ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

02 червня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/853/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2025 про залишення позову без розгляду, прийняту суддею Литвиновою В.В., м. Одеса,

у справі №916/853/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА"

до відповідача: Компанії "MODERN BUILDING TECHNOLOGIES MBT SRL."

про стягнення 31 888,59 євро

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" звернулося з позовом до Компанії "MODERN BUILDING TECHNOLOGIES MBT SRL.", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 31888,59 євро.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 10.03.2025 відкрито провадження у справі №916/853/25.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.04.2025 у справі №916/853/25 (суддя Литвинова В.В..) вищенаведений позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" залишено без розгляду.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2025 про залишення позову без розгляду у справі №916/853/25 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Між тим, звертаючись з апеляційною скаргою з пропуском встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження, скаржником не було порушено питання про поновлення вказаного строку, а також не подано доказів сплати судового збору у передбачених чинним законодавством порядку і розмірі та доказів надсилання відповідачеві копії апеляційної скарги та доданих до неї документів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 у справі №916/853/25 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" залишено без руху; скаржнику встановлено строк для усунення недоліків його апеляційної скарги: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

В межах встановленого судом апеляційної інстанції строку Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" надало до апеляційного господарського суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги б/н від 26.05.2025 (вх.№1682/25/Д1 від 27.05.2025), в якій викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 07.04.2025 про залишення позову без розгляду у справі №916/853/25, мотивоване тим, що оскаржувана ухвала була отримана апелянтом в електронному кабінеті 10.04.2025.

Як вбачається з довідки про доставку документа в кабінет електронного суду, яка сформована за допомогою Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", ухвала Господарського суду Одеської області від 07.04.2025 про залишення позову без розгляду у справі №916/853/25 була надіслана Товариству з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" до його електронного кабінету та доставлена останньому 10.04.2025 о 01:14.

У пункті 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду була отримана скаржником 10.04.2025.

Відповідно до частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується; ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку учасником справи і лише сам факт звернення з відповідним клопотанням про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк.

Суд може поновити пропущений процесуальний строк у випадках, коли причини відновлення таких строків є не просто поважними, але й мають такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

За умовами пункту 2 частини другої статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Враховуючи зазначені в обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку обставини, а також наявні у матеріалах справи докази на підтвердження того, що оскаржувану ухвалу скаржником було отримано лише 10.04.2025, Південно-західний апеляційний господарський суд, беручи до уваги подання даної апеляційної скарги в межах десяти днів з дня вручення апелянту зазначеної ухвали місцевого господарського суду, вважає за можливе визнати поважними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 07.04.2025 про залишення позову без розгляду у справі №916/853/25, який підлягає поновленню в силу приписів статті 119 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів також вбачає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" до заяви про усунення недоліків апеляційної скарги б/н від 26.05.2025 (вх.№1682/25/Д1 від 27.05.2025) додано копії квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №СВ09334458/1 від 26.05.2025 про сплату 2422,40 грн судового збору за подання вказаної апеляційної скарги, а також квитанції №RA650460071UA від 26.05.2025 та поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором №RA650460071UA, які підтверджують направлення відповідачеві копії апеляційної скарги.

В силу частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до вказаної норми Південно-західний апеляційний господарський суд перевірив та встановив факт зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, перерахованого апелянтом за подання апеляційної скарги у даній справі. Вказані обставини підтверджуються відповідною випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Таким чином, скаржником у повному обсязі усунуто виявлені судом апеляційної інстанції недоліки апеляційної скарги.

З огляду на викладене, беручи до уваги своєчасне усунення скаржником виявлених судом апеляційної інстанції недоліків апеляційної скарги, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, а підстав для її повернення або відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відкриття апеляційного провадження у справі №916/853/25 та призначення даної справи до розгляду.

При визначенні дати судового засідання у даній справі судом апеляційної інстанції враховувалось наступне.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (стаття 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Савенкова проти України" від 02.05.2013, "Папазова та інші проти України" від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, з метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги з забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2025 про залишення позову без розгляду у справі №916/853/25 поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану.

Додатково суд апеляційної інстанції вважає за можливе запропонувати учасникам справи скористатись своїм правом та надати до Південно-західного апеляційного господарського суду заяви про розгляд справи без їх участі або заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що відповідач є юридичною особою, що створена та діє за законодавством іншої держави, а саме: виступає нерезидентом із місцезнаходженням у Республіці Румунія.

Згідно з частиною першою статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

У справах за участю нерезидентів для передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном господарськими судами застосовується Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, яка була імплементована в національне законодавство Законом України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 №2052-III і набрала чинності для України з 26.11.2000.

Статтею 365 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права і обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок вручення викликів, повідомлень та судових рішень іноземним юридичним особам регулюється Господарським процесуальним кодексом України, двосторонніми та багатосторонніми міжнародними договорами, ратифікованими Україною.

Відповідно до частини першої статті 367 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 1 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах остання застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

У пункті 46 Практичного керівництва із застосування Конвенції, яке розміщене на сайті Гаазької конференції (третє видання 2006 року та четверте видання 2016 року) та на сайті "Законодавство" Верховної Ради України (третє видання, 2006 року, https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/998_a890, далі саме на це видання надається посилання), в якому проаналізована практика застосування Конвенції судами держав-учасниць, вказано, що термін "вручення" має усталене техніко-юридичне значення і визначає вручення судом документів з дотриманням формальних вимог, які є юридично достатніми з точки зору інформування відповідача щодо судового процесу.

У Практичному керівництві зазначається, що суд кожної країни відповідно до національного законодавства визначає, чи підлягає документ відправленню за кордон. Звертається увага на те, що національна належність, місцезнаходження юридичної особи - нерезидента не є вирішальним для застосування Конвенції.

Тобто національне законодавство та судова практика можуть передбачати випадки, коли суд не направляє відповідачам-нерезидентам судові документи за кордон.

В Україні існує усталена судова практика (постанова Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/5257/21 та ін.), відповідно до якої судові документи можуть не відправлятися за кордон для вручення у разі, якщо іноземна юридична особа: має представника на території України, призначеного відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, має офіційне представництво на території України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що інформація щодо наявності у відповідача на території України повноважних представників чи зареєстрованих представництв у матеріалах справи відсутня.

Кожен суд може здійснювати процесуальні дії виключно на території своєї держави, що випливає із принципу державного суверенітету. Повноваження суду не поширюються на територію іноземної держави. Відтак, якщо суд направляє судові документи без дотримання спеціального порядку вручення документів, передбаченого міжнародним договором, такі документи не розглядаються як судове повідомлення, повістка, рішення тощо, а мають статус звичайної кореспонденції приватної особи. Шляхом підписання міжнародного договору держава надає дозвіл іноземним судам офіційно вручати судові документи на своїй території. Якщо документ вручений не у порядку, визначеному міжнародним договором, то сторона, яка отримала такий документ, завжди може стверджувати, що вона не була повідомлена належним чином про судовий розгляд, не отримала ухвалу чи рішення суду. Вручення судового документу іноземній фізичній чи юридичній особі поза спеціальним порядком, встановленим міжнародним договором, може розглядатися як неповага суду до суверенітету іноземної держави. Таким чином, якщо суд, керуючись національним законодавством, певними міркуваннями та доводами, не дотримається встановленого Конвенцією формального порядку повідомлення всіх відповідачів, це може призвести до неможливості визнання та примусового виконання рішення суду за кордоном (у країні місцезнаходження відповідача чи його майна).

Спосіб (канал) вручення судових документів обирається судом, який ухвалив відповідний документ.

Оскільки позивач у позовній заяві та в апеляційній скарзі вказав адресу відповідача у Республіці Румунія, то вручення судових документів має відбуватися за кордоном. Відтак застосуванню підлягає Конвенція (Україна та Республіка Румунія є сторонами цієї Конвенції).

Конвенція передбачає можливість використання судом різних каналів вручення документів за кордоном:

1) основний (статті 5, 6, 7) - через Центральний орган держави, що запитується;

2) альтернативні: прямі консульські канали без застосування заходів примусу (частина перша статті 8); непрямі консульські канали (частина перша статті 9); непрямі дипломатичні канали у виключних обставинах (частина друга статті 9); поштові канали (стаття 10(а)); прямі зв`язки між судовими та іншими посадовими особами, чи іншими компетентними особами (стаття 10(б)); прямі зв`язки між особою, що бере участь у судовому процесі та судовими посадовими особами чи іншими компетентними особами (стаття 10(с));

3) інші канали, які не регулюються Конвенцією: відповідно інших міжнародних угод (статті 11, 24, 25); національного законодавства держави яка вручає документи (стаття 19).

У Практичному керівництві роз`яснюється, що поштові канали зв`язку - це відправка листів у вигляді звичайного поштового відправлення, рекомендованого листа та з повідомленням про вручення. Поштові канали також можуть охоплювати відправку електронною поштою та іншими сучасними засобами електронної комунікації, якщо це передбачено національним законодавством.

Пунктом "а" статті 10 Конвенції передбачено, якщо запитувана держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном.

Заяви і застереження, висловлені державами до міжнародного договору, є його невід`ємною частиною. При застосуванні багатостороннього міжнародного договору його положення діють з урахуванням заяв і застережень України, висловлених у законі під час ратифікації чи приєднання, та відповідної іноземної держави.

Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права (www.hcch.net) Республіка Румунія заявила, що вона не заперечує проти способів передачі документів, передбачених статтями 10 Конвенції. Дана інформація також відображена в Огляді судової практики Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо вручення за кордоном документів у господарських справах (https://supreme.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_for_uploads/supreme/ogliady/Oglyad_KGS_2023.pdf).

Суд має право обрати канал вручення документів з урахуванням вимог Конвенції. Основний та альтернативні канали є рівнозначними, тому суд з урахуванням принципу пропорційності (конкретних обставин справи) має обирати відповідний канал вручення документів.

Згідно зі статтею 15 Конвенції кожна договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Таким чином, з метою належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання відповідно до розділу ІХ Господарського процесуального кодексу України колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати апелянта в строк до 12.06.2025 надати до Південно-західного апеляційного господарського суду примірник нотаріально засвідченого перекладу на румунську мову копії даної ухвали.

Керуючись статтями 119, 169, 232-235, 256, 262 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 07.04.2025 про залишення позову без розгляду у справі №916/853/25.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2025 про залишення позову без розгляду у справі №916/853/25.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" в строк до 12.06.2025 надати до Південно-західного апеляційного господарського суду нотаріально засвідчений переклад на румунську мову копії цієї ухвали.

Встановити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань, оформлених відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення останніх іншій стороні до 02.07.2025.

Попередити учасників справи про наслідки подання відзиву на апеляційну скаргу, а також письмових заяв чи клопотань не у строк, встановлений судом, у вигляді їх залишення без розгляду.

Розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.04.2025 про залишення позову без розгляду у справі №916/853/25 поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану.

Призначити справу №916/853/25 до розгляду на 13.08.2025 о 10:00.

Засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 65119, м. Одеса, пр. Шевченка, 29, 3-й поверх, зал судових засідань №7, тел. (0482) 301-432, електронна адреса: .

Явка повноважних представників учасників справи у судовому засіданні 13.08.2025 обов`язковою не визнається. У разі їх прибуття в засідання суду вони повинні мати документи, що підтверджують їх повноваження.

Запропонувати учасникам справи надати до Південно-західного апеляційного господарського суду заяви про розгляд справи без їх участі або заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук