ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2025 р. Справа№ 911/1262/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: нез`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка"

на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.10.2024 (повний текст складено 10.10.2024)

за результатами розгляду заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" про ухвалення додаткового рішення

у справі № 911/1262/24 (суддя Колесник Р.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Віскар"

про визнання недійсним договору поруки,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, що передували прийняттю оскаржуваного додаткового рішення.

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" (далі - ТОВ "Полетехніка", позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь" (далі - ТОВ "Промінь", відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Віскар" (далі - ТОВ "Віскар", відповідач 2) про визнання недійсним договору поруки № ПВО-001/2021-П від 01.12.2023 (далі - Договір поруки/спірний Договір), укладеного між відповідачами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

Як убачається з матеріалів справи, позовна заява ТОВ "Полетехніка" містить попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи у суді першої інстанції, а саме: 3 028,00 грн - судовий збір за подання позовної заяви; орієнтовно 100 000,00грн -за надання правничої допомоги.

При цьому у позовній заяві ТОВ "Полетехніка" застережено, що зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок ним надано на виконання пункту 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Рішенням Господарського суду Київської області від 04.09.2024 у справі №911/1262/24 позов ТОВ "Полетехніка" задоволено повністю.

Визнано недійсним Договір поруки від 01.12.2023 №ПВО-001/2021-П, укладений між ТОВ "Віскар" та ТОВ "Промінь".

Присуджено до стягнення з ТОВ "Промінь" на користь ТОВ "Полетехніка" 1 514,00 грн судового збору.

Присуджено до стягнення з ТОВ "Віскар" на користь ТОВ "Полетехніка" 1 514,00 грн судового збору.

09.09.2024 до суду першої інстанції (сформовано в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" 06.09.2024) від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій заявник просив суд першої інстанції стягнути з кожного із відповідачів по 41 250,00грн понесених судових витрат на правничу допомогу.

В обгрунтування поданої заяви, позивач просив врахувати, що ним у позовній заяві заявлялося про вирішення питання розподілу судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі орієнтовно 100 000,00грн (пункт 9 частини 3 статті 169 ГПК України).

Позивачем на підтвердження понесення витрат, заявлених до стягнення додатковим рішенням, було долучено докази, а саме: Договір № б/н від 09.01.2024 про надання правничої допомоги, Додаток № б/н від 01.05.2024 до договору № б/н від 09.01.2024 про надання правничої допомоги, Акт приймання-передачі наданих послуг від 04.09.2024 відповідно до додатку № б/н від 01.05.2024 до договору №б/н від 09.01.2024 про надання правничої допомоги. Загальний розмір наданих послуг клієнту, за твердженням позивача, становить 82 500,00 грн.

Представником відповідача 1 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 01.10.2024 подано до суду першої інстанції заперечення на заяву позивача, в яких викладено прохання залишити її без розгляду з посиланням на те, що представником позивача ані до, ані під час виступу в судових дебатах заява в порядку вимог частини 8 статті 129 ГПК України не подавалася.

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 02.10.2024 у справі № 911/1262/24 у задоволенні заяви представника ТОВ "Полетехніка" відмовлено.

Додаткове рішення мотивоване тим, що позивачем у встановлений частиною 8 статті 129 ГПК України не було заявлено про намір подати докази понесення ним витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у даній справі.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що у нього відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення з кожного з відповідачів по 41 250,00 грн понесених позивачем витрат на правничу допомогу, тому у задоволенні заяви представника ТОВ "Полетехніка" про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням, ТОВ "Полетехніка" 18.10.2024 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.10.2024 скасувати та прийняти нове, яким стягнути з відповідача 1 на користь позивача витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 41 250,00 грн; стягнути з відповідача 2 на користь позивача витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 41 250,00 грн.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу на додаткове рішення, позивач зазначив, що додаткове рішення суду першої інстанції від 02.10.2024 у даній справі є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Так, позивач стверджує, що при звернені до суду першої інстанції у даній справі у своєму позові ним зазначено розмір витрат на надану правничу допомогу, які планувалось понести при розгяді справи. В прохальній частині позовної заяви, а саме у пункті 3, позивач просив вирішити питання про розподіл судових витрат.

Крім того, позивач вважає, що його представником під час розгляду справи неодноразово зазначалось про підтримання заявлених позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі, тобто позивачем доримано вимоги, передбачені статями 124, 126, 129 ГПК України у повному обсязі.

Саме вказану в позовній заяві вимогу про розподіл судових витрат, позивач вважає достатньою для того, щоб вважати наявним у нього права на подання доказів щодо обсягу наданих правничих послуг та їх вартості у порядку, передбаченому частиною 8 статті 129 ГПК України, зокрема протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, чого суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення не врахував.

Також, скаржник зазначив, що додаткове рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням строку, встановленого частиною 3 статті 244 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 28.10.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Полетехніка" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.10.2024 у справі № 911/1262/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Тарасенко К.В., Коробенко Г.П.

У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці з 28.10.2024 по 01.11.2024 включно, тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А. з 04.11.2024 по 06.12.2024, процесуальні дії у справі не здійснювались.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Полетехніка" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.10.2024 у справі №911/1262/24, розгляд справи призначено на 18.02.2025 о 16 год 00 хв, запропоновано сторонам вчинити певні процесуальні дії в установлений судом строк.

Розгляд апеляційної скарги ТОВ "Полетехніка" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.10.2024 у даній справі ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.02.2025 відкладено на 08.04.2025 о 14 год 20 хв, з визначенням представників позивача та відповідача 1, які братимуть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з відрядженням судді Тарасенко К.В.

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 08.04.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Полетехніка" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.10.2024 у справі № 911/1262/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Тищенко А.І., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 заначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Полетехніка" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.10.2024 у справі №911/1262/24, розгляд справи призначено на 21.05.2025 о 10 год 00 хв, з визначенням представників позивача та відповідача 1, які братимуть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Позиція інших учасників справи.

Відповідачі не скористалися правом на подання відзиву на подану апеляційну скаргу в установленому порядку та строк. Однак, зазначене відповідно до вимог частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції у даній справі.

Явка представників сторін.

У судове засідання 21.05.2025 представники сторін до приміщення суду не з`явилися, відеоконференцзв`язок з представниками позивача та відповідача 1 встановити не вдалося.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що учасники у справі належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями.

Враховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", а також те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Предметом апеляційного оскарження у цій справі є додаткове рішення місцевого господарського суду, яким відмовлено позивачу у задоволенні його заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з кожного з відповідачів по 41 250,00грн понесених судових витрат на правничу допомогу.

Частинами 1, 3 статті 221 ГПК України встановлено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 1, 2 статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства згідно пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Отже, за умовами частини 1 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з частиною 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Разом із тим, відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Тобто стороні надано право подати відповідні докази як до закінчення судових дебатів, так і протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 910/2022/19, від 03.03.2021 у справі № 908/1238/18, від 20.05.2021 року у справі № 922/1950/20.

З матеріалів справи слідує, що із заявою про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї доказами на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач звернувся до суду 06.09.2024, тобто у межах строку, встановленого частиною 8 статті 129 ГПК України.

Проте, як правильно встановлено судом першої інстанції при дослідженні матеріалів справи, до закінчення судових дебатів у справі, як це передбачено частиною 8 статті 129 ГПК України, представником позивача ні у судових засіданнях, які відбулись 19.06.2024, 03.07.2024, 17.07.2024, 07.08.2024, 04.09.2024, ні у письмових заявах не було заявлено як в усній, так і в письмовій формі про наявність перешкод у наданні доказів та про намір надати суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Надаючи оцінку посиланням позивача на те, що ним у позові зроблено заяву щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі орієнтовно 100 000,00 грн, суд першої інстанції дійшов правомірно висновку про неможливість її визнання такою, що подана в порядку частини 8 статті 129 ГПК, оскільки вказана заява здійснена позивачем на виконання приписів пункту 9 частини 3 статті 162 ГПК України, яка вимагає від особи, яка звертається до суду із позовною заявою зазначити у ній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

При цьому попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є, власне, розрахунком, зазначенням сум судових витрат, понесених і очікуваних для понесення в майбутньому, має подаватися разом з першою заявою по суті спору, у даному випадку з позовною заявою, та сприяє обізнаності відповідача про приблизну суму судових витрат, яка може бути покладена на нього у випадку встановлення судом підстав для задоволення позовних вимог.

У частині 8 статті 129 ГПК України не встановлено вимог щодо форми заяви про подання доказів, проте за своїм змістом така заява має свідчити про чіткий намір, обов`язок особи протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати суду докази, які підтверджують розмір судових витрат з метою подальшого вирішення судом питання про їх розподіл.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, з огляду на те, що позивачем у встановлений процесуальним законом строк не було заявлено про намір подати докази понесення ним витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, у суду першої інстанції були відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення з кожного з відповідачів по 41250,00 грн понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Зважаючи на встановлені обставини, дослідивши та оцінивши заяву ТОВ

"Полетехніка" про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду цієї справи у суді першої інстанції з покладенням судових витрат на професійну правничу допомогу на відповідачів, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні цієї заяви позивача.

У зв`язку з наведеним, доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги позивача відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою статті 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.10.2024 у справі № 911/1262/24 залишити без задоволення.

2.Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.10.2024 у справі №911/1262/24 залишити без змін.

3.Матеріали справи №911/1262/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 02.06.2025.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

А.І. Тищенко