ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

21 травня 2025 року Справа № 926/175/25

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В.,

за участю секретаря судового засідання Терещенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

за позовом Чернівецької міської ради (58002, Чернівецька обл., м. Чернівці, Центральна площа,1, )

до фізичної особи-підприємця Гальчука Василя Самсоновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «БРБ ФУД» (58002, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Конституційна, 44, оф. 55, ),

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю в сумі 328 451,20 грн,

представники:

від позивача Кифірюк А.В.;

від відповідача адвокат Бурма С.В.;

від третьої особи не з`явився.

І. Стислий виклад позовних вимог.

Чернівецька міська рада звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Гальчука Василя Самсоновича про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю в сумі 328 451,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 406249814 від 02.12.2024 ФОП Гальчуку В.С. з 19.05.2005 на праві власності належить нерухоме майно (виділена в натурі частка нежитлової будівлі) овочесховище літ. «Ф» пл. 1 028,00 кв.м. (підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу ВСЕ/№527707, 29.12.2005, Каленюк В.С. приватний нотаріус в реєстрі № 5986; договір про виділ у натурі частки нерухомого майна, ВСО/№441821, 31.01.2006, Балан Р.Б. приватний нотаріус в реєстрі №678).

Зазначене нерухоме майно розміщене на земельній ділянці за адресою: вулиця Коломийська, 1-З, у місті Чернівці, площею 0,5168 га, кадастровий номер :65:003:0149 (державна реєстрація проведена 23.11.2023), яка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Чернівці. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07).

У період з 23.11.2023 (дата проведення державної реєстрації земельної ділянки) до 06.12.2024 відповідач без жодних правовстановлюючих документів користувалася вказаною земельною ділянкою, у зв`язку з чим позивач недоотримав кошти від орендної плати за землю у сумі позову, які підлягають стягненню з відповідача відповідно до статей 1212-1214 Цивільного кодексу України.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, однак подав до суду заяву про закриття провадження у справі № 926/175/25 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України (спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства), обґрунтовану тим, що 29.12.2005 Гальчук Василь Самсонович, діючи як звичайна фізична особа - громадянин України, тобто поза межами власної підприємницької та господарської діяльності, з метою використання для задоволення власних побутових потреб та побутових потреб його сім`ї і родичів, придбав за договором купівлі-продажу будівлю овочесховища літ. «Ф» пл. 1 028,00 кв.м. по АДРЕСА_2 , яка становила частку у комплексі будівель і споруд, який розташовувався за вказаною адресою. В подальшому, 31.01.2006 фізична особа ОСОБА_1 , діючи поза межами своєї підприємницької діяльності, уклав із іншими співвласниками вказаного комплексу будівель і споруд договір про виділ його частки, що складалася зі згаданої будівлі, в натурі, внаслідок чого право спільної часткової власності було припинено, а будівлі овочесховища літ. «Ф» пл. 1 028,00 кв.м. було присвоєно поштову адресу АДРЕСА_2 . Вказані обставини підтверджуються й тим, що фізична особа Гальчук Василь Самсонович, діючи не як фізична особа-підприємець, тобто поза межами власної підприємницької діяльності, одержував в АТ «УкрСибБанк» у 2008 році кредит на непідприємницькі цілі, який був забезпечений іпотекої належного йому, як фізичній особі- боржнику будівлі овочесховища літ. «Ф» пл. 1 028,00 кв.м. в АДРЕСА_2 .

Зазначає, що ОСОБА_1 час від часу використовував вказану будівлю овочесховища для вирішення побутових питань для зберігання власних речей та безоплатно надавав можливість зберігати в ній великогабаритні речі своїм родичам. Дана будівля ніколи не використовувалася і не могла використовуватися Гальчуком В.С. у його підприємницькій діяльності, оскільки за своїм цільовим призначенням не відповідає видам економічної діяльності, які здійснює фізична особа-підприємець Гальчук Василь Самсонович, а саме: 15.12 Виробництво дорожніх виробів, сумок, лимарно-сідельних виробів зі шкіри та інших матеріалів (основний) 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення 47.62 Роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів 14.12 Виробництво робочого одягу 14.13 Виробництво іншого верхнього одягу 14.19 Виробництво іншого одягу й аксесуарів 32.99 Виробництво іншої продукції, н.в.і.у. 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням 47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах.

Водночас, цільове призначення будівлі, яка перебуває у власності Гальчука В.С. - овочесховище. Основне призначення овочесховищ - зберігання продукції від псування, що необхідно для того, щоб зберегти товарний вигляд і корисні якості овочів на довгий строк. З цього слідує, що дана будівля не може бути законно використано Гальчуком В.С. в межах зареєстрованих ним видів підприємницької діяльності за кодами видів економічної діяльності 15.12, 46.49, 47.62, 68.20, 77.11, 14.12, 14.13, 32.99, 46.69, 47.54, які не наділяють відповідача правом здійснювати господарську діяльність з овочами та взагалі з продовольчою групою товарів та, відповідно не мають стосунку до торгівлі і збереження свіжих овочів на тривалий період. Відтак вважає, що даний спір не стосується господарської (підприємницької) діяльності Гальчука Василя Самсоновича, і в даних спірних правовідносинах відповідач Гальчук Василь Самсонович, володіючи статусом зареєстрованого підприємця в зовсім інших ніж спірні правовідносини сферах господарської діяльності, не виступає у якості підприємця, а зазначений спір не стосується корпоративних чи приватизаційних відносин, не ґрунтується на відносинах забезпечення виконання основного зобов`язання та не пов`язаний з банкрутством жодного з учасників.

Позивачем подано заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, в яких на спростування доводів відповідача щодо юрисдикції спору зазначає, що наявність або відсутність згадки про статус відповідача як ФОП у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не може бути доказом того, що нерухоме майно використовується поза межами його підприємницької діяльності. Відповідач, зареєстрований як ФОП, мав і має право використовувати зазначене овочесховище у господарській діяльності, зокрема для отримання економічної вигоди, відповідно до його статусу суб`єкта господарювання. Щодо тверджень відповідача про неможливість використання овочесховища у комерційних цілях через нібито невідповідність зареєстрованих КВЕДів зазначає, що відсутність у підприємця конкретного виду діяльності в КВЕД або його невідповідність характеру використання майна не є доказом того, що це майно не використовується у підприємницькій діяльності.

Разом з тим, 09.10.2024 департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради отримано заяву Гальчука В.С. щодо надання дозволу на поділ земельної ділянки комунальної власності. Факт подання відповідачем заяви про поділ земельної ділянки без ініціювання зміни її цільового призначення свідчить про його обізнаність щодо встановленого функціонального використання землі та його намір зберегти її комерційний статус та її господарське використання. З урахуванням дозволених Гальчуку В.С. економічних видів діяльності останній не обмежений у виборі виду господарської діяльності, яку він може здійснювати у будівлі овочесховища за адресою м. Чернівці, вул. Коломийська, І-з. Враховуючи, що земельна ділянка має цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), його фактична діяльність цілком узгоджується з функціональним призначенням цієї території. Відповідач не надав доказів на підтвердження виключно побутового використання приміщення, а також не ініціював зміну цільового призначення земельної ділянки. Отже, дії відповідача підтверджують господарську природу правовідносин, що є підставою для розгляду спору в межах господарської юрисдикції.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2025 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 21.01.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у справі, призначив підготовче засідання на 10.02.2025 та встановив відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу запропонував надати відповідь на відзив.

10.02.2025 позивачем до суду подано копії рішень Чернівецької міської ради № 118 від 26.02.2021 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Чернівці…», № 715 від 23.10.2008 «Про затвердження Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях» та № 1579 від 14.12.2023 «Про внесення змін до Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях…».

10.02.2025 адвокат відповідача звернувся із заявою про продовження процесуального строку на подання відзиву та із заявою про закриття провадження у справі № 926/175/25 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки вказаний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

В підготовчому судовому засіданні 10.02.2025 судом задоволено клопотання представника відповідача про продовження строку на подання відзиву, відкладено вирішення питання про закриття провадження у справі № 926/175/25, оголошено перерву судовому засіданні до 27.02.2025.

13.02.2025 позивачем подано заперечення на клопотання про закриття провадження у справі.

27.02.2025 адвокатом відповідача через систему «Електронний суд» подано заяву про приєднання доказів до матеріалів справи на підтвердження доводів заяви про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 27.02.2025 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «БРБ ФУД», у зв`язку з чим відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 12.03.2025; зобов`язано позивача протягом двох днів з моменту отримання даної ухвали надіслати третій особі копію позовної заяви та доданих до неї документів в електронний кабінет або листом з описом вкладення, докази чого надати суду до початку підготовчого засідання; зобов`язано відповідача надіслати третій особі копію поданих ним документів до справи в електронний кабінет або листом з описом вкладення, на підтвердження чого надати докази; запропоновано третій особі надати пояснення на позов та докази в їх обґрунтування.

07.03.2025 від Чернівецької міської ради через систему «Електронний суд» надійшли докази надіслання третій особі копії позовної заяви та доданих до неї документів в електронний кабінет.

11.03.2025 відповідачем через систему «Електронний суд» надано докази надіслання третій особі копії доданих ним до справи документів в електронний кабінет.

11.03.2025 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява, в якій заперечує проти приєднання поданих відповідачем 27.02.2025 доказів до матеріалів справи, оскільки вони не впливають на правову кваліфікацію та не спростовують обґрунтованість позовних вимог.

За наслідками підготовчого засідання суд постановив ухвалу від 15.04.2025 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 05.05.2025.

Ухвалою суду від 05.05.2025 відкладено розгляд справи по суті на 21.05.2025.

Третя особа явку свого представника в судове засідання 21.05.2025 не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про розгляд справи шляхом надіслання ухвали Господарського суду Чернівецької області від 05.05.2025 в його електронний кабінет. Письмові пояснення на позов не подала.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин суд вирішив за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представника третьої особи.

В судовому засіданні представник відповідача просив долучити до матеріалів справи витяг з рішення Чернівецької міської ради від 24.04.2025 № 2324, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності по вул. Коломийській, 1 площею 0,5168 га (кадастровий номер :65:003:0149) на дві земельні ділянки та надано Гальчуку В.С. земельну ділянку по вул. Коломийській, 1 площею 0,3968 га в оренду.

Представник позивача проти долучення витягу з рішення міськради заперечила.

Суд ухвалив долучити поданий відповідачем документ до матеріалів справи у зв`язку із обгрунтованістю неможливості подання даних доказів у підготовчому засіданні.

Суд заслухав вступне слово представника позивача, яка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, та представника відповідача, який проти позову заперечив та просив закрити провадження по справі. Далі суд перейшов до дослідження матеріалів справи та судових дебатів.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 13.01.2025 за кодом доступу 88 Гальчук Василь Самсонович з 07.07.2006 року є фізична особа-підприємець.

ФОП Гальчуку В.С. дозволені такі економічні види діяльності: 15.12 Виробництво дорожніх виробів, сумок, лимарно-сідельних виробів зі шкіри та інших матеріалі; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 47.62 Роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 14.12 Виробництво робочого одягу; 14.13 Виробництво іншого верхнього одягу; 14.19 Виробництво іншого одягу та аксесуарів; 32.99 Виробництво іншої продукції, н.в.і.у.; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 406249814 від 02.12.2024 Гальчуку В.С. з 19.05.2005 на праві власності належить нерухоме майно (виділена в натурі частка нежитлової будівлі) овочесховище літ. «Ф» пл. 1 028,00 кв.м. (підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу ВСЕ/№527707, 29.12.2005, Каленюк В.С. приватний нотаріус в реєстрі № 5986; договір про виділ у натурі частки нерухомого майна, ВСО/№441821, 31.01.2006, Балан Р.Б. приватний нотаріус в реєстрі №678).

Зазначене нерухоме майно розміщене на земельній ділянці за адресою: вулиця Коломийська, 1-З, у місті Чернівці, площею 0,5168 га, кадастровий номер :65:003:0149, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Чернівці. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07).

Відповідно до інформації, наведеної у витягу з Державного земельного кадастру № НВ-023 державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :65:003:0149 була проведена 23.11.2023.

Отже, відповідач є власником нерухомого майна, яке розміщене на земельній ділянці комунальної власності.

Листом від 27.05.2024 вих. №24/01-08/1-894/1076 департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради повідомив відповідача щодо необхідності подачі заяви про надання вказаної ділянки в оренду.

Однак з 23.11.2023 (дата проведення державної реєстрації земельної ділянки) до 06.12.2024 відповідачем не було в оформлено право оренди земельної ділянки, що ним не заперечується.

Листом від 09.12.2024 вих. №24/01-08/3-04/4/1692 департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради напроавив Гальчуку В.С. розрахунок безпідставно збережених коштів з орендної плати за період з 23.11.2023 до 06.12.2024 та запропонував впродовж одного місяця з дня отримання претензії сплатити кошти у розмірі орендної плати за землю.

Рішенням Чернівецької міської ради 3 сесії VIІІ скликання від 26 лютого 2021 року № 118 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівців, яку введено в дію з 01.01.2022.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № НВ-024 від 02.12.2024, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :65:003:0149 становить 10 594 939,32 грн.

На підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради відповідно до Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівці, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 23.10.2008 № 715 (зі змінами), проведено розрахунком безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, згідно з яким недоотримана Чернівецькою міською радою сума орендної плати за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою площею 0,5168 га :65:003:0149, розташованою за адресою: м. Чернівці, вул. Коломийська, 1-з, за період з 23.11.2023 до 06.12.2024 становить 328 451,20 грн.

Судом також встановлено, що рішенням Чернівецької міської ради VIII скликання від 25.01.2024 №1623 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та віднесення земельних ділянок до відповідної категорії земель, виду цільового призначення земельних ділянок, зокрема, земельної ділянки площею 0,5168 га, кадастровий номер :65:003:0149, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07).

08.10.2024 Гальчук Василь Самсонович звернувся із заявою до департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради із заявою, в якій зазначає, що є власником нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 . У зв`язку із проведенням інвентаризації землі Чернівецькою міською радою сформовано земельну ділянку площею 0,5168 га (кадастровий номер :65:003:0149) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), на якій розміщена вказана вище нежитлова будівля. Проте частина земельної ділянки використовується ним та сусіднім власником будівлі як під`їзд, а також по ній проходять інженерні комунікації і на більшій її частині знаходиться схил, який неможливо використовувати для обслуговування своєї будівлі. Просив надати дозвіл на поділ земельної ділянки комунальної власності загальною площею 0,5168 га на дві земельні ділянки: ділянка № 1 (з метою подальшого оформлення оренди) площею 0,3968 га та ділянка № 2 площею 0,12 га.

Рішенням Чернівецької міської ради VIII скликання від 19.12.2024 №2126 вирішено: « 3. Надати департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,5168 га (кадастровий номер :65:003:0149) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) на 2 земельні ділянки, з них: №1 орієнтовною площею 0,3968 га, №2 орієнтовною площею 0,1200 га.

3.1 Уповноважити Гальчука Василя Самсоновича виступити замовником розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,5168 га (кадастровий номер :65:003:0149).».

08.01.2025 між Гальчук В.С. та ФОП Хрищук П.М. укладено договір №6-01/25 на виконання робіт по розробці технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) за адресою: АДРЕСА_2 .

03.02.2025 ФОП Хрищук П.М. було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу вказаної земельної ділянки.

У пояснювальній записці до технічної документації на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :65:003:0149, зазначено, що на вказаній земельній ділянці, окрім належної Гальчуку В.М. нежитлової будівлі, розташовано замощення, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «БРБ ФУД».

Рішенням Чернівецької міської ради VIII скликання від 24.04.2025 №2324 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності за адресою: вул. Коломийська, 1, площею 0,5168 га (кадастровий номер :65:003:0149), для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), на підставі якої сформовано 2 земельні ділянки, №1 площею 0,3968 га (кадастровий номер :65:003:0159), №2 площею 0,1200 га (кадастровий номер :65:003:0158).

Надано Гальчуку В.С. земельну ділянку за адресою: вул. Коломийська, 1, площею 0,3968 га (кадастровий номер :65:003:0159) в оренду терміном на 5 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07).

Надано Гальчуку В.С. дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення за адресою: вул. Коломийська, 1, площею 0,3968 га (кадастровий номер :65:003:0159) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств (код 11.03) за рахунок земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07).

ІV. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Зі змісту вказаних норм можна дійти висновку, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних положень Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України).

Натомість предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Таким чином, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Згідно правового висновку, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 та постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 у справі № 913/169/18, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Згідно з частинами 1-5, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Судом установлено, що Гальчуку В.С. з 19.05.2005 на праві власності належить нерухоме майно (виділена в натурі частка нежитлової будівлі) овочесховище літ. «Ф» пл. 1 028,00 кв.м.

Зазначене нерухоме майно у спірний період було розміщене на земельній ділянці за адресою: вулиця Коломийська, 1-З, у місті Чернівці, площею 0,5168 га, кадастровий номер :65:003:0149, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Чернівці. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про право власності на речові права.

Відповідно до інформації, наведеної у витягу з Державного земельного кадастру № НВ-023 державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :65:003:0149 була проведена 23.11.2023.

З метою встановлення умов, за яких настають кондиційні зобов`язання, суд зазначає, що відповідач не був та не є власником або постійним користувачем вказаної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, а єдиною формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.

Матеріали справи не містять доказів належного оформлення ФОП Гальчуком В.С. права користування земельною ділянкою 0,5168 га, кадастровий номер :65:003:0149, зокрема укладення відповідного договору оренди з Чернівецькою міською радою та державної реєстрації такого права.

Разом з тим відповідачем заперечується користування всією земельною ділянкою, зазначається, що на вказаній земельній ділянці розташоване майно третіх осіб.

Судом установлено, що рішенням Чернівецької міської ради VIII скликання від 25.01.2024 №1623 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо земельної ділянки площею 0,5168 га, кадастровий номер :65:003:0149, та визначено її цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07).

08.10.2024 ОСОБА_1 звернувся із заявою до департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, в якій зазначає, зокрема, що у зв`язку із проведенням інвентаризації землі Чернівецькою міською радою сформовано земельну ділянку площею 0,5168 га (кадастровий номер :65:003:0149) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), на якій розміщене його нерухоме майно.

В заяві відповідач стверджує, що частина земельної ділянки використовується ним та сусіднім власником будівлі як під`їзд, а також по ній проходять інженерні комунікації і на більшій її частині знаходиться схил, який неможливо використовувати для обслуговування своєї будівлі, у зв`язку з чим просив надати дозвіл на поділ земельної ділянки комунальної власності загальною площею 0,5168 га на дві земельні ділянки: ділянка № 1 (з метою подальшого оформлення оренди) площею 0,3968 га та ділянка № 2 площею 0,12 га.

Рішенням Чернівецької міської ради VIII скликання від 19.12.2024 №2126 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,5168 га (кадастровий номер :65:003:0149) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) на 2 земельні ділянки, з них: №1 орієнтовною площею 0,3968 га, №2 орієнтовною площею 0,1200 га та уповноважено Гальчука В.С. виступити замовником розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки. 03.02.2025 на замовлення Гальчука В.С. було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу вказаної земельної ділянки. Рішенням Чернівецької міської ради від 24.04.2025 №2324 затверджено вказану технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, на підставі якої сформовано 2 земельні ділянки, №1 площею 0,3968 га (кадастровий номер :65:003:0159), №2 площею 0,1200 га (кадастровий номер :65:003:0158).

Надано Гальчуку В.С. земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,3968 га (кадастровий номер :65:003:0159) в оренду терміном на 5 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07).

Надано Гальчуку В.С. дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,3968 га (кадастровий номер :65:003:0159) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств (код 11.03) за рахунок земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07).

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що відповідач не ініціював формування земельної ділянки площею 0,5168 га (кадастровий номер :65:003:0149), при формуванні вказаної земельної ділянки площею Чернівецька міська рада не узгоджувала розмір земельної ділянки, необхідний відповідачу для користування.

ФОП Гальчук В.С. заперечує факт користування всією площею вказаної земельної ділянки. У своїй заяві до департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради про поділ земельної ділянки від 08.10.2024 Гальчук В.С. зазначає, що частина земельної ділянки використовується ним та сусіднім власником будівлі як під`їзд, а також по ній проходять інженерні комунікації і на більшій її частині знаходиться схил, який неможливо використовувати для обслуговування своєї будівлі.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, на земельній ділянці площею 0,5168 га кадастровий номер :65:003:0149 розміщене майно третіх осіб, земельна ділянка використовується сусіднім власником як під`їзд та по ній проходять інженерні комунікації, що свідчить про факт неодноособового користування відповідачем частиною земельної ділянки, а саме площею 0,1200 га (кадастровий номер :65:003:0158).

Також суд враховує, що Гальчук В.С. ще до подачі позову звернувся із заявою до департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради про надання дозволу на поділ земельної ділянки площею 0,5168 га на дві земельні ділянки: ділянка № 1 (з метою подальшого оформлення оренди) площею 0,3968 га та ділянка № 2 площею 0,12 га, за наслідком чого було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу вказаної земельної ділянки, яку затверджено рішенням Чернівецької міської ради від 24.04.2025 №2324, та на підставі якої сформовано 2 земельні ділянки, №1 площею 0,3968 га (кадастровий номер :65:003:0159), №2 площею 0,1200 га (кадастровий номер :65:003:0158), що свідчить про обґрунтованість зазначених відповідачем підстав для поділу земельної ділянки та погодження їх позивачем.

Виходячи з системного аналізу наявних у справі доказів в їх взаємозв`язку, а також вірогідність доказів, суд приходить до висновку, що відповідачем неодноосібно використовувалася земельна ділянка площею 0,5168 га кадастровий номер :65:003:0149, відтак з урахуванням заяви відповідача та рішень Чернівецької міської ради щодо поділу вказаної земельної ділянки ФОП Гальчук В.С. користувався частиною земельної ділянки площею 0,3968 га, яка після поділу була надана йому в оренду.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що факт користування меншою площею не змінює юридичного обов`язку сплачувати кошти за всю сформовану земельну ділянку, доки її параметри не будуть змінені в установленому законом порядку.

Також суд зазначає, що протиправним було би стягнення шкоди за фактично користування частиною земельної ділянки без достатньої правової підстави за ту частину яка використовувалась не тільки ним та на якій є майно інших осіб.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, насамперед акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є, по суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, у тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Принципи справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цих принципів (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.

Суд, з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності, зважаючи на інтереси обох сторін, дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, а саме, що відповідач з 23.11.2023 до 06.12.2024 (заявлений позивачем період) фактично користувався земельною ділянкою площею 0,3968 га без достатньої правової підстави.

З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач земельної ділянки площею 0,3968 га, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мала заплатити за користування нею, зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно із статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У свою чергу п. 14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 14.1.136 ст. 14 ПК України орендна плата - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

Пунктами 1, 4 статті 288 ПК України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (пункт 5 статті 288 ПК України).

При цьому, згідно з абзацом 3 частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (частина друга статті 20 Закону України «Про оцінку земель»).

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України.

Рішенням Чернівецької міської ради 3 сесії VIІІ скликання від 26 лютого 2021 року № 118 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Чернівців, яку введено в дію з 01.01.2022.

У матеріалах справи наявний витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :65:003:0149 № НВ-024 від 02.12.2024, згідно з якими нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 10 594 939,32 грн.

Відповідач не заперечує щодо нормативної оцінки земельної ділянки, на підставі якої здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів з орендної плати за землю.

Що ж до розміру відсоткової ставки орендної плати, суд зазначає, що позивач наділений дискреційними повноваженнями щодо встановлення розміру нормативної грошової оцінки в діапазоні від 3% до 12%, відтак він був вправі розраховувати на отримання орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є мінімальним розміром відсоткової ставки. Дана ставка 3% орендної плати, згідно категорії та цільового призначення спірної земельної ділянки, відповідає Положенню про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівці, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 23.10.2008 №715.

Щодо формули розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, то такий розрахунок здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2021 року № 1147.

За розрахунком суду, розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна за користування земельною ділянкою площею 0,3968 га за період з 23.11.2023 до 06.12.2024, який підлягає відшкодуванню з боку відповідача, складає 252 185,44 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог Чернівецької міської ради щодо стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,3968 га в сумі 252 185,44 грн.

V. Висновок суду щодо юрисдикції спору.

Відповідач у справі порушив питання визначення юрисдикції цього спору за позовом міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів з орендної плати до фізичної особи, яка має статус фізичної особи-підприємця та має у власності нежитлове приміщення. На думку відповідача даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а належить до цивільної юрисдикції, оскільки правовідносини сторін не мають господарського (підприємницького) характеру.

Вирішуючи поставлене питання, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 911/1834/18, від 11.01.2022 у справі № 904/1448/20).

Тобто юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Відповідно до положень статті 19 Цивільного процесуального кодексу України , суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (частина перша статті 2 Цивільного кодексу України.

У свою чергу відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України, частиною першою якої унормовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Подання позовної заяви за правилами ГПК України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 цього Кодексу.

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності. Аналогічна правова позиція щодо розмежування господарської та цивільної юрисдикції наведена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 916/385/19, від 13.02.2019 у справі №910/8729/18.

Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить і від того, чи виступає фізична особа сторона у відповідних правовідносинах як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 916/1261/18, на яку, зокрема, посилається скаржник в касаційній скарзі.

Судом установлено, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 13.01.2025 за кодом доступу 88 Гальчук В.С. з 07.07.2006 року є фізична особа-підприємець. ФОП Гальчук В.С. здійснює такі економічні види діяльності: 15.12 Виробництво дорожніх виробів, сумок, лимарно-сідельних виробів зі шкіри та інших матеріалі; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 47.62 Роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 14.12 Виробництво робочого одягу; 14.13 Виробництво іншого верхнього одягу; 14.19 Виробництво іншого одягу та аксесуарів; 32.99 Виробництво іншої продукції, н.в.і.у.; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах.

Відповідачу на праві власності належить овочесховище літ. «Ф» пл. 1 028,00 кв.м., яке розмішене на земельній ділянці комунальної власності з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Суд звертає увагу, що в заяві від 08.10.2024 Гальчук В.С. просить надати дозвіл на поділ земельної ділянки комунальної власності загальною площею 0,5168 га на дві земельні ділянки: ділянка № 1 (з метою подальшого оформлення оренди) площею 0,3968 га та ділянка № 2 площею 0,12 га.

Рішенням Чернівецької міської ради VIII скликання від 19.12.2024 №2126 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності за адресою: вул. Коломийська, 1, площею 0,5168 га (кадастровий номер :65:003:0149) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) на 2 земельні ділянки.

За наслідками поділу земельної ділянки Гальчуку В.С. надано земельну ділянку за адресою: вул. Коломийська, 1, площею 0,3968 га (кадастровий номер :65:003:0159) в оренду терміном на 5 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), а також надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення вказаної земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств (код 11.03) за рахунок земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07).

Отже, факт подання відповідачем заяви про поділ земельної ділянки площею 0,5168 га, кадастровий номер :65:003:0149, а також відсутність оскарження відповідачем підстав формування земельної ділянки площею 0,5168 га (кадастровий номер :65:003:0149) свідчить про обізнаність щодо встановленого функціонального використання землі, дії відповідача свідчать про його обізнаність із комерційним призначенням ділянки.

У подальшому відповідачем здійснено поділ вказаної земельної ділянки та надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3968 га зі зміною цільового призначення вказаної земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств.

Суд констатує, що вказаними діями відповідач підтвердив намір зберегти комерційний статус земельної ділянки та її господарське використання, а тим більше у спірний період.

Доводи ФОП Гальчука В.С. про те, що будівля овочесховища не може бути законно використано в межах зареєстрованих ним видів підприємницької діяльності за кодами видів економічної діяльності 15.12, 46.49, 47.62, 68.20, 77.11, 14.12, 14.13, 32.99, 46.69, 47.54, є необґрунтованими, оскільки КВЕД 68.20 передбачає можливість передачі будівлі овочесховища в користування іншим особам КВЕД 46.49, 47.62, 47.54 дозволяє використовувати приміщення для комерційної діяльності, КВЕД 15.12, 14.12, 14.13, 14.19, 32.99 надає можливість використання приміщення як виробничої або складської площі, КВЕД 77.11 передбачає можливість використання території для зберігання транспортних засобів.

Одержання відповідачем кредиту на непідприємницькі цілі, який був забезпечений іпотекою належного йому майна будівлі овочесховища літ. «Ф» пл. 1 028,00 кв.м. в м. Чернівці по вул.Коловийська,1-з, не підтверджує відсутність факту можливості здійснення підприємницької діяльності із використанням овочесховища.

За таких обставин суд дійшов висновку про належність цього спору до господарської юрисдикції з тих підстав, що відповідач має статус фізичної особи-підприємця, земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно, призначена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), розташоване на ній нерухоме майно є овочесховищем. Та відповідно суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

VІ. Висновки суду.

За результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що відповідач як власник нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці комунальної власності, здійснював фактичне користування вказаною земельною ділянкою площею 0,3968 га без жодних правовстановлюючих документів, внаслідок чого міська рада недоотримала кошти від орендної плати за землю за період з 23.11.2023 до 06.12.2024 в сумі 252 185,44 грн, а, отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. У задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

VІІ. Розподіл судових витрат.

Позивачем за подання позову сплачений судовий збір в сумі 4 926,77 грн відповідно до платіжної інструкції № 32 від 15.01.2025.

У відповідності до статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір слід покласти на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Про понесення інших судових витрат учасники справи не заявляли.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 130, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Гальчука Василя Самсоновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Чернівецької міської ради Чернівецької міської ради (58002, Чернівецька обл., м. Чернівці, Центральна площа,1, ) безпідставно збережені кошти з орендної плати за землю в сумі 252 185,44 грн на розрахунковий рахунок: Чернівецьке ГУК/м. Чернівецька ТГ/24062200; ; р/р UA0024405; Казначейство України (ЕАП); код платежу 24062200 та 3 782,77 грн витрат зі сплати судового збору на розрахунковий рахунок: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, рахунок UA0042806, ДКСУ міста Києва, код 04062216.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 02 червня 2025 року.

Суддя І.В. Марущак