ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2025 р. Справа№ 911/2266/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка"

на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2024 (повне судове рішення складено 19.11.2024)

у справі № 911/2266/23 (суддя Смірнов О.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка"

до Яготинської міської ради Київської області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Національна Електронна Біржа"

про стягнення 239 382,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка" (позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Яготинської міської ради Київської області (відповідача) про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача 239 382,00 грн гарантійного внеску.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.01.2024 у справі № 911/2266/23 відмовлено у задоволенні позову.

Аргументуючи судове рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що результати електронного аукціону позивачем не оскаржувались, з огляду на це цивільні права останнього не порушені, а тому гарантійний внесок в сумі 239 382,00 грн, вважається сплаченим для участі в електронному аукціоні, що в свою чергу не підлягає стягненню відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки як встановлено вище правова підстава його набуття не відпала.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2024 у справі № 911/2266/23, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивача було допущено до участі в електронному аукціоні всупереч вимогам п. 19 Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації, у зв`язку з чим утримання відповідачем гарантійного внеску є необґрунтованим та підлягає стягненню на користь позивача, на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст відзиву відповідача на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач зазначає, що він як організатор аукціону з продажу об`єкта малої приватизації не має права витребовувати від потенційного покупця інші документи і відомості, ніж передбачені ч. 7 ст. 14 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна".

Поряд з цим, відповідач зазначає, що відповідальність за недостовірність, неповноту поданих документів, а також обов`язок довести відсутність ознак, передбачених ч. 2 ст. 8 вказаного вище Закону, покладається на покупця.

Також, відповідач зазначає, що у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 31.05.2023 за кодом 34 станом на 31.05.2023 09:55:22 відсутня інформація щодо встановленого обмеження щодо суми правочину, що може вчинятись генеральним директором без рішення вищого органу управління підприємства позивача.

Короткий зміст відзиву третьої особи-1 на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Третя особа-1 зазначає, що позивач помилково ототожнює органи місцевого самоврядування з органами державної влади, а кошти місцевого бюджету з коштами державного бюджету.

При цьому, третя особа-1 вказує про що підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає складові елементи шкоди, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Тобто, на переконання третьої особи-1, відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Узагальнений виклад позиції третьої особи-2

Третя особа-2 не скористалася своїм правом подати письмові заперечення на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2024, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка" на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2024 у справі № 911/2266/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2024 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/2266/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка" на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2024 у справі № 911/2266/23. Вирішено апеляційний перегляд оскаржуваного рішення здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

08.06.2023 відбувся електронний аукціон, за результатами якого складено протокол № SPE001-UA-986, відповідно до якого переможцем аукціону стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка" (позивач), остаточна цінова пропозиція переможця - 5 077 777,00 грн без ПДВ.

12.06.2023 позивач, своєю заявою в особі Голови Наглядової Ради Семеняки В.В., що була адресована оператору електронного майданчика Товариству з обмеженою відповідальністю "Національна Електронна Біржа" (третій особі-2), повідомив про допущення до участі в електронному аукціоні потенційного покупця з перевищенням повноважень та проханням повернути позивачу сплачений гарантійний та реєстраційний внески.

Також, позивач вказував у позові, що 16.06.2023 своєю заявою в особі Голови Наглядової Ради Семеняки В.В., що була адресована оператору електронного майданчика третій особі-2 повідомив про відмову від підписання протоколу електронного аукціону № SPE001-UA-986 через допущення неналежного покупця з перевищенням повноважень.

Так, позивач зазначив, що для участі в аукціоні підготовлено та подано перелік документів, які підписано генеральним директором Петренком А.І. До необхідного переліку документів долучено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 34 станом на 31.05.2023 09:55:22, з якого вбачається, що Петренко А.І. (згідно статуту) керівник.

Позивач в позові наголошував на тому, що відповідно до п. 13.15.3. статуту товариства від 03.12.2019, Генеральний директор товариства здійснює такі функції та має наступні права, зокрема: без довіреності, рішення загальних зборів засновників укладає договори на суму, що не перевищує 300 000, 00 грн, а також вчиняє інші юридичні дії від імені товариства.

Позивач вказував, що оскільки статутом товариства та наданим витягом з ЄДР встановлено обмеження щодо суми правочину, що може вчинятись генеральним директором без рішення вищого органу управління товариством до участі в електронному аукціоні з продажу було допущено позивача з перевищенням повноважень.

19.06.2023 відповідачем складено акт про не підписання позивачем протоколу за результатами електронного аукціону № SPE001-UA-986.

У позові позивач посилався, що за інформацією з офіційного веб-порталу електронної торгової системи "ProZorro-Продажі" електронний аукціон №SPE001-UA-986 з продажу об`єкта малої приватизації є таким, що не відбувся (посилання: https://prozorro.sale/auction/SPEOO 1 - UA-986).

Оператором електронного майданчика третьою особою-2 листом від 23.06.2023 з посиланням на п. 112. Постанови Кабінету Міністрів 432 "Про затвердження Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу" повідомлено, що сплачений гарантійний внесок в сумі 239 382,00 грн не повертаються дискваліфікованому переможцю та перераховуються оператором електронного майданчика, через якого надано найвищу цінову пропозицію, на казначейський рахунок, зазначений органом приватизації в інформаційному повідомленні, протягом п`яти робочих днів з дня настання події.

Позивач наголошував на тому, що складання акту від 19.06.2023 про відмову у підписанні протоколу за результатами електронного аукціону № SPE001-UA-986 та його дискваліфікація є неправомірними, а гарантійний внесок - таким, що підлягає поверненню, на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, що і стало причиною виникнення даного спору.

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.01.2024 у справі № 911/2266/23 відмовлено у задоволенні позову.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, відзивів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим, визначає Закон України "Про приватизацію державного та комунального майна".

Статтею 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" визначено, що:

- аукціон - спосіб продажу об`єкта приватизації, за яким власником об`єкта приватизації стає покупець, що в ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2 ч. 1);

- гарантійний внесок - сума коштів, яка вноситься потенційним покупцем об`єкта приватизації для забезпечення виконання його зобов`язання щодо участі в аукціоні у вигляді грошових коштів або банківської гарантії (п. 10 ч. 1);

- крок аукціону - надбавка (дисконт), на яку в ході аукціону здійснюється підвищення або зниження ціни об`єкта приватизації (п. 16 ч. 1);

- оператор електронного майданчика - юридична особа, що має право використовувати електронний майданчик та діє відповідно до договору, укладеного з Адміністратором електронної торгової системи, істотні умови якого визначаються Кабінетом Міністрів України (п. 18 ч. 1);

- організатор аукціону - Фонд державного майна України, його регіональні відділення, представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, органи приватизації територіальних громад або залучені ними юридичні особи, які діють відповідно до договору, укладеного з державними органами приватизації (п. 19 ч. 1);

- органи приватизації - Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, органи приватизації територіальних громад (п. 20 ч. 1);

- реєстраційний внесок - сума коштів у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати станом на 1 січня поточного року - для об`єктів малої приватизації (10 мінімальних заробітних плат - для об`єктів великої приватизації), що вноситься за реєстрацію заяви на участь у приватизації потенційним покупцем - на відповідний рахунок оператора електронного майданчика, який протягом п`яти робочих днів з дня проведення аукціону зараховує їх до державного або місцевого бюджету.

Частиною 1 ст. 14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" передбачено, що потенційні покупці зобов`язані подати разом із заявою у довільній формі інформацію і документи на участь у приватизації, визначені частиною сьомою цієї статті, - для об`єктів малої приватизації.

Відповідно до ч. 7 ст. 14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" до заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації подаються для потенційних покупців - юридичних осіб:

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань України - для юридичних осіб - резидентів;

- документ про реєстрацію у державі її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського або судового реєстру тощо), засвідчений згідно із законодавством держави його видачі, перекладений українською мовою, - для юридичних осіб - нерезидентів;

- інформація про кінцевого бенефіціарного власника. Якщо особа не має кінцевого бенефіціарного власника, зазначається інформація про відсутність кінцевого бенефіціарного власника і про причину його відсутності;

- остання річна або квартальна фінансова звітність;

- документ, що підтверджує сплату реєстраційного внеску, а також документ, що підтверджує сплату гарантійного внеску в розмірі 10 відсотків стартової ціни з рахунка потенційного покупця, відкритого в українському або іноземному банку (крім банків держав, внесених FATF до списку держав, що не співпрацюють у сфері протидії відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом), на рахунок, визначений частиною одинадцятою цієї статті;

- письмова згода потенційного покупця щодо взяття на себе зобов`язань, визначених умовами продажу.

Частиною 4 даної статті Закону унормовано, що Орган приватизації досліджує відомості, зазначені в документах, поданих переможцем аукціону, у тому числі відомості про відносини контролю.

Частиною 9 ст. 14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" передбачено, що орган приватизації з продажу об`єкта малої приватизації не затверджує протокол електронних торгів, не укладає договір купівлі-продажу за результатами продажу на аукціоні чи застосування процедури викупу із потенційним покупцем, який: не відповідає вимогам статті 8 цього Закону; не подав документи або відомості, обов`язкове подання яких передбачено цим Законом; подав неправдиві відомості про себе.

Не можуть бути підставою для прийняття рішення про відмову в затвердженні протоколу електронних торгів та подальшому укладенні договору купівлі-продажу формальні (несуттєві) помилки в оформленні заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації або в документах та інформації, що подаються разом із такою заявою, які не впливають на зміст заяви або документів та інформації, зокрема технічні помилки та описки.

Рішення органу приватизації про відмову у затвердженні протоколу електронних торгів або про відмову від укладення договору купівлі-продажу має містити вичерпний перелік підстав для прийняття такого рішення і ухвалюється після закінчення електронного аукціону на підставі перевірки органом приватизації заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації і доданих до неї документів та інформації переможця аукціону.

Переможець аукціону може оскаржити це рішення до суду протягом строку, передбаченого статтею 30 цього Закону.

Після закінчення електронного аукціону організатор аукціону з продажу об`єкта приватизації перевіряє заяву на участь у приватизації об`єкта приватизації разом із доданими до неї документами та інформацією переможця аукціону і в разі невідповідності доданих до заяви документів приймає рішення відповідно до частини шостої, дев`ятої цієї статті протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем формування в електронній торговій системі протоколу про результати електронного аукціону, - у разі продажу об`єкта малої приватизації (ч. 10 ст. 14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Тобто перевірка заяви на участь в електронному аукціоні та електронних копій документів переможця щодо відповідності вимогам закону, у тому числі з прийняттям рішення про відмову в укладенні договору купівлі-продажу об`єкта приватизації, здійснюються органом приватизації до затвердження протоколу про результати електронного аукціону та його публікації в електронній торговій системі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

За ч. 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата (ч. 1 ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Тобто, витяг є документом, що містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за певними, зазначеними заявником, критерієм пошуку та часовою актуальністю, тобто обидва документи - виписка та витяг, містять відомості про юридичну особу з метою її ідентифікації, попри те з відмінністю у зазначених в них відомостях про юридичну особу за часовою та вибірковою актуальністю.

Пунктом 13 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону унормовано, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи позивач подав до органу приватизації всі документи, визначені ч. 7 ст. 14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Докази у справі свідчать, що до заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації ТОВ "СГП ім. А.Г. Кравченка" надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань України від 31.05.2023р. за кодом 34 станом на 31.05.2023 09:55:22, в якому в графі "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо:" зазначені: Петренко Анатолій Іванович (згідно статуту) керівник, Семеняка Володимир Павлович (Повноваження: вчиняти дії від імені юридичної осіб, у тому числі підписувати договори тощо (згідно статуту))- представник.

Дійсно, із вказаного витягу вбачається, що керівництво та представництво юридичної особи позивача - ТОВ "СГП ім. А.Г. Кравченка" здійснюється згідно статуту.

Так, в матеріалах справи міститься Статут підприємства позивача - ТОВ "СГП ім. А.Г. Кравченка", далі Статут, розділом 13 якого визначено повноваження Дирекції Товариства.

Відповідно до п. 13.11 Статуту Дирекцію очолює Генеральний директор Товариства.

Згідно з п. п. 13.15.3. п. 13.15. Статуту Генеральний директор Товариства здійснює такі функції та має наступні права, зокрема, без довіреності, рішення Загальних зборів засновників укладає договори на суму, що не перевищує 300 000 (триста тисяч) гривень, а також вчинює інші юридичні дії від імені Товариства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 432 затверджено Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації (далі - Порядок), який визначає механізм проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації з використанням електронної торгової системи, визначення переможця за результатами електронного аукціону, розміру та порядку внесення плати за участь в електронному аукціоні, а також визначення додаткових умов продажу відповідно до положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Згідно з п. 19 Порядку оператор електронного майданчика проводить перевірку відповідності ідентифікаційної інформації (для громадян України - паспортні дані; для іноземних громадян - дані документа, що посвідчує особу; для юридичних осіб - резидентів - дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; для юридичних осіб - нерезидентів - дані документа про реєстрацію у державі місцезнаходження), наданої особою, яка має намір взяти участь в електронному аукціоні, даним, які зазначаються такою особою в заяві на участь в електронному аукціоні. Невідповідність наданої інформації є підставою для відмови такій особі у доступі до участі в електронному аукціоні.

Позивач у апеляційній скарзі вказував, що з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань України від 31.05.2023р. за кодом 34 станом на 31.05.2023 09:55:22, який було долучено позивачем до заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації, чітко вбачаються обмеження стосовно керівного складу підприємства позивача. Відтак, відповідач повинен був перевірити наявність повноважень представника позивача на вчинення ним відповідних дій.

В свою чергу відповідач у відзиві наголосив про те, що з тих документів, які були в загальному доступі, відповідач не мав можливості перевірити обмеження керівного складу позивача.

Частина 8 ст. 14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" визначає, що організатор аукціону з продажу об`єкта малої приватизації не має права витребувати від потенційного покупця інші документи і відомості, ніж передбачені частиною сьомою цієї статті.

Частиною 14 вказаної статті унормовано, що відповідальність за недостовірність, неповноту поданих документів, а також обов`язок довести відсутність ознак, передбачених частиною другою статті 8 цього Закону, покладається на покупця.

Відтак, суд погоджується з позицією відповідача, зважаючи на те, що позивачем не було надано відповідачу копію статуту ТОВ "СГП ім. А.Г. Кравченка".

Згідно із пунктом 28 Порядку особа, яка має намір взяти участь в електронному аукціоні, сплачує реєстраційний та гарантійний внески для набуття статусу учасника.

Відповідно до частини 11 статті 14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" для участі в аукціоні з продажу об`єкта малої приватизації гарантійний внесок сплачується на рахунок оператора електронного майданчика, через який подається заява на участь у приватизації.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем відповідно до платіжної інструкції № 115 від 26.05.2023 перераховано третій особі-2 в якості гарантійного внеску 239 382,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" протокол про результати електронного аукціону формується та оприлюднюється електронною торговою системою автоматично в день завершення аукціону в електронній формі. Протокол про результати електронного аукціону підписується шляхом накладення кваліфікованих електронних підписів, що базуються на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, крім випадків, якщо на підписанні протоколу в письмовій формі наполягає переможець електронного аукціону.

В матеріалах справи міститься заява позивача від 16.06.2023 про відмову від підписання протоколу електронного аукціону № SPE001-UA-986 через допущення неналежного покупця з перевищенням повноважень. У вказаній заяві позивач повідомляє про відмову від підписання протоколу електронного аукціону № SPE001-UA-986 через допущення неналежного покупця з перевищенням повноважень та просить повернути товариству сплачений гарантійний та реєстраційний внески.

19.06.2023 відповідачем складено акт про не підписання Протоколу про результати електронного аукціону № SPE001-UA-986.

Згідно протоколу про результати електронного аукціону № SPE001-UA-986 статус електронного аукціону: аукціон не відбувся.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону "Про приватизацію державного і комунального майна", переможець електронного аукціону протягом 20 робочих днів з дня формування протоколу про результати електронного аукціону сплачує на відповідний поточний рахунок органу приватизації ціну продажу об`єкта малої приватизації.

Переможець аукціону, який відмовився від підписання протоколу аукціону або договору купівлі-продажу, або не сплатив ціну продажу об`єкта приватизації у строк, встановлений цим Законом, позбавляється права на участь у подальших аукціонах з продажу того самого об`єкта (Абзац четвертий частини шостої статті 15 Закону "Про приватизацію державного і комунального майна").

Позивач результати електронного аукціону № SPE001-UA-986 не оскаржував.

Відповідно до абзацу першого та другого ч. 7 ст. 15 Закону "Про приватизацію державного і комунального майна" після закінчення аукціону сплачений потенційними покупцями гарантійний внесок повертається потенційним покупцям, які не стали переможцями аукціону, у строк, що не перевищує 10 робочих днів із дня затвердження протоколу аукціону органом приватизації. У випадках, передбачених частиною дев`ятою статті 14 цього Закону, або у разі відмови переможця аукціону від підписання протоколу аукціону або від укладення договору купівлі-продажу, або у разі несплати ним ціни продажу об`єкта приватизації у строк, встановлений цим Законом, гарантійний внесок йому не повертається та підлягає перерахуванню до відповідного бюджету.

Згідно вище зазначеної норми Закону (абзац другий частини сьомої статті 15 Закону) сума гарантійного внеску, який сплачено позивачем правомірно не повернута останньому та перерахована до бюджету.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/6360/20 від 13.05.2021 зазначено наступне:

"99. Системний аналіз наведених вище норм свідчить, що сплачений потенційним покупцем аукціону гарантійний внесок за своє суттю є платежем, який має на меті стимулювання переможця аукціону до належного виконання своїх зобов`язань з повного розрахунку за відповідне майно та укладення договору його купівлі-продажу. Такий внесок повертається лише тим потенційним покупцям, які не стали переможцями аукціону, тоді як у разі реалізації переможцем аукціону права на відмову від підписання протоколу аукціону або відмови переможця аукціону від укладення договору купівлі-продажу правовим наслідок цих дій є неповернення відповідного внеску та перерахування його до відповідного бюджету. Якщо переможець аукціону придбав об`єкт приватизації та підписав договір купівлі-продажу - сплачений ним гарантійний внесок зараховується під час розрахунку за придбаний об`єкт.

100. У той же час наведене не обмежує реалізацію права переможця аукціону на оскарження його результатів до суду із урахуванням правової природи процедури реалізації об`єкта приватизації, яка за своє суттю є правочином".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Так, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов.

По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відсутністю правової підстави вважають такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознак безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Отже, якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 Цивільного кодексу України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у вигляді розірвання договору.

Відтак, задля застосування до спірних правовідносин у справі ст. 1212 Цивільного кодексу України, необхідно встановити факт наявності або відсутності між сторонами у справі правовідносин, які б свідчили про наявність або відсутність правових підстав для перерахування заявлених до стягнення грошових коштів.

Як встановлено вище, результати електронного аукціону позивачем не оскаржувались, з огляду на це цивільні права позивача не порушені, а тому гарантійний внесок в сумі 239 382,00 грн, сплачений для участі в електронному аукціоні, не підлягає стягненню відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки як встановлено вище правова підстава його набуття не відпала.

Підсумовуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду, судовою колегією не встановлено неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права під час винесення оскаржуваного рішення і підстав для його зміни чи скасування, за мотивів наведених у апеляційній скарзі, колегія суддів теж не вбачає, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Інші доводи, наведені позивачем у апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

В свою чергу, викладені відповідачем та третьою особою-1 у відзивах на апеляційну скаргу твердження є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2024 у справі № 911/2266/23 - без змін.

Матеріали справи № 911/2266/23 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська