РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.06.2025Справа № 910/2003/25

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Снабсервіс Груп" (51939, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, бульвар Будівельників, будинок 49, квартира 11)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Вторресурси" (04128, місто Київ, вулиця Туполєва Академіка, будинок 17)

про стягнення 312 438 грн 00 коп.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.02.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Снабсервіс Груп з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Вторресурси" про стягнення 312 438 грн 00 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу № 1004-23/1 від 10.04.2023 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати отриманого товару, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість в розмірі 312 438 грн 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 відкрито провадження у справі № 910/2003/25, справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Станом на 05.06.2025 відповідачем вимог ухвали суду від 21.02.2025, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі було отримано 21.02.2025, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про доставку електронного листа.

З огляду на вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Вторресурси" не скористалося наданими йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами суду не надано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.04.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СНАБСЕРВІС ГРУП" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНIЯ" ВТОРРЕСУРСИ" було укладено договір купівлі продажу № 1004-23/1 (далі - Договір). Відповідно до умов вищезазначеного Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «СНАБСЕРВІС ГРУП» як «Постачальник» взяло на себе зобов`язання у встановлений строк поставити (передати у власність) Товариству з обмеженою відповідальністю "КОМПАНIЯ" ВТОРРЕСУРСИ" "Покупцю", товар, зазначений в рахунку, який є невід`ємною частиною Договору, а покупець - прийняти і оплатити товар на умовах визначеними Договором.

Відповідно до п. 2.1 Розділу 2 Договору найменування (номенклатура, асортимент) кількість та ціна товару, який буде постачатися в рахунок виконання Договору визначений в рахунку, що надається до Договору. Загальна сума договору складається з суми вартості усіх видаткових накладних отриманих за узгодженням сторін. Відповідно до п. 2.2 Розділу 2 Договору ціна за Товар встановлюється в національній грошовій одиниці України. Загальна ціна Договору складає - 829 176, 00 грн. із них: - 209 000,00 грн. - постачання, що було здійснено у 2023 році згідно видаткової накладної № 23 від 12 квітня 2023 року та товарно-транспортною накладною № Р23 від 12 квітня 2023 року - оплату Відповідачем здійснено у розмірі 209 000,00 грн., у 2023 році в повному обсязі. У 2024 році Позивачем було здійснено поставку товару Відповідачу на загальну суму 620 176,00 грн., що складається: - видаткова накладна № 14 вiд 15.01.2024 року, на суму 143 298,00 грн.; - видаткова накладна № 15 вiд 15.01.2024 року - на суму 135 000,00 грн.; - видаткова накладна № 79 вiд 09.02.2024 року - на суму 137 800,00 грн.; - видаткова накладна № 145 вiд 28.06.2024 року - на суму 101 640,00 грн.; - видаткова накладна № 151 вiд 15.07.2024 року - на суму 102 438,00 грн. Відповідно до п. 3.1 розділу 3 Договору Розрахунки за поставлений Товар проводяться шляхом: оплати Покупцем після пред`явлення Постачальником рахунку на оплату товар за цінами визначеними у доданих до договору рахунку та видаткової накладної підписаної сторонами. Відповідно до п. 3.6 розділу 3 Договору, у випадку відсутності у рахунку строку та відсоткової частини оплати товару покупець зобов`язаний оплатити 100% вартості партії товару у термін 2 (двох ) робочих днів. Факт поставки товару підтверджується наступними видатковими накладними та товарно-транспортними накладними: - видаткова накладна № 14 вiд 15 січня 2024 року, товарно транспортна накладна № Р14 від 15 січня 2024 року - на суму 143 298,00 грн., товар що постачався сіль 3 технічна (навал). - видаткова накладна № 15 вiд 15 січня 2024 року, товарно транспортна накладна № Р15 від 15 січня 2024 року - на суму 135 000,00 грн. Товар що постачався (калій хлористий). - видаткова накладна № 79 вiд 09 лютого 2024 року, товарно транспортна накладна № Р79 від 09 лютого 2024 року - на суму 137 800,00 грн., товар що постачався сіль технічна (навал). - видаткова накладна № 145 вiд 28 червня 2024 року, товарно транспортна накладна № Р145 від 28 червня 2024 року - на суму 101 640,00 грн.товар що постачався сіль технічна (навал). - видаткова накладна № 151 вiд 15 липня 2024 року, товарно транспортна накладна № Р151 від 15 липня 2024 року - на суму 102 438,00 грн. товар що постачався сіль технічна (навал).

Як вбачається з матеріалів справи разом з вищезазначеними видатковими накладними та товарно-транспортними накладними позивачем надавалися відповідачу і рахунки на оплату. Відповідач частково сплатив, загальна сума коштів, що надійшла на рахунок Позивача за товар поставлений Відповідачу у 2024 році, що складає 307 738,00 грн..

Відповідно до п. 4.3 розділу 4 Договору, датою поставки Товару Покупцю вважається дата, яка вказана у видатковій накладній Постачальника. Дата поставки є момент переходу права власності на Товар до Покупця.

30.06.2024 року між Позивачем та Відповідачем було складено Акт звірки взаємних розрахунків за 1 півріччя 2024 року року, яким було встановлено, що борг перед ТОВ «СНАБСЕРВІС ГРУП» складав 285 000,00 грн.

30.10.2024 року між Позивачем та Відповідачем було складено Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2024 року по 30.10.2024 року, та виявлено факт наявності боргу перед ТОВ «СНАБСЕРВІС ГРУП», що складає - 312 438,00 грн.,

31.10.2024 року позивачем було направлено відповідачу лист за № 31/11-1 щодо сплати заборгованості за Договором. Виходячи з вищевикладеного, загальна сума основного боргу Відповідача перед Позивачем за Договором 1004-23/1 від 10.04.2023 року, складає - 312 438, 00 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до норм частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору купівлі-продажу від 10.04.2023 № 1004-23/1 Товариство з обмеженою відповідальністю "СНАБСЕРВІС ГРУП" взяло на себе зобов`язання у встановлений строк поставити (передати у власність) Товариству з обмеженою відповідальністю "КОМПАНIЯ" ВТОРРЕСУРСИ", товар, що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін видатковими накладними.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те. що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу № 1004-23/1 від 10.04.2023 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати отриманого товару, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість в розмірі 312 438 грн 00 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару за договором купівлі-продажу від 10.04.2023 № 1004-23/1, та факту наявності заборгованості у розмірі 312 438 грн 00 коп., вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню в розмірі 312 438 грн 00 коп.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Вторресурси" (04128, місто Київ, вулиця Туполєва Академіка, будинок 17, ідентифікаційний код 42445182) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Снабсервіс Груп" (51939, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, бульвар Будівельників, будинок 49, квартира 11, ідентифікаційний код 44468327) 312 438 (триста дванадцять тисяч чотириста тридцять вісім) грн 00 коп. та 4 686 (чотири тисячі шістсот вісімдесят шість) грн 57 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька