УХВАЛА

02 червня 2025 року

м. Київ

cправа № 915/1243/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Бакуліної С.В. (доповідач),

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ЕКСПОРТ ЛОГІСТИК"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 (головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді: Принцевська Н.М., Аленін О.Ю.) та рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2024 (суддя Мавродієва М.В.)

у справі №915/1243/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-САН"

до Акціонерного товариства "Миколаївобленерго",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ЕКСПОРТ ЛОГІСТИК",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,

про зобов`язання погодити проектно-кошторисну документацію на лінійну частину приєднання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-САН" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" про зобов`язання погодити робочий проект 5445.01.06.2022 "Будівництво КЛ-35 кВ від І с.ш. РУ-35 кВ ПС "Доманівка" до КРПЗ 35 кВ "СЕС" для зовнішнього підключення комплексу будівель і споруд фотоелектричної станції (к/н :08:000:0084) та "Реконструкція ПС 150/35/10 кВ "Доманівка" за межами с.Доманівка Вознесенського району Миколаївської області.

Господарський суд Миколаївської області рішенням від 11.09.2024 у справі №915/1243/23, яке Південно-західний апеляційний господарський суд залишив без змін постановою від 15.04.2025, в задоволені позову відмовив.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ЕКСПОРТ ЛОГІСТИК" (далі також - ТОВ "ІМЕКСЛОГІСТИК") звернулось 11.05.2025 через підсистему "Електронний суд" до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: (1)поновити строк на касаційне оскарження рішень судів попередніх інстанцій; (2)скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2024 у справі №915/1243/23 і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Виходячи з приписів частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, вона залишається без руху.

Пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК унормовано, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до частини другої статті 287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац 3 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

Так, скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.

Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ТОВ "ІМЕКСЛОГІСТИК" посилається на пункти 3 та 4 частини другої статті 287 ГПК, зазначаючи, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах; суд не дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункти 1 та 4 частини третьої статті 310 ГПК).

Разом з тим скаржником частково дотримано вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК, оскільки в касаційній скарзі ним чітко не наводиться відповідної норми (норм) права (щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах), єдину практику застосування якої (яких) необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання, та не обґрунтовано, в чому полягає непогодження із ним.

Оскільки касаційна скарга ТОВ "ІМЕКСЛОГІСТИК" не містить належного обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом / пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК, що є обов`язковою підставою для відкриття касаційного провадження з підстав недослідження зібраних у справі доказів, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху відповідно до частини другої статті 292 ГПК.

Отже, способом усунення недоліків касаційної скарги ТОВ "ІМЕКСЛОГІСТИК" є викладення касаційної скарги у новій редакції щодо обґрунтування підстав касаційного оскарження, а саме чітко навести норми (норму) права (щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду), єдину практику застосування яких (якої) необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання, та в чому полягає непогодження із ним.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому звертається увага на те, що заяву про усунення недоліків та касаційну скаргу в новій редакції, подані на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.

Згідно з частиною четвертою статті 174 та частиною другою статті 292 ГПК якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 ГПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ЕКСПОРТ ЛОГІСТИК" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2024 у справі №915/1243/23 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя С. В. Бакуліна