ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.06.2025 м. Полтава Справа № 917/1297/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., при секретарі судового засідання Сахно А. В., розглянувши матеріали заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вх. № 6834 і № 6835 від 22.05.2025) про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню,

по справі № 917/1297/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м. Київ 116, 04116,

до Приватного акціонерне товариства "Гадячгаз", вул. Будька, 26 а, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300,

про стягнення 6 548 767,78 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Шестерненко Д.І.

ВСТАНОВИВ:

ВСТУП

1. Постановою Верховного Суду від 20.11.2024 у справі № 917/1297/23 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» (далі ПрАТ «Гадячгаз», Стягувач, Товариство) задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.08.2024 та рішення Господарського суду Полтавської області від 30.04.2024 у справі № 917/1297/23 скасовано, а справу № 917/1297/23 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

2. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 28.01.2025 року у справі № 917/1297/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі ТОВ «ГК «Нафтогаз України», Боржник) до ПрАТ «Гадячгаз» задоволено частково. Зокрема вирішено:

стягнути з Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" 2 943 002,88 грн вартості безпідставно набутого природного газу;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на користь Приватного акціонерне товариства "Гадячгаз" 86 538,36 грн на відшкодування сплаченого судового збору;

здійснити поворот виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 22.08.2024 у справі № 917/1297/23, в частині стягнення 3 605 764,90 грн вартості безпідставно набутого природного газу та 118 990,24 грн відшкодування судового збору;

стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України на користь Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" 3 605 764,90 грн надмірно стягнутої вартості безпідставно набутого природного газу та 118 990,24 грн надмірно стягнутої суми в рахунок відшкодування судового збору.

3. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 року у справі № 917/1297/23 апеляційну скаргу ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на вищевказане рішення залишено без задоволення, а саме рішення без змін.

4. На примусове виконання судового рішення у справі, в частині повороту виконання, було видано два судові накази від 19.05.2025 у справі 917/1297/23:

про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на користь Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" 86 538,36 грн на відшкодування сплаченого судового збору;

про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на користь Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" 3 605 764,90 грн надмірно стягнутої вартості безпідставно набутого природного газу та 118 990,24 грн надмірно стягнутої суми в рахунок відшкодування судового збору.

СУТЬ ЗАЯВИ

5. На адресу господарського суду 22.05.2025 надійшли заяви від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» відповідно до яких останнє просить (з урахуванням наданих уточнень від 23.05.2025) визнати видані накази такими, що не підлягають виконанню.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. Заяви про визнання такими, що не підлягають виконанню наказу про стягнення з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на користь ПрАТ "Гадячгаз" 86 538,36 грн на відшкодування сплаченого судового збору, та наказу про стягнення з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на користь ПРАТ "Гадячгаз" 3 605 764,90 грн надмірно стягнутої вартості безпідставно набутого природного газу та 118 990,24 грн надмірно стягнутої суми в рахунок відшкодування судового збору, в частині стягнення 118 990,24 грн надмірно стягнутої суми в рахунок відшкодування судового збору, обґрунтовані тим, що Боржником сплачено суму боргу відповідно до платіжної інструкції від 16.05.2025 за № на загальну суму 205 528,60 грн. Таким чином, зобов`язання Боржника перед Стягувачем в цій частині виконано, що є підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

7. Заяву про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу про стягнення з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на користь ПрАТ "Гадячгаз" 3 605 764,90 грн надмірно стягнутої вартості безпідставно набутого природного газу та 118 990,24 грн надмірно стягнутої суми в рахунок відшкодування судового збору, в частині стягнення 3 605 764,90 грн надмірно стягнутої вартості безпідставно набутого природного газу, обґрунтовано тим, що 22.05.2025 Боржник відповідно до приписів ст. 601 ЦК України здійснив зарахування зустрічних вимог шляхом:

припинення зобов`язань ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на суму 3 605 764,90 грн (надмірно стягнута вартість безпідставно набутого природного газу), присуджених до стягнення рішенням Господарського суду Полтавської області від 28.01.2025 у справі № 917/1297/23;

припинення зобов`язань ПрАТ «ГАДЯЧГАЗ» на суму 2 060 702,03 грн (пеня) та 1 545 062,87 грн (3% річних), присуджених до стягнення рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.12.2024 у справі № 917/753/24.

У результаті чого зобов`язання ТОВ «ГК «Нафтогаз України» перед ПрАТ «ГАДЯЧГАЗ» на суму 3 605 764,90 грн за рішенням Господарського суду Полтавської області від 28.01.2025 у справі № 917/1297/23 припинено в повному обсязі. При цьому залишок боргу ПрАТ «ГАДЯЧГАЗ» перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України», який присуджено до стягнення за рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.12.2024 у справі № 917/753/24 становить: 29 985 431,44 грн основного боргу, 354 525,00 грн 3% річних та 9 869 570,32 грн інфляційних втрат.

8. Стягувач підтвердив погашення заборгованості Боржника за судовими наказами в частині стягнення 86 538,36 грн на відшкодування сплаченого судового збору та 118 990,24 грн надмірно стягнутої суми в рахунок відшкодування судового збору, на загальну суму 205 528,60 грн шляхом сплати боргу.

9. В частині зарахування зустрічних однорідних вимог Боржником ПрАТ «ГАДЯЧГАЗ» зазначив свої заперечення, які ґрунтуються на оспорюванні ним одностороннього правочину заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 22.05.2025 за вих. № 119/4.2.2-40520-2025 у справі № 910/6630/25, що на переконання Стягувача є перешкодою для визнання такого зарахування та, як наслідок, припинення зобов`язання Боржника, і визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, оскільки головною умовою для реалізації механізму припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог є безспірність таких вимог.

10. З цих же міркувань Стягувач 02.06.2025 подав суду клопотання про зупинення провадження у справі № 917/1297/23 за заявами про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі № 910/6630/25 за позовом ПрАТ "Гадячгаз" до ТОВ "ГК "Нафтогаз України" про визнання недійсним одностороннього правочину.

11. В судовому засіданні 05.06.2025 суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотань стягувача про зупинення провадження у справі, посилаючись на відсутність об`єктивної неможливості розгляду заяв по справі № 917/1297/23 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, до вирішення справи № 910/6630/25 про визнання недійсним одностороннього правочину.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ

10. Частинами 1, 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України передбачено право боржника звернутись до суду, який видав наказ, із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

10. Предметом розгляду справи за поданою заявою є визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню у зв`язку з припиненням обов`язку боржника шляхом його добровільного виконання та зарахування зустрічних однорідних вимог.

11. Так, до відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до статей 598, 599, 601, 602 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Водночас однією із важливих умов, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань.

Для задоволення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог слід встановити наявність таких умов: зустрічність вимог, однорідність цих вимог, строк виконання яких настав, та відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання, оскільки лише за наявності всіх умов у сукупності можливо здійснити таке зарахування.

12. У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19 сформовані, зокрема, такі висновки щодо застосування статті 601 Цивільного кодексу України та статей 202, 203 Господарського кодексу України:

зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному одна сторона є кредитором, а інша боржником, а в другому навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами;

вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам: бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги;

безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором;

за дотримання умов, передбачених статтею 601 Цивільного кодексу України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 Цивільного кодексу України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним;

заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог;

наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.07.2022 у справі № 910/5109/21.

13. Водночас у межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2022 у справі № 917/244/21.

14. За наведених обставин, для вирішення заявлених вимог Боржника господарському суду необхідно встановити наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ ЗАЯВ

15. Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

16. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

17. Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30.06.2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

18. У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його корись, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено ст.1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати, а держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

19. Виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя. Порядок та умови виконання судових рішень встановлюються законами.

20. При цьому, добровільне виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження є матеріально-правовою підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (постанова Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №755/15479/15-ц).

21. За наведених обставин суд зазначає, що добровільна сплата Боржником боргу на загальну суму 205 528,60 грн, відповідно до наявної в матеріалах справи платіжної інструкції від 16.05.2025 за № , є підставою:

для задоволення заяви Боржника про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу про стягнення з ТОВ "ГК "Нафтогаз України" на користь ПрАТ "Гадячгаз" 86 538,36 грн на відшкодування сплаченого судового збору;

а також для часткового задоволення заяви Боржника про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу про стягнення з ТОВ "ГК "Нафтогаз України" на користь ПрАТ "Гадячгаз" 3 605 764,90 грн надмірно стягнутої вартості безпідставно набутого природного газу та 118 990,24 грн надмірно стягнутої суми в рахунок відшкодування судового збору, в частині стягнення 118 990,24 грн надмірно стягнутої суми в рахунок відшкодування судового збору.

22. Стосовно вимоги Боржника в частині визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу про стягнення з ТОВ "ГК "Нафтогаз України" на користь ПрАТ "Гадячгаз" 3 605 764,90 грн надмірно стягнутої вартості безпідставно набутого природного газу, суд зазначає наступне.

23. За приписами частин 1, 2 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

24. Відповідно до приписів частини 1 статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 202 Господарського кодексу України).

25. Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України.

Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України), переданням відступного (стаття 600 Цивільного кодексу України), зарахуванням (стаття 601 Цивільного кодексу України), за домовленістю сторін (стаття 604 Цивільного кодексу України), прощенням боргу (стаття 605 Цивільного кодексу України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 Цивільного кодексу України), неможливістю виконання (стаття 607 Цивільного кодексу України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 Цивільного кодексу України).

26. За змістом статті 601 Цивільного кодексу України, частини 3 статті 202 Господарського кодексу України вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема, грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

27. Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

28. Припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однією з сторін. Зарахування, проведене за заявою однієї сторони, діє з моменту, коли є у наявності всі умови для зарахування.

Як вже зазначалося судом, заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.

Разом з тим, ще однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема, статтею 203 Господарського кодексу України, статтею 601 Цивільного кодексу України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №910/21652/17, від 11.09.2018 у справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 у справі №910/23246/17, від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 у справі №910/21566/17, від 25.09.2019 у справі №910/21645/17, від 01.10.2019 у справі №910/12968/17, від 05.11.2019 у справі №914/2326/18.

Тобто, припинення зобов`язання зарахуванням можливе не тільки за умов однорідності та зустрічності вимог сторін, строк виконання яких настав, але й за обов`язкової їх безспірності. Адже, за відсутності безспірності вимог спір по боргу за договором повинен бути вирішений в порядку позовного провадження, а до цього спірна сума не може бути прийнята судом як зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки вказане зарахування не підтверджується належними та допустимими доказами (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 910/18256/17).

29. Так, з обставин даної справи вбачається, що ПрАТ «Гадячгаз» має зобов`язання перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України», безспірність якого підтверджується рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.12.2024 у справі № 917/753/24, залишеним в силі Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2025.

Даним рішенням постановлено стягнути з ПрАТ «Гадячгаз» на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» 29 985 431,44 грн основного боргу, 2 060 702,03 грн пені, 1 899 587,87 грн 3% річних, 9 869 570,32 грн інфляційних втрат та 550 511,92 грн витрат по сплаті судового збору.

30. З приводу виконання зазначеного рішення відкрито виконавче провадження № 77947260, що перебуває на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни.

31. Отже, в даному випадку вимоги є зустрічними, оскільки кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим, та однорідними, оскільки кожна зі сторін зобов`язана сплатити на користь іншої сторони грошові кошти відповідно до судових рішень. Строк виконання вимог, враховуючи судові рішення, якими визначено розмір вимог кожної зі сторін, є таким, що настав.

32. На підставі викладених обставин, 22.05.2025 Боржник відповідно до приписів ст. 601 ЦК України здійснив зарахування зустрічних вимог шляхом:

припинення зобов`язань ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на суму 3 605 764,90 грн, присуджених до стягнення рішенням Господарського суду Полтавської області від 28.01.2025 у справі № 917/1297/23;

припинення зобов`язань ПрАТ «ГАДЯЧГАЗ» на суму 2 060 702,03 грн (пеня) та 1 545 062,87 грн (частина 3% річних), присуджених до стягнення рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.12.2024 у справі № 917/753/24.

У результаті чого зобов`язання ТОВ «ГК «Нафтогаз України» перед ПрАТ «ГАДЯЧГАЗ» на суму 3 605 764,90 грн за судовим рішенням Господарського суду Полтавської області від 28.01.2025 у справі № 917/1297/23 припинено в повному обсязі, при цьому залишок боргу ПрАТ «ГАДЯЧГАЗ» перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України», присудженого до стягнення за рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.12.2024 у справі № 917/753/24, становить: 29 985 431,44 грн основного боргу, 354 525,00 грн 3% річних та 9 869 570,32 грн інфляційних втрат.

33. З суті поданої заяви та наданих Боржником обґрунтувань випливає, що зарахування ним однорідних зустрічних вимог відбулося за рахунок пені та 3% річних, стягнутих зі Стягувача на підставі рішення Господарського суду Полтавської області від 04.12.2024.

34. Разом з тим, з дослідженого судового рішення вбачається, що зазначені зобов`язання Стягувача виникли зі взаємовідносин постачання природного газу за Типовим договором, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 за № 2501 за період листопад-грудень 2021р. Предметом зазначеного спору було стягнення з ПрАТ «ГАДЯЧГАЗ» вартості поставленого природного газу на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» як постачальника «останньої надії».

35. Порядок погашення заборгованості постачальників природного газу, в тому числі підтвердженої судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами купівлі-продажу (постачання) природного газу для постачання побутовим споживачам (у тому числі суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ або за прострочення її сплати) врегульовано Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (надалі Закон). Який передбачає умови та порядок погашення заборгованості, що виникла з договорів постачання природного газу укладених з ТОВ «ГК «Нафтогаз України», дотримання та реалізація яких відбувається шляхом включення боржника (в даному випадку ПрАТ «ГАДЯЧГАЗ») до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ст. 3 зазначеного Закону).

Взаєморозрахунки за вказаними зобов`язаннями здійснюються за рахунок видатків державного бюджету, шляхом дотримання визначених цим законом процедур та передбаченими цим законом способами, в тому числі шляхом реструктуризації, списання певного виду заборгованості і т.д., що випливає зі змісту ст. 4, ст. 5 даного Закону.

36. Включення ПрАТ «ГАДЯЧГАЗ» до відповідного реєстру підтверджується Постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 01.05.2025, яка винесена приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н. В.

37. Даною Постановою зупинено виконання виконавчого документу, виданого на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.12.2024 у справі № 917/753/24, в тому числі в частині стягнення 29 985 431,44 грн основного боргу, 2 060 702, 03 грн пені, 1 899 587,87 грн 3% річних, 9 869 570,32 грн інфляційних втрат та 550 511,92 грн витрат по сплаті судового збору.

Тобто, стосовно зобов`язання, що виникло з рішення суду у справі № 917/753/24 діють спеціальні умови його виконання, які встановлені Законом.

38. Насамперед, суд звертає увагу на те, що зазначеним Законом також визначено порядок списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування.

Так, на заборгованість за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, яка підлягає врегулюванню відповідно до статті 1 цього Закону, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню:

за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;

за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості (ст. 6 Закону).

39. Таким чином, враховуючи викладені обставини та наведені законодавчі положення, судом не можливо встановити наявність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку Боржника в сумі 3 605 764,90 грн, за рахунок зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями ПрАТ «ГАДЯЧГАЗ», що виникли у Стягувача на підставі на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.12.2024 у справі № 917/753/24, в частині пені на суму 2 060 702,03 грн та частково 3% річних на суму 1 545 062,87 грн, оскільки чинним законодавством України встановлено спеціальний порядок погашення таких зобов`язань шляхом їх списання.

40. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що односторонній правочин зарахування зустрічних вимог, вчинений Боржником за заявою від 22.05.2025, оскаржується Стягувачем в судовому порядку, що також свідчить про відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку Боржника в сумі 3 605 764,90 грн за рахунок зарахування зустрічних однорідних вимог.

41. За наведених обставин суд приходить до висновків про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення з Боржника на користь Стягувача 3 605 764,90 грн надмірно стягнутої вартості безпідставно набутого природного газу.

ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗАСТОСОВАНИХ СУДОМ ЗАХОДІВ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ

42. При прийнятті до розгляду заяв про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, суд за клопотанням Боржника в п. 5 ухвали від 26.05.2025 по даній справі, на підставі ч. 3 ст. 328 ГПК України заборонив приймати до виконання наказ Господарського суду Полтавської області від 19.05.2025 у справі № 917/1297/23 про стягнення з ТОВ "ГК "Нафтогаз України" на користь ПрАТ "Гадячгаз" 3 605 764,90 грн надмірно стягнутої вартості безпідставно набутого природного газу та 118 990,24 грн надмірно стягнутої суми в рахунок відшкодування судового збору, до розгляду заяви ТОВ "ГК "Нафтогаз України" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. А також постановив зупинити виконання за вказаним наказом до розгляду заяви ТОВ "ГК "Нафтогаз України" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, у разі відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного наказу.

43. Оскільки заяви про визнання наказів Господарського суду Полтавської області від 19.05.2025 у справі № 917/1297/23 такими, що не підлягають задоволенню, розглянуті судом, суд вбачає за необхідне зняти встановлену ним заборону приймати до виконання наказ Господарського суду Полтавської області від 19.05.2025 у справі № 917/1297/23 та поновити виконання за вказаним наказом у разі відкриття виконавчого провадження з його виконання.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Полтавської області від 19.05.2025 у справі № 917/1297/23 про стягнення сум надмірно стягнутої вартості безпідставно набутого природного газу та надмірно стягнутої суми в рахунок відшкодування судового збору задовольнити частково.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Полтавської області від 19.05.2025 у справі № 917/1297/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на користь Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" 3 605 764,90 грн надмірно стягнутої вартості безпідставно набутого природного газу та 118 990,24 грн надмірно стягнутої суми в рахунок відшкодування судового збору, в частині стягнення 118 990,24 грн надмірно стягнутої суми в рахунок відшкодування судового збору.

3. Відмовити у визнанні таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Полтавської області від 19.05.2025 у справі №917/1297/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на користь Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" 3 605 764,90 грн надмірно стягнутої вартості безпідставно набутого природного газу та 118 990,24 грн надмірно стягнутої суми в рахунок відшкодування судового збору, в частині стягнення 3 605 764,90 грн надмірно стягнутої вартості безпідставно набутого природного газу.

4. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Полтавської області від 19.05.2025 у справі № 917/1297/23 про стягнення 86 538,36 грн на відшкодування сплаченого судового збору задовольнити повністю.

5. Визнати наказ Господарського суду Полтавської області від 19.05.2025 у справі № 917/1297/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на користь Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" 86 538,36 грн на відшкодування сплаченого судового збору таким, що не підлягає виконанню.

6. Зняти заборону приймати до виконання наказ Господарського суду Полтавської області від 19.05.2025 у справі № 917/1297/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, 1, м. Київ 116, 04116, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" (вул. Будька, 26 а, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300, ) 3 605 764,90 грн надмірно стягнутої вартості безпідставно набутого природного газу та 118 990,24 грн надмірно стягнутої суми в рахунок відшкодування судового збору.

Поновити виконання за вказаним наказом Господарського суду Полтавської області від 19.05.2025 у справі № 917/1297/23 у разі відкриття виконавчого провадження з його виконання.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.06.2025.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ Юлія БАЙДУЖ