РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.05.2025Справа № 910/2762/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБВ-ЕЛЕКТРО"

до Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "АЛЬТБАНК"

про стягнення 206 940,00 грн

Суддя Гумега О.В.

секретар судового засідання

Піскунова О.Ю.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПБВ-ЕЛЕКТРО" (далі - позивач, ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (далі - відповідач, АТ "УКРТРАНСГАЗ") про стягнення 206 940,00 грн безпідставно набутої суми банківської гарантії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2025 позовну заяву ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

20.03.2025 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 прийнято позовну заяву ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО" до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/2762/25, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання). Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "АЛЬТБАНК" (далі - третя особа, АТ "АЛЬТБАНК"/Банк).

31.03.2025 до суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду, згідно якої подано докази на підтвердження направлення третій особі копій позовної заяви та заяви про усунення недоліків разом з доданими до них документами.

01.04.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, про внесення даних представника позивача до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 910/2762/25. Заява представника позивача судом задоволена.

07.04.2025 до суду від третьої особи надійшли пояснення щодо позову.

14.04.2025 до суду від відповідача надійшла заява про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву.

14.04.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 відмовлено у задоволенні клопотання АТ "УКРТРАНСГАЗ" про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, продовжено АТ "УКРТРАНСГАЗ" строк для подання відзиву на позовну заяву до 25.04.2025.

29.04.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, направлений засобами поштового зв`язку 25.04.2025, відповідно до якого відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

02.05.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач заперечив проти доводів та аргументів відповідача у відзиві.

08.05.2025 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких відповідач не погодився із доводами позивача у відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2025 виправлено описки, допущені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 в частині найменування третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено заяви по суті справи, подані позивачем, відповідачем та третьою особою, та додані до них докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і частиною другою статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України). Згідно з частиною другою статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення вищезазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту його порушеного права чи інтересу.

Позивач (ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО") звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача (АТ "УКРТРАНСГАЗ") про стягнення 206 940,00 грн безпідставно набутої суми банківської гарантії.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач отримав та утримує суму банківської гарантії у розмірі 206 940,00 грн без достатньої правової підстави, оскільки, як стверджує позивач, він виконав усі свої обов`язки, щоб приступити до виконання Договору будівельного підряду № від 19.08.2024 (далі - Договір), який укладено між позивачем та відповідачем за результатами публічної закупівлі, тоді як відповідач (замовник) умисно приховав від позивача (підрядника) невідповідність фактичного стану об`єкту робіт тендерній документації та умовам Договору, а саме: із заявленого на тендер списку будівель, на основі якого підрядник робив розрахунки прибутку для визначення доцільності участі у тендері, 14 будівель не могли бути передані для виконання робіт у зв`язку з їх пошкодженням. Відтак, як стверджує позивач, для нього істотно змінились обставини, якими він керувався, вирішуючи взяти участь в тендері і укладаючи Договір, а саме:

розрахований на підставі тендерної документації кошторисний прибуток зменшується на розрахункову вартість робіт на будівлях, які не можуть бути передані підряднику для виконання робіт;

необхідно чекати на відновлення замовником можливості передання підряднику пошкоджених будівель, що продовжує дію зобов`язань підрядника за Договором на невизначений час;

відсутність відповідних змін у Договорі та неможливість в односторонньому порядку збільшити вартість затрат, у зв`язку з можливим здороженням обладнання на момент поновлення можливості його встановлення на відновлені будівлі, збільшує витрати підрядника;

для участі у подальших тендерах замовника позивачу критично важливо мати відгук замовника в системі Прозоро, тоді як замовник залишає відгук лише після повного виконання робіт.

Позивач стверджує, що саме недобросовісні дії відповідача (замовника) призвели до того, що Договір став для підрядника невиконуваним, а саме:

замовник, зловживаючи становищем режимного об`єкту, не надавав закритої інформації про реальний стан об`єкту і фактичний об`єм робіт;

замовник, приховуючи цю інформацію, визначив жорсткі і заздалегідь несправедливі для підрядника умови Договору, які ставили підрядника не просто у нерівне становище, а у повну залежність від замовника в частині невизначеного строку дії Договору, його підвищеної затратної вартості для підрядника та потенційних репутаційних втрат.

Таким чином, як стверджує позивач, він виконав всі підготовчі дії для виконання робіт за Договором, однак не приступив до їх виконання по вині відповідача (замовника), відповідач не усунув свої порушення, натомість направив до Банка-гаранта вимогу за Банківською гарантією, якою забезпечено виконання Договору, у зв`язку з неналежним виконанням позивачем зобов`язань за Договором, а саме порушенням строку виконання робіт, визначеного у п. 4.1, 5.3.1 та Додатку №2 до Договору.

За наведених обставин позивач вважає, що сума банківської гарантії у розмірі 206 940,00 грн набута відповідачем безпідставно.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що у зв`язку з невиконанням позивачем зобов`язань за Договором, відповідач правомірно звернувся з письмовою вимогою №1001VYKh-25-38 від 07.01.2025 до Банка-гаранта про сплату коштів у розмірі 206 940,00 грн згідно Банківської гарантії № 119291/V-1985 від 12.07.2024, а Банк-гарант, на виконання умов даної Банківської гарантії, правомірно такі кошти сплатив відповідачу (бенефіціару).

Відповідач зауважив наступне:

директором позивача здійснювався попередній огляд стану об`єктів, на яких будуть проводитись будівельні роботи, однак, жодних зауважень відповідачу надано не було;

відповідач, зі свого боку, вживав усі необхідні заходи для забезпечення умов виконання Договору та був зацікавлений в отриманні результату будівельних робіт, визначеного Договором;

позивач не надав докази, які б містили підтвердження, зокрема, ненадання відповідачем доступу представникам позивача для огляду будівельних майданчиків;

пошкодження окремих об`єктів, на яких мали здійснюватись роботи, відбулось вже після оголошення тендеру та підписання Договору, що підтверджується Актами виявлення пошкодження від 27.08.2024, від 16.12.2024;

позивач лише 20.11.2024 направив відповідачу лист про ініціювання розірвання Договору, водночас жодних угод про розірвання Договору між сторонами не укладалось;

позивач навіть не розпочав проведення робіт за Договором, хоча отримав доступ до проведення робіт 18.09.2024, що підтверджується наказом від 18.09.2024 № 441.

Зазначені обставини, на думку відповідача, свідчать про неналежний та недобросовісний підхід позивача до виконання робіт по Договору, при цьому відповідач у листах на адресу позивача неодноразово наголошував на необхідності проведення будівельних робіт у строк, передбачений Договором.

Позивач у відповіді на відзив наголосив, що позиція позивача полягає в тому, що зобов`язання за Договором не було виконано в повному обсязі не з його вини, а у зв`язку з порушенням відповідача, а саме:

відповідачем лише 30.10.2024 було складено обов`язковий згідно з п. 4.8.1. Договору Акт здавання-приймання об`єкту для виконання робіт та лише 13.11.2024 надіслано цей акт на адресу позивача;

відповідач в порушення п. 4.2., пп 5.1.2 п. 5.1 Договору так і не передав позивачу один примірник проектної документації, без наявності якої не можливо встановити блискавкозахист, не порушивши умови проектної документації та умови Договору.

Позивач вважає, що наведені порушення відповідача свідчать про прострочення ним як кредитора, внаслідок якого не настає прострочення позивача (боржника) в силу приписів ч. 4 ст. 612, ч. 1, 2 ст. 613 Цивільного кодексу України. Крім того, виявивши вплив форс-мажорних обставин (завдання по об`єкту за Договором ракетних ударів РФ), позивач не лише зобов`язаний був повідомити про це підряднику, а й зважаючи на характер цих ушкоджень, невідкладно ініціювати відповідні зміни до Договору, проте відповідач цього не зробив, внесення змін до Договору не погодив, не відреагував на лист позивача від 20.11.2024 про призупинення виконання робіт або розірвання Договору за згодою сторін.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив зауважив, що згідно Акту від 05.11.2024 готовності об`єктів будівельного майданчика (фронту робіт) для передачі підряднику за Договором будівельного підряду № від 19.08.2024, 27 об`єктів були готові до передачі підряднику та виконання робіт, передбачених умовами Договору. Однак, позивач не приступив до виконання робіт по об`єктам, які були готові до передачі згідно Акту, причини невиконання позивачем робіт на готових об`єктах не зазначені. Крім того, відповідач вважає, що твердження позивача про його необізнаність стосовно реального стану об`єкту і фактичного об`єму робіт не відповідають дійсності, що підтверджується наведеними відповідачем обставинами та доданими доказами. Таким чином, як стверджує відповідач, отримавши всю дозвільну документацію та допуски, позивач не приступив до виконання робіт на готових об`єктах, що свідчить про недобросовісну поведінку позивача щодо виконання взятих на себе зобов`язань згідно Договору.

Третя особа у поясненнях щодо позову вказала на правомірність перерахування нею за вимогою АТ "УКРТРАНСГАЗ" №1001VYKh-25-38 від 07.01.2025 коштів відповідно до Банківської гарантії № 119291/V-1985 від 12.07.2024, враховуючи, що вимога АТ "УКРТРАНСГАЗ" становила належне представлення, містила у собі усі визначені Банківською гарантією вимоги. Банк здійснив виплату за вказаною вимогою відповідно до вимог чинного законодавства та у спосіб визначений пунктами 3.4, 5.2. Договору гарантії, укладеного між Банком та позивачем, та не був зобов`язаний з`ясовувати і перевіряти порушення за Договором, який забезпечувався і був укладений між відповідачем (бенефіціаром) та позивачем (принципалом).

Відповідно до частин 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані учасниками справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлені Законом України "Про публічні закупівлі", метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Статтею 1 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що публічна закупівля - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом; тендерна документація - документація щодо умов проведення тендеру, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу в електронній системі закупівель; тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник процедури закупівлі подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації; переможець процедури закупівлі - учасник, тендерна пропозиція якого відповідає всім критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, і визнана найбільш економічно вигідною, та якому замовник повідомив про намір укласти договір, або учасник, якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник має право зазначити в оголошенні про проведення конкурентної процедури закупівлі та в тендерній документації/оголошенні про проведення спрощеної закупівлі вимоги щодо надання забезпечення тендерної пропозиції/пропозиції.

У разі якщо замовник вимагає надання забезпечення тендерної пропозиції/ пропозиції, у тендерній документації/оголошенні про проведення спрощеної закупівлі повинні бути зазначені умови його надання, зокрема, розмір, строк дії та застереження щодо випадків, коли забезпечення тендерної пропозиції/пропозиції не повертається учаснику. У такому разі учасник під час подання тендерної пропозиції/пропозиції одночасно надає забезпечення тендерної пропозиції/пропозиції.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник має право вимагати від переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією або в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі.

Судом встановлено, що за результатами процедури закупівлі "Реконструкція системи блискавкозахисту на дотискувальній компресорній станції "Дашава" (Будівельні роботи та поточний ремонт)" згідно оголошення про проведення процедури закупівлі № UA-2024-06-14-003241-a, оприлюдненого на веб-порталі Уповноваженого органу 14 червня 2024 року, 19.08.2024 між АТ "УКРТРАНСГАЗ" (далі - замовник, відповідач) та ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО" (далі - підрядник, позивач) був укладений Договір будівельного підряду № від 19.08.2024 (далі - Договір) (а.с. 15-30 т. 1).

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору, підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в повному обсязі на умовах цього Договору відповідно до проектної документації за договірною ціною, зазначеною в п. 3.1, роботи по об`єкту: "Реконструкція системи блискавкозахисту на дотискувальній компресорній станції "Дашава" (Будівельні роботи та поточний ремонт)" (далі - Роботи), код згідно ЄЗС ДК 021:20-7 (далі - Об`єкт), а Замовник зобов`язується прийняти Роботи та оплатити їх.

Склад, обсяг Робіт, характеристики та технічні вимоги до виконання Робіт, визначаються відповідно до вимог затвердженої замовником проектної документації (п. 1.2. Договору).

Строк виконання Робіт вказаний у Графіку виконання Робіт, який наведений у Додатку №2 до цього Договору та є його невід`ємною частиною (п. 1.3. Договору).

Згідно з п. 3.1. Договору, загальна вартість Робіт за Договором визначена на підставі цінової пропозиції переможця процедури закупівлі, зазначеної в п. 8.9, з урахуванням кошторисів об`єктів будівництва у складі проектної документації, і становить згідно із Договірною ціною (Додаток №1 до цього Договору) 4 138 800,00 грн, в тому числі ПДВ 689 800,00 грн.

Відповідно до Графіку виконання робіт (Додаток №2 до Договору), термін виконання будівельно-монтажних робіт 120 календарних днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт.

Згідно з п. 4.1. Договору підрядник зобов`язується виконати Роботи в межах строку дії Договору, вказаного в п. 12.1., з дотриманням Графіка виконання Робіт.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що замовник забезпечує передачу підряднику протягом 5 (п`яти) робочих днів після підписання цього Договору одного примірника затвердженої в установленому порядку проектної документації, а також в узгоджені сторонами строки передає іншу дозвільну документацію, яка є у замовника.

Відповідно до п. 4.3. Договору строки виконання Робіт можуть бути змінені з внесенням відповідних змін до Графіку виконання Робіт у порядку та на умовах, визначених Законом України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до пп 4.8.1 п. 4.8. Договору замовник надає підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), з оформленням відповідного акта.

Пунктом 4.11. Договору передбачено, що підрядник, у письмовій формі, за 5 (п`ять) робочих днів інформує замовника про можливе сповільнення або призупинення виконання Робіт за незалежних від нього обставин. Замовник зобов`язаний виконати необхідні заходи для усунення цих обставин.

Відповідно до п. 5.1. Договору замовник зобов`язаний, зокрема:

5.1.1. надати підряднику будівельний майданчик та передати його за актом приймання-передачі. Допустити підрядника на Об`єкт для проведення Робіт з дотриманням вимог Інструкції з безпечного виконання сторонніми (підрядними) організаціями робіт, завдань та надання послуг на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз (затвердженої рішенням правління акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 10.04.2020, протокол №168);

5.1.2. забезпечити Об`єкт екземпляром проектної документації;

5.1.3. забезпечити здійснення технічного та авторського наглядів (з метою контролю за відповідністю робіт проектній документації), здійснити контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконання Робіт протягом усього періоду будівництва Об`єкта.

Відповідно до п. 5.3. Договору підрядник зобов`язаний, зокрема:

5.3.1. виконати Роботи якісно та у строки, встановлені цим Договором, Графіком виконання Робіт відповідно до проектної документації та іншої нормативної документації та чинним законодавством України;

5.3.2. мати встановлені законом дозволи на виконання окремих видів Робіт, дійсні до строків завершення таких Робіт;

5.3.3. протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів після отримання від замовника дозволу на виконання будівельних робіт надати документи, передбачені Інструкцією з безпечного виконання сторонніми (підрядними) організаціями робіт, завдань та надання послуг на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз (затвердженої рішенням правління акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 10.04.2020, протокол №168);

5.3.13. інформувати в установленому порядку замовника про хід виконання зобов`язань за цим Договором, обставини, що перешкоджають його виконанню, а також про заходи, необхідні для їх усунення;

5.3.16. повідомити протягом 3 (трьох) робочих днів замовника про обставини (якщо такі виникли), що призвели до виникнення потреби у виконанні додаткових робіт, не врахованих проектною документацією.

Відповідно до п. 5.4. Договору підрядник має право, зокрема:

5.4.2. ініціювати внесення змін до Договору, а щодо зміни істотних умов Договору - лише у випадках, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі";

5.4.3. припинити Роботи в разі порушення або невиконання зобов`язань за цим Договором з вини замовника, за умови письмового повідомлення його про це за 20 календарних днів до дати припинення.

Відповідно до п. 12.1. Договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31 грудня 2024 року, в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення гарантійних строків, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Пунктом 13.10. Договору узгоджено, що будь-які повідомлення за цим Договором мають юридичну силу, якщо вони викладені письмово і направлені іншій стороні на її поштову адресу рекомендованим або цінним листом або доведені до відома іншої сторони кур`єром під розписку. Поштовою адресою кожної зі сторін вважається поштова адреса, зазначена у розділі 15 цього Договору або письмово повідомлена нею іншій стороні відповідно до пункту 13.8. цього Договору (п. 13.10. Договору).

Пунктом 8.15. Договору передбачено, що відповідно до умов пункту 6 розділу VI тендерної документації процедури закупівлі, зазначеної в п. 8.9. цього Договору, підрядник зобов`язується надати замовнику не пізніше дати укладення цього Договору в забезпечення виконання Договору безвідкличну безумовну банківську гарантію на суму 206 940,00 грн, що становить 5 відсотків ціни цього Договору.

12.07.2024 між АТ "АЛЬТБАНК" (далі - Банк, третя особа) та ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО" (далі - принципал або позичальник, позивач) був укладений Договір про надання гарантії № 119291/V-1985 (далі - Договір гарантії) (а.с. 31-36 т. 1).

Відповідно до п. 2.1., 1.1. Договору гарантії встановлено, що на умовах цього Договору Банк надає Гарантію в Сумі Гарантії на Строк дії Гарантії в Спосіб надання Гарантії, а принципал зобов`язується сплатити Комісію, а також сплатити Регрес у Строк сплати Регресу та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Бенефіціаром визначено АТ "УКРТРАНСГАЗ".

Згідно з пунктом 1.1 Договору гарантії:

Гарантія - спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого Банк бере на себе грошове зобов`язання перед Бенефіціаром сплатити кошти в разі настання Гарантійного випадку, а саме, гарантія забезпечення виконання Базового договору, що надається відповідно до Базових відносин. Текст Гарантії міститься в Додатку 1 до Договору;

Гарантійний випадок - одержання Банком вимоги бенефіціара, що становить Належне представлення, протягом Строку дії Гарантії, що свідчить про порушення принципалом Базових відносин;

Базові відносини - відносини між принципалом та бенефіціаром, які виникають на підставі Базового договору щодо зобов`язань принципала на користь бенефіціара, виконання яких забезпечує Гарантія;

Базовий договір - договір, укладений між принципалом та бенефіціаром відповідно до Тендерної документації;

Вимога - лист або повідомлення з вимогою до Банку сплатити кошти за Гарантією. Вимога складається бенефіціаром і подається у довільній формі, якщо інше не визначено умовами Гарантії (у якій має зазначатися, у чому полягає порушення принципалом Базових відносин, забезпечених Гарантією), або надсилається у формі повідомлення Банку;

Належне представлення - представлення (доставка Банку) документів за Гарантією, яке відповідає вимогам і умовам Гарантії, вимогам правил, яким підпорядковується Гарантія, а якщо немає відповідного положення в Гарантії або правилах - міжнародній стандартній практиці за гарантіями;

Строк дії Гарантії - до 01 лютого 2025 року включно;

Сума Гарантії - 206 940,00 грн;

Тендерна документація - оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі / оголошення про проведення спрощеної закупівлі, яке розміщене на вебсайт інформаційно-телекомунікаційної системи "PROZORRO" за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2024-06-14-003241-a, назва предмета закупівлі / частини предмета закупівлі (лота): "Реконструкція системи блискавкозахисту на дотискувальній компресорній станції "Дашава" (Будівельні роботи та поточний ремонт)".

Відповідно до п. 3.2, 3.3 Договору гарантії визначено, що Банк сплачує кошти бенефіціару за Гарантією на умовах і в строк, передбачені Гарантією для оплати Вимоги та згідно з реквізитами, зазначеними в Гарантії, якщо інші реквізити не визначені у Вимозі. Банк в день виконання платежу за Гарантією повідомляє принципала про здійснення Банком платежу за Гарантією та належні до сплати (відшкодування) принципалом суми.

Відповідно до п. 5.1 Договору гарантії принципал зобов`язаний внести (переказати) на Рахунок покриття кошти у розмірі Суми покриття у Строк внесення покриття.

Відповідно до п. 6.1 Договору гарантії Банк зобов`язується надати Гарантію відповідно до умов цього Договору.

На виконання умов п. 6.1 Договору гарантії, АТ "АЛЬТБАНК" (далі - Банк-гарант, третя особа) надав АТ "УКРТРАНСГАЗ" (далі - бенефіціар, відповідач) Банківську гарантію № 119291/V-1985 від 12.07.2024 (далі - Банківська гарантія) (а.с. 37-38 т. 1).

Відповідно до умов Банківської гарантії визначено, що Банк-гарант був повідомлений про те, що:

- ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО" (далі - принципал, позивач) є учасником публічної процедури закупівлі "Реконструкція системи блискавкозахисту на дотискувальній компресорній станції "Дашава" (Будівельні роботи та поточний ремонт)" (далі - процедура закупівлі), проведеної АТ "УКРТРАНСГАЗ" (бенефіціар), згідно з оголошенням про проведення закупівлі №UA-2024-06-14-003241-a;

- принципал був визнаний бенефіціаром переможцем процедури закупівлі згідно з рішенням уповноваженої особи бенефіціара від 10.07.2024 року, протокол № 24_148_ВтО_н-1;

- принципал згідно з умовами процедури закупівлі укладає з бенефіціаром договір про закупівлю, ціна якого становить 4 138 800,00 грн (далі - Договір).

З огляду на викладене, Банк-гарант надає бенефіціару гарантію та прийнмає на себе безвідкличне зобов`язання сплатити бенефіціару суму, яка не перевищує 206 940,00 грн (далі - сума гарантії) протягом п`яти робочих днів з дати одержання письмової вимоги бенефіціара про сплату коштів за Гарантією (далі - Вимога), без необхідності для бенефіціара обґрунтовувати свою Вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім Вимоги, або виконання будь-яких інших умов.

Умовами Банківської гарантії встановлено, зокрема, що:

- гарантія забезпечує виконання/належне виконання принципалом Договору про закупівлю, ціна якого становить 4 138 809,00 грн (далі - Договір);

- Вимога має містити: посилання на номер і дату цієї гарантії; повідомлення про невиконання/неналежне виконання принципалом зобов`язань за Договором, забезпечених гарантією; платіжні реквізити для перерахування суми, що вимагається до сплати за гарантією;

- виплата здійснюється шляхом перерахування суми гарантії на розрахунковий рахунок бенефіціара, зазначений у Вимозі;

- одержання Банком-гарантом Вимоги, що становить належне представлення, буде вважатися достатнім підтвердженням факту настання гарантійного випадку та платіж за Вимогою буде здійснено без затримок або заперечень з боку Банка-гаранта, незалежно від будь-яких заперечень принципала та без необхідності бенефіціару або будь-якій третій особі надавати будь-які додаткові докази та/або документи (окрім визначених умовами цієї гарантії) на підтримку своєї вимоги;

- Банківська гарантія набуває чинності з дати її надання Банком-гарантом, а строк дії гарантії - до 01 лютого 2025 року включно;

- гарантія підпорядковується Уніфікованим правилам для гарантій за вимогою Міжнародної торговельної палати у редакції 2010 року, публікація № 758, та регулюється чинним законодавством України.

Як встановлено судом, 07.01.2025 Банк-гарант отримав від бенефіціара (відповідача) засобами системи SWIFT письмову вимогу за Банківською гарантією № 119291/V-1985 від 12.07.2024 (далі - Вимога) (а.с. 92-95 т. 1).

Вимога містила прохання сплатити кошти у сумі 206 940,00 грн, у зв`язку з неналежним виконанням принципалом - ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО", переможцем публічної закупівлі, зобов`язань за Договором будівельного підряду № від 19.08.2023.

У подальшому, до Банка-гаранта надійшов лист АТ "УКРТРАНСГАЗ" № 130/878/2025 від 06.01.2025, до якого було долучено Письмову вимогу за Банківською гарантію №119291/V-1985 від 12.07.2024 (вих. № 1001ВИХ-25-38 від 06.01.2025) (а.с. 96-98 т. 1).

07.01.2025 Банк-гарант надіслав принципалу (позивачу) Вимогу платежу № 12-1/56 від 07.01.2025 про необхідність забезпечити не пізніше, ніж протягом трьох робочих днів, з дня отримання копії даної вимоги, наявність на рахунку покриття коштів у сумі грошових вимог бенефіціара до Банка-гаранта, а саме у сумі 206 940,00 грн, у зв`язку з надходженням вимоги про настання гарантійного випадку (а.с. 102 т. 1).

13.01.2025 принципал (позивач) відповідно до умов Договору гарантії та на виконання вимоги Банка-гаранта від 07.01.2025 вніс забезпечення на рахунок покриття у сумі 206 940,00 грн, а Банк-гарант здійснив оплату Вимоги бенефіціара за рахунок цих коштів, що підтверджується платіжною інструкцією № 363350 від 13.01.2025, листом АТ "АЛЬТБАНК" № 12-1/119 від 14.01.2025 (а.с. 62, 101 т. 4).

Наразі позивач вважає, що відповідач отримав банківську гарантію у сумі 206 940,00 грн без достатньої правової підстави, оскільки зобов`язання за Договором не було виконано у повному обсязі не з його вини, а у зв`язку з порушенням відповідача, а тому сума банківської гарантії підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Отже, спір у даній справі виник з приводу правомірності отримання відповідачем суми банківської гарантії.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

Частиною 1 ст. 200 ГК України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень (частина 3 статті 200 ГК України).

Згідно зі ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За умовами частини першої та другої статті 561 ЦК України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У розумінні наведеної норми, яка надає визначення порушення зобов`язання, останнє може бути двох видів. По-перше, це невиконання зобов`язання, яке виникає якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов`язання (не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо), або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов`язання мають утримуватися. По-друге, це неналежне виконання зобов`язання, тобто порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі невідповідності виконання зобов`язання критеріям належності, можна говорити про неналежне виконання, а отже порушення зобов`язання. Вказана правова позиція також закріплена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.04.2019 року у справі № 910/2693/18.

Згідно з статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, Письмова вимога за Банківською гарантію №119291/V-1985 від 12.07.2024 (вих. № 1001ВИХ-25-38 від 06.01.2025) про сплату 206 940,00 грн пред`явлена відповідачем до Банка-гаранта у зв`язку з неналежним виконанням позивачем зобов`язань за Договором будівельного підряду № від 19.08.2023, a саме порушенням строку виконання робіт, визначеного у п. 4.1, п. 5.3.1 та Додатку №2 до цього договору.

Враховуючи наведене, при вирішенні даного спору підлягають встановленню обставини щодо наявності чи відсутності порушення позивачем своїх зобов`язань за Договором, а саме порушення строку виконання робіт та, у зв`язку з цим, наявності чи відсутності у відповідача підстав для отримання суми банківської гарантії.

Аналіз умов п. 4.1, пп 5.3.1., п. 12.1 Договору, укладеного 19.08.2024 між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник), свідчить, що підрядник зобов`язався виконати Роботи в межах строку дії Договору з дотриманням Графіка виконання Робіт.

Відповідно до п. 12.1. Договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31 грудня 2024 року.

Відповідно до Графіку виконання робіт (Додаток №2 до Договору), термін виконання будівельно-монтажних робіт - 120 календарних днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт.

Листом № 60К від 22.08.2024 відповідач повідомив позивача, що для виконання встановлених Договором робіт та отримання допуску на об`єкт позивачу необхідно надати документи згідно Інструкцією з безпечного виконання сторонніми (підрядними) організаціями робіт, завдань та надання послуг на об`єктах підприємств Групи Нафтогаз, яка надана у додатку до даного листа (далі - Інструкція). Також відповідач просив позивача після отримання допуску на об`єкт, у 10-ти денний термін, погодити з представниками Дашавського виробничого управління підземного зберігання газу (далі - Дашавське ВУПЗГ) необхідні заходи з реалізації план-графіків виконання робіт, забезпечити неухильне виконання визначених строків та об`ємів робіт. Відповідальною особою замовника на об`єкті Дашавського ВУПЗГ, яка уповноважена представляти інтереси АТ "УКРТРАНСГАЗ", визначено Цап`як А.М. - начальника Дашавського ВУПЗГ (а.с. 51-57 т. 1).

22.08.2024 відповідач (замовник) надав позивачу дозвіл на початок проведення робіт, що підтверджується листом начальника Дашавського ВУПЗГ газу №1005ВИХ-24-162 від 22.08.2024 (а.с. 62 т. 1). Даним листом також повідомлено позивача про необхідність подання ним заяви на отримання допуску на виконання робіт по об`єкту та пакету документів, передбачених Інструкцією (а.с. 62 т. 1). Лист замовника про надання дозволу на початок робіт отримано Мадяром І.І. (директором позивача) 27.08.2024, про що свідчить підпис останнього про отримання.

Враховуючи дату отримання позивачем від відповідача дозволу на початок виконання робіт (27.08.2024) та визначений у Додатку №2 до Договору термін виконання робіт, кінцевою датою завершення робіт за Договором мало бути 25.12.2024.

Підпунктом 5.3.3. пункту 5.3. Договору передбачено, що підрядник (позивач) зобов`язаний протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів після отримання від замовника дозволу на виконання будівельних робіт надати документи, передбачені Інструкцією.

Підрядник (позивач) звернувся до начальника Дашавського ВУПЗГ із заявою від 22.08.2024 щодо оформлення допуску на виконання робіт, до якої додав копії документів, передбачених Інструкцією, а також вказав плановий термін виконання робіт: з 24.09.2024 до 30.12.2024 (№1005ВХ-24-90 від 16.09.2024) (а.с. 39 т. 1).

18.09.2024 замовник (відповідач) надав позивачу допуск на проведення робіт, що підтверджується наказом начальника Дашавського ВУПЗГ № 441 від 18.09.2024 (додаток № 4 до відзиву). Згідно з п. 2 зазначеного наказу, до складу бригади виконавців відповідно до наказу ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО" № 12-ОП від 2.08.2024 включено: Андрій Бохан - монтажник-верхолаз; Іван Вовк - монтажник-верхолаз; Олександр Булавка - монтажник; Павло Могіш - електрозварник; Віктор Лактош - монтажник; Андрій Качур - монтажник; Вадим Калиушко - монтажник.

01.10.2024 працівники ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО" Олександр Булавка та Андрій Качур прибули на Дашавське ВУПЗГ для виконання відповідних робіт, пройшли вступний інструктаж з охорони праці та пожежної безпеки, що підтверджується доданими до відзиву копіями сторінок журналу про перетин вказаними особами прохідної Дашавського ВУПЗГ.

30.10.2024 працівникам позивача було надано Наряд-допуск № 1 на виконання робіт на висоті від 30.10.2024, затверджений та підписаний начальником ЕВП Дашавського ВУПЗГ (а.с. 40-43 т. 1).

30.10.2024 директор ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО" Іван Мадяр та працівники Олександр Булавка та Андрій Качур прибули на Дашавське ВУПЗГ для виконання відповідних робіт, пройшли вступний інструктаж з охорони праці та пожежної безпеки, що підтверджується доданими до відзиву копіями сторінок журналу про перетин вказаними особами прохідної Дашавського ВУПЗГ. Директор ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО" Іван Мадяр попередньо оглянув стан об`єктів, на яких мали проводитись роботи. Дата та час перебування працівників ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО" на об`єкті відповідача засвідчені підписами цих працівників у журналі.

Жодних зауважень позивача щодо ненадання доступу його працівникам на об`єкт виконання робіт за Договором, на яких мали виконуватись роботи за Договором, матеріали справи не містять.

У подальшому, директор позивача звернувся до начальника Дашавського ВУПЗГ із заявою про надання доступу працівникам ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО" на виконання робіт за Договором у вихідні дні (а.с. 145 т. 4).

Розпорядженням начальника Дашавського ВУПЗГ № 15-р від 01.11.2024, з метою належного виконання робіт згідно з Договором, надано дозвіл на допуск працівників ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО" на територію Дашавського ВУПЗГ у будні та вихідні дні на період дії Договору (а.с. 150 т. 4).

Отже, матеріалами справи підтверджується, що відповідач відповідно до умов Договору надав позивачу дозвіл на початок проведення робіт (22.08.2024) та допуск на проведення робіт (18.09.2024). У свою чергу, працівники позивача, за наявності такого допуску, принаймні двічі (01.10.2024, 30.10.2024) перебували на об`єкті виконання робіт за Договором.

Оскільки станом на 29.10.2024 роботи на об`єкті будівництва не виконувались, відповідач листом від 05.11.2024 № 1001ВИХ-24-6728 звернувся до позивача щодо виконання умов Договору, просив позивача надати відповідні пояснення та терміново вжити заходи для виконання робіт (а.с. 60 т. 1).

06.11.2024 відповідачем від позивача було отримано електронний лист з Актом готовності об`єктів будівельного майданчика (фронту робіт) для передачі підряднику від 05.11.2024 (далі - Акт від 05.11.2024). Акт від 05.11.2024 підписаний директором позивача та засвідчений печаткою позивача. Пункт 4 цього Акту містив інформацію про готовність об`єктів будівельного майданчика (фронту робіт) для передачі за Договором станом на 30.10.2024, а саме: із 40 зазначених об`єктів 27 - готові для передачі, 13 - пошкоджено (а.с. 155-156 т. 4).

Відповідно до пп 4.8.1 п. 4.8. Договору замовник надає підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), з оформленням відповідного акта. Суд звертає увагу, що конкретний строк/термін надання замовником підряднику будівельного майданчику (фронту робіт) та оформлення відповідного акта у наведеному пункті Договору не визначено, а рівно не визначено і іншими умовами Договору.

13.11.2024 відповідач направив на електронну адресу позивача для погодження Акт здавання-приймання об`єкту для виконання робіт від 30.10.2024, підписаний з боку відповідача (далі - Акт від 30.10.2024) (а.с. 158-160 т. 4).

20.11.2024 позивач направив на поштову адресу відповідача лист, у якому вказав, зокрема, що "внаслідок істотної зміни обставин, які виникли після укладення Договору, зокрема через пошкодження внаслідок акту тероризму з боку росії об`єктів будівництва, реконструкція яких передбачалась п. 1.1. Договору, проектно-кошторисна документація, передана підряднику, більше не відповідає дійсності", у зв`язку з чим, керуючись п.п 5.4.3. та ст. 652 ЦК України, позивач заявив про призупинення робіт та просив відповідача розірвати Договір за згодою сторін шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Даний лист позивача відповідач отримав 22.11.2024 (а.с. 48, 49, 63, 64, 71 т. 1).

Листом від 22.11.2024 № 1005ВИХ-24-227 відповідач звернувся до позивача щодо виконання умов Договору, зазначивши, що станом з 04.11.2024 роботи не проводились, працівники позивача на об`єкті відсутні, у зв`язку з цим просив позивача надати відповідні пояснення про виконання умов Договору у встановлені терміни (а.с. 161 т. 4).

Листом від 31.12.2024 № 1005ВИХ-24-7987 відповідач повідомив позивача, що укладаючи Договір, відповідач був зацікавлений у виконанні робіт у передбачені Договором строки, проте роботи на об`єкті будівництва не виконувались, враховуючи викладене, відповідно до п. 8.16.2. Договору до ТОВ "ПБВ-ЕЛЕКТРО" застосовано оперативно-господарську санкцію у вигляді відмови від встановлення на майбутнє господарських правовідносин з 31.12.2024 (а.с. 61 т. 1).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що додаткові угоди про зміну або розірвання Договору сторонами не укладалась.

Як встановлено судом, кінцевою датою виконання позивачем будівельно-монтажних робіт за Договором мало бути 25.12.2024. Жодні роботи на об`єкті, визначені умовами Договору, не були виконані позивачем в межах строку дії Договору та з дотриманням Графіка виконання Робіт, що фактично останнім і не заперечується.

Наведене свідчить про невиконання/неналежне виконання позивачем зобов`язань за Договором, забезпечених Банківською гарантією.

Твердження позивача про те, що зобов`язання за Договором не було виконано в повному обсязі не з його вини, а у зв`язку з порушенням відповідача, судом відхиляються як безпідставні з огляду на таке.

Відповідно до частини 4 статті 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно з частинами 1, 2 статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Стверджуючи про порушення відповідачем умов Договору, позивач зазначив, що відповідачем лише 30.10.2024 було складено обов`язковий згідно з пп 4.8.1. п. 4.8. Договору Акт здавання-приймання об`єкту для виконання робіт та лише 13.11.2024 надіслано цей акт на адресу позивача.

Судом встановлено, що конкретний строк/термін надання замовником підряднику будівельного майданчику (фронту робіт) та оформлення відповідного акта пп 4.8.1 п. 4.8. Договору не визначено, а рівно не визначено і іншими умовами Договору. Отже, за наявності в матеріалах справи Акту здавання-приймання об`єкту від 30.10.2024, підписаного з боку відповідача, відсутні підстави стверджувати про порушення відповідачем умов Договору щодо надання підряднику будівельного майданчику (фронт робіт) з оформленням відповідного акту. Відтак, суд відхиляє як безпідставні наведені твердження позивача про порушення відповідачем умов Договору.

Крім того, стверджуючи про порушення відповідачем умов Договору, позивач зазначив, що відповідач в порушення п. 4.2., пп 5.1.2 п. 5.1 Договору так і не передав позивачу один примірник проектної документації. Такі твердження позивача судом відхиляються як безпідставні, оскільки у якості додатку до позовної заяви позивачем додано копію проектної документацію по об`єкту: "Реконструкція системи блискавкозахисту на дотискувальній компресорній станції "Дашава" (Будівельні роботи та поточний ремонт)". Отже, у позивача була наявна проектна документація, за наявності якої позивачем не доведено суду не можливість виконати умови Договору.

Суд також звертає увагу, що у листі від 20.11.2024, направленому відповідачу, позивач зазначив, що "через пошкодження внаслідок акту тероризму з боку росії об`єктів будівництва, реконструкція яких передбачалась п. 1.1. Договору, проектно-кошторисна документація, передана підряднику, більше не відповідає дійсності" (а.с. 63-64 т. 1). Отже, станом на дату складання листа від 20.11.2024 позивач підтвердив, що проектно-кошторисна документація була йому передана. Наведене спростовує твердження позивача про те, що відповідач так і не передав позивачу один примірник проектної документації.

Стосовно тверджень позивача про те, що для нього істотно змінились обставини, якими він керувався, вирішуючи взяти участь в тендері і укладаючи Договір, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до частини 1 статті 652 ЦК України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частиною 2 статті 652 ЦК України передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Листом від 20.11.2024 позивач звернувся до відповідача, зокрема, з вимогою про розірвання Договору (а.с. 63-64 т. 1). Як вбачається з матеріалів справи, додаткова угода про зміну або розірвання Договору сторонами не укладалась, що свідчить про недосягнення сторонами згоди на її укладення. Водночас, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до суду щодо зміни або розірвання Договору у зв`язку з істотною зміною обставин відповідно до ст. 652 ЦК України. Відтак, укладений між сторонами за результатами процедури закупівлі Договір підлягав виконанню сторонами відповідно до умов, узгоджених сторонами при його підписанні.

Твердження позивача про не знання ним реального стану об`єкту і фактичного об`єму робіт не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 01.10.2024 та 30.10.2024 працівники позивача перебували на Дашавському ВУПЗГ, а отже мали можливість попередньо оглянути стан об`єктів, на яких будуть проводитися роботи. Жодних зауважень позивча щодо ненадання доступу його працівникам на об`єкти, на яких мали виконуватись роботи за Договором, матеріали справи не містять.

Таким чином, отримавши проектну та дозвільну документацію, допуск на проведення робіт, позивач був зобов`язаний виконати в повному обсязі на умовах Договору роботи по об`єкту: "Реконструкція системи блискавкозахисту на дотискувальній компресорній станції "Дашава" (Будівельні роботи та поточний ремонт)" в межах строку дії Договору та з дотриманням Графіка виконання Робіт. При цьому, як вбачається зі змісту п. 1.1. Договору, позивач (підрядник) зобов`язався на свій ризик виконати в повному обсязі на умовах цього Договору роботи по об`єкту.

Позивач взагалі не приступив до виконання робіт за Договором.

Статтею 42 Господарського кодексу України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Сторони є суб`єктами господарювання, а відтак у разі здійснення підприємницької діяльності мають усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється ними на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій (схожа правова позиція викладена у пункті 6.42. постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17).

Судом також досліджено, що і в Акті здавання-приймання об`єкту для виконання робіт від 30.10.2024 (підписаному відповідачем/замовником), і в Акті готовності об`єктів будівельного майданчика (фронту робіт) для передачі підряднику від 05.11.2024 (підписаному позивачем/підрядником), наявний перелік об`єктів, які були готові для передачі підряднику.

Згідно Акту від 05.11.2024 були готові до передачі підряднику та виконання робіт 27 об`єктів. Однак, позивач не приступив до виконання робіт на цих об`єктах, причини невиконання робіт на цих об`єктах позивачем не зазначені.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 4.11. Договору підрядник, у письмовій формі, за 5 (п`ять) робочих днів інформує замовника про можливе сповільнення або призупинення виконання Робіт за незалежних від нього обставин; замовник зобов`язаний виконати необхідні заходи для усунення цих обставин. Підпунктом 5.4.3. пункту 5.4. Договору підрядник має право припинити Роботи в разі порушення або невиконання зобов`язань за цим Договором з вини замовника, за умови письмового повідомлення його про це за 20 календарних днів до дати припинення.

Позивачем не надано жодних доказів інформування ним відповідача після укладення Договору (19.08.2024) та надання допуску на проведення робіт (18.09.2024) про можливе сповільнення або призупинення виконання Робіт за незалежних від позивача обставин у порядку п. 4.11. Договору. Водночас, тільки 20.11.2024 (тобто через три місяці після укладення Договору та через два місяця після надання допуску) позивач повідомив відповідача про призупинення ним робіт згідно пп 5.4.3. п. 5.4. Договору та просив розірвати Договір на підставі ст. 652 ЦК України.

Обгрунтовуючи призупинення робіт за Договором та прохання про розірвання Договору, позивач у листі від 20.11.2024 зазначив, що "внаслідок істотної зміни обставин, які виникли після укладення Договору, зокрема через пошкодження внаслідок акту тероризму з боку росії об`єктів будівництва, реконструкція яких передбачалась п. 1.1. Договору, проектно-кошторисна документація, передана підряднику, більше не відповідає дійсності".

У позовній заяві позивач зазначив, що направляючи відповідачу (замовнику) лист від 20.11.2024, позивач (підрядник) виходив з того, що" внаслідок приховання замовником фактичного стану об`єкту і готових до передавання будівель для підрядника істотно змінилися обставини, якими він керувався, вирішуючи взяти участь в тендері і укладаючи договір: його поточне становище відносно первісно запланованого не лише значно погіршилось, а підписавши Договір який не відповідає реальному стану Об`єкта він потрапив в повну залежність від Замовника".

Суд критично оцінює наведені твердження позивача, враховуючи, що директором позивача здійснювався попередній огляд стану об`єктів, на яких мали проводитися роботи, однак жодних зауважень відповідачу надано не було; жодних доказів не надання відповідачем доступу працівникам позивача до об`єктів, на яких мали виконуватись роботи за Договором, позивачем суду не надано. Як вбачається з матеріалів справи, пошкодження окремих об`єктів, на яких, в тому числі мали здійснюватися роботи за Договором, відбулося вже після оголошення тендеру (14.06.2024) та підписання Договору (19.08.2024), що підтверджується Актами виявлення пошкодження/знищення/заволодіння майном, що належить/використовується АТ "УКРТРАНСГАЗ" та/або завдання шкоди господарській діяльності АТ "УКРТРАНСГАЗ" від 27.08.2024, від 16.12.2024. Суд звертає увагу, що працівники позивача 01.10.2024 та 30.10.2024 перебували об`єкті, на якому мали виконуватись роботи за Договором, однак позивач не звертався до відповідача із зауваженнями щодо стану окремих будівель і не ініціював питання щодо необхідності перегляду їх кількості. Лише 20.11.2024 позивач направив відповідачу вищенаведений лист від 20.11.2024, при цьому навіть не розпочав проведення робіт на жодному із обёєктів.

Суд наголошує, що жодні роботи на об`єкті, визначені умовами Договору, не були виконані позивачем в межах строку дії Договору та з дотриманням Графіка виконання Робіт, що фактично останнім і не заперечується.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення Верховним Судом змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Враховуючи надані сторонами докази та встановлені на їх підставі обставини у сукупності, суд доходить висновку, що подані відповідачем докази на спростування позовних вимог є більш вірогідними ніж докази, подані позивачем в обгрунтування позовних вимог.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт невиконання/неналежного виконання позивачем зобов`язань за Договором, забезпечених Банківською гарантією, у зв`язку з чим настав гарантійний випадок і, відповідно, відповідач правомірно звернувся до Банку-гаранта щодо виплати суми у розмірі 206 940,00 грн за Банківською гарантією та у зв`язку з цим правомірно отримав вказану суму Банківської гарантії.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Приписами наведеної статті встановлено: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 ЦК України). Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).

Згідно усталеної практики Верховного Суду, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Судом встановлено, що відповідач отримав грошові кошти в сумі 206 940,00 грн за Банківською гарантією, тобто за наявності достатньої правової підстави, а відтак позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно набутої суми банківської гарантії є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Водночас, при ухваленні даного рішення судом враховано, що згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"; рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України").

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно відсутності підстав для задоволення позову не спростовує.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та відмову у задоволенні позову повністю, судовий збір у сумі 3 104,10 грн покладається на позивача.

Водночас, суд звертає увагу, що при зверненні з даним позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме сплачено 7 881,37 грн, тоді як належало сплатити 3 104,10 грн (1,5% від ціни позову у сумі 206 940,00 грн).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 30.05.2025.

Суддя Оксана ГУМЕГА