, листи про наявність недоліків виконаних робіт позивачем оформлено лише 10.04.2024 (щодо акту від 02.04.2024) та 15.08.2024 (щодо актів від 11.07.2024 та від 18.07.2024), тобто з порушення обумовлених Договором строків, у зв`язку з чим відповідач втратив договірну можливість відмови від підписання відповідних актів.

Крім того, посилаючись на застосування положень п. 7.7 Договору щодо права Замовника відмовитися від приймання послуг у випадку виявлення недоліків, які не можуть бути усунені, відповідач сам не виконує у повному обсязі приписів відповідного пункту Договору, яким передбачено, що у разі відмови від приймання послуг у випадку виявлення недоліків, Замовник виконує розрахунок збитків, сума яких компенсується за рахунок Виконавця, у тому числі шляхом її утримання із суми, яку Замовник мав оплатити Виконавцю.

Доказів вчинення Замовником відповідних дій відповідачем суду не надано.

Суд також враховує, що така поведінка відповідача у спірних правовідносинах, з огляду на подальше фактичне визнання зобов`язань перед позивачем за договором № 12521 по акту від 02.04.2024 на суму 42 000,00 грн не є послідовною та не відповідає принципам добросовісності.

Так, судом взято до уваги, що 22.11.2024 позивачем та відповідачем було без будь-яких зауважень та заперечень підписано Акт звірення взаємних розрахунків, у якому відображено наявність зобов`язань Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» перед Приватним акціонерним товариством «Одеський завод гумових технічних виробів» за договором № 12521 по акту від 02.04.2024 на суму 42 000,00 грн.

При цьому, згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі №902/959/19, акт звіряння може бути доказом на підтвердження обставин, зокрема, наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18 та від 04.12.2019 №916/1727/17.

Крім наведеного, судом взято до уваги факт реєстрації контролюючим органом податкових накладних № 2 від 02.04.2024 на суму 42 000,00 грн, № 2 від 11.07.2024 на суму 2 100,00 грн та № 3 від 18.07.2024 на суму 16 800,00 грн, що додатково свідчить про реальність відповідних господарських операцій.

Так, судом враховано, що податкова накладна, як доказ, може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, і не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт передачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг). Оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами, господарські суди повинні враховувати положення Податкового кодексу та фактичні дії як виконавця, так і замовника щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Вказане mutatis mutandis узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 04.11.2019 у справі №905/49/15 та від 29.01.2020 у справі № 916/922/19.

Відповідно до пункту 201.7 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, надані позивачем податкові накладні прийняті контролюючим органом та зареєстровані в ЄРПН. Відтак, достовірність вказаних у таких накладних відомостей та реальність господарських операцій за ними презумується.

У свою чергу, доказів того, що відповідач, як отримувач (покупець) відповідних послуг (робіт), подавав уточнювальні декларації щодо безпідставного нарахування податкового кредиту постачальником (продавцем) за вказаними накладними, матеріали справи не містять.

Підсумовуючи викладене вище суд зауважує, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Суд зазначає, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

З урахуванням наведеного вище, з огляду на фактичне визнання відповідачем зобов`язань перед позивачем за актом приймання-передачі наданих послуг від 02.04.2024, а також порушення строків щодо документального оформлення відмови від підписання актів приймання-передачі наданих послуг від 11.07.2024 та від 18.07.2024, беручи до уваги додаткове підтвердження реальності спірних господарських операцій щодо приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) шляхом прийняття контролюючим органом та реєстрації в ЄРПН відповідних податкових накладних та відсутність спростувань зазначених обставин відповідачем, суд вважає, що докази, на підтвердження правомірності вимог позивача про стягнення заборгованості за Договором закупівлі послуг № 12521 від 26.02.2024 є більш вірогідними, ніж докази, надані відповідачем на підтвердження обґрунтування своєї позиції про те, що замовник скористався своїм правом на зупинення виконання своїх обов`язків по оплаті послуг по договору та відмовився від їх виконання в повному обсязі.

Отже, враховуючи принцип змагальності сторін, суд вважає, що позивач довів більш вірогідними доказами заявлені вимоги, аніж їх спростував відповідач.

Суд також констатує, що відповідачем не надано доказів оплати заборгованості в розмірі 69 000,00 грн, строк оплати якої, з урахуванням викладеного вище, слід вважати таким, що настав.

Судом перевірено розрахунок основної заборгованості та встановлено, що позивачем суму заборгованості в розмірі 69 000,00 грн зазначено правильно.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

При цьому, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд може спиратись на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним надано вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

У відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (Україна, 54018, Миколаївська обл., місто Миколаїв, пр.Богоявленський, будинок 42а, ) на корись Приватного акціонерного товариства «Одеський завод гумових технічних виробів» (Україна, 65013, Одеська обл., місто Одеса, Миколаївська Дорога, будинок 124; ) борг за послуги обгумування згідно договору № 12521 від 26.02.2024 у розмірі 60 900,00 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 06.06.2025.

Суддя Н.О. Семенчук