РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.04.2025Справа № 910/7369/22 (910/13117/24)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАН-2001"

до Шадур Наталії Миколаївни

про стягнення суми передплати у розмірі 1 114 000,00 грн

в межах справи № 910/7369/22

Суддя Івченко А.М.

Представники: відповідно до протоколу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАН-2001" до Шадур Наталії Миколаївни про стягнення суми передплати у розмірі 1 114 000,00 грн в межах справи № 910/7369/22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження надати суду: - відзив на позов, складений з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на чинне законодавство та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем; - докази направлення відзиву позивачу; запропоновано позивачу у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив на позов, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу; визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

08.11.2024 від відповідача надійшов відзив та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2024 позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 22.01.25.

13.11.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив.

26.12.2024, 08.01.2025 від позивача надійшли клопотання про витребування, зобов`язання вчинити дії.

20.01.2025 від відповідача надійшло клопотання про відкладення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 клопотання позивача про зобов`язання вчинити дії задоволено; зобов`язано Державну міграційну службу України надати відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання Відповідача - Шадур Наталії Миколаївни (РНОКПП НОМЕР_1 ); клопотання позивача про витребування оригіналів документів задоволено; витребувано у Шадур Наталії Миколаївни (РНОКПП НОМЕР_1 ) для огляду в судовому засіданні оригінали наступних документів:

- Акт звірки від 02.01.2019 р. до договору від 01.02.2018 року;

- Акт звірки до договору від 01.03.2017 року;

- Договір поставки від 01 березня 2017;

- Договір поставки від 01 лютого 2018;

- Лист-повідомлення від 14.12.2018;

- Накладна №1 від 28.07.2017 р.;

- Накладна №2 від 28.07.2017 р.;

- Накладна №3 від 28.07.2017 р.;

- Накладна №4 від 28.07.2017 р.;

- Накладна №5 від 29.07.2017 р.;

- Накладна №6 від 29.07.2017 р; відкладено підготовче засідання на 05.03.25.

06.02.2025 від Державну міграційну службу України надійшло повідомлення.

05.03.2025 від відповідача надійшло клопотання про відкладення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2025 повторно витребувано у Шадур Наталії Миколаївни (РНОКПП НОМЕР_1 ) для огляду в судовому засіданні оригінали наступних документів: - Акт звірки від 02.01.2019 р. до договору від 01.02.2018 року; - Акт звірки до договору від 01.03.2017 року; - Договір поставки від 01 березня 2017; - Договір поставки від 01 лютого 2018; - Лист-повідомлення від 14.12.2018; - Накладна №1 від 28.07.2017 р.; - Накладна №2 від 28.07.2017 р.; - Накладна №3 від 28.07.2017 р.; - Накладна №4 від 28.07.2017 р.; - Накладна №5 від 29.07.2017 р.; - Накладна №6 від 29.07.2017 р; відкладено підготовче засідання на 02.04.25.

01.04.2025 від позивача надійшли пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2025 закрито підготовче провадження з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАН-2001" до Шадур Наталії Миколаївни про стягнення суми передплати у розмірі 1 114 000,00 грн в межах справи № 910/7369/22; призначено розгляд заяви до розгляду по суті на 23.04.25.

В судовому засіданні представники учасників провадження у справі надали пояснення по суті та виступили із промовами у судових дебатах.

Судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ліквідатором банкрута було отримано банківську виписку АТ ОТП БАНК (МФО: 300528) за особовим рахунком НОМЕР_2 , що належить ТОВ "ТАН-2001" (Код ), за період з 01.01.2018 по 01.01.2020 рік.

З аналізу вищевказаної банківської виписки встановлено, що зі сторони ТОВ "ТАН-2001" на користь ФОП Шадур Н.М. (РНОКПП НОМЕР_1 ) в період з 12.02.2018р. по 12.12.2018р. включно були здійсненні оплати коштів на загальну суму 1 114 000,00 грн.

На підтвердження перерахунку вказаних грошових коштів до даної позовної заяви разом зі сторінкою 1 виписки з номером рахунку НОМЕР_2 також надаються окремі сторінки банківської виписки, а саме: 17, 19, 21, 26, 28, 31, 34, 38, 82, 97, 121, 158, на яких відображено оплати на користь ФОП Шадур Н.М. ( НОМЕР_3 ).

Відповідно до вищезазначеного ФОП Шадур Н.М. (РНОКПП НОМЕР_1 ) прийняла на себе зобов`язання щодо поставки на ТОВ "ТАН-2001" зернових культур на загальну суму 1 114 000,00 грн., але, як вбачається з наявної бухгалтерської документації, підтвердження відповідних поставок зі сторони ФОП Шадур Н.М. (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ "ТАН-2001" відсутнє.

При перерахунку коштів на користь ФОП Шадур Н.М. (РНОКПП НОМЕР_1 ) призначення платежу вказувалося «Оплата за зерновые согл дог № БН от 01.03.2017 г и Дог БН от 01.02.18, Без НДС» та «Оплата за зерновые согл договору № БН от 01.02.2018 г. Без НДС», але відповідних договорів № БН від 01.03.2017 р. та № БН від 01.02.2018, чи будь-яких інших документів за цими договорами мені, як арбітражному керуючому ТОВ "ТАН-2001", не передавалося.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Кодексу України з процедур банкрутства та з метою досудового врегулювання спору, ліквідатором банкрута 05.07.2023 року на адресу ФОП Шадур Н.М. (РНОКПП НОМЕР_1 ) цінним листом (Тренінг № 889) було відправлено Запит від 05.07.2023 року про надання документів, що підтверджують виконання ФОП Шадур Н.М. (РНОКПП НОМЕР_1 ) зобов`язання щодо поставки на ТОВ "ТАН-2001" зернових культур на загальну суму 1 114 000,00 грн., а саме:

- договори укладені між ТОВ "ТАН-2001" та ФОП Шадур Н.М.;

- видаткові накладні в розрізі оплат/поставок;

- рахунки фактури в розрізі оплат;

- товарно-транспортні накладні в розрізі поставок;

- акти приймання Товарів.

Також у вказаному Запиті від 05.07.2023 року було попереджено ФОП Шадур Н.М. (РНОКПП НОМЕР_1 ), що у разі ненадання запитуваних документів на підтвердження здійснення господарських операцій, а саме поставки на ТОВ "ТАН-2001" зернових культур на загальну суму 1 114 000,00 грн., проведені оплати без документального підтвердження вважатимуться одержаними у позадоговірному порядку, як безпідставно отримані, а за таких обставин отримані грошові кошти підлягають обов`язковому поверненню на користь ТОВ "ТАН-2001", які необхідно було перерахувати протягом 7 днів з моменту отримання вказаного запиту на банківський рахунок ТОВ "ТАН-2001" ( НОМЕР_2 в АТ ОТП БАНК (МФО: 300528)), про що вимагалося у Запиті від 05.07.2023 року.

Проте цінний лист (Трекінг № 889), яким відправлявся Запит від 05.07.2023 року, не був прийнятий адресатом ФОП Шадур Н.М., відповідно, повернувся у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Ухвали Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі № 910/7369/22 зобов`язано ОСОБА_2 (керівник банкрута ТОВ «ТАН-2001» до 29.03.2023) передати ліквідатору банкрута ТОВ «ТАН-2001»:

- договори, додаткові угоди та додатки, які зокрема укладені між ТОВ «ТАН-2001» та ФОП Шадур Н.М. (РНОКПП НОМЕР_1 );

- первинну бухгалтерську документацію (видаткові накладні, рахунки фактури, товарно-транспортні накладні, акти приймання Товарів тощо) по правовідносинам між ТОВ «ТАН-2001» та ФОП Шадур Н.М. (РНОКПП НОМЕР_1 );

Але, дана ухвала Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі № 910/7369/22 не була виконана ОСОБА_2 (керівником банкрута ТОВ «ТАН-2001» до 29.03.2023).

Відтак, з вищенаведених обставин виходить, що Відповідач не здійснила поставку на ТОВ «ТАН-2001» зернових на загальну суму 1 114 000,00 грн, чим допустила порушення взятого на себе зобов`язання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, доли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 1 ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 52 ЦК України встановлено, що у випадку припинення діяльності ФОП, зобов`язання цього суб`єкта господарювання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за ним як за фізичною особою, яка відповідає за їх належне виконання всім своїм майном, на яке може бути звернено стягнення.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України визначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За змістом ст. 59 КУзПБ з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо, строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

В статті 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 181 ГК України, господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач у поданому відзиві зазначає про пропущений строк позовної давності позивача на пред`явлення вимог.

Також, як вбачається зі змісту відзиву, відповідач не заперечує щодо підстав позову, більш того надає документи на підтвердження, що ним не виконано зобов`язання перед позивачем на загальну суму 1 096 084,27 грн, за договором поставки від 01.02.2018 року, що підтверджується наданим відповідачем Актом від 02.01.2019 року.

Водночас відповідач також підтверджує, що вказана сума 1 096 084,27 грн. була перерахована позивачем на його користь, що також підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою АТ ОТП БАНК (МФО: 300528) за особовим рахунком НОМЕР_2 , що належить ТОВ «ТАН-2001» (Код ) за період з 01.01.2018 по 01.01.2020 рік.

Відповідно до положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ від 30.03.2020 року), на підставі якого були внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України, зокрема, доповнено пунктом 4 розділ X "Прикінцеві положення", а також зміни до Цивільного процесуального кодексу України, зокрема доповнено пунктом 3 розділ XII "Прикінцеві положення", було передбачено продовження процесуальних строків на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України Постановою №211 від 11.03.2020р., який діяв з 12.03.2020 та був відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України чітко визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОУІП- 19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Тож, твердження відповідача щодо не порушення умов договору не знімає з нього обов`язку повернути отриману від Позивача суму передоплати у загальному розмірі 1 096 084,27 грн. за договором поставки від 01.02.2018 року, враховуючи, що на даний, час здійснення поставки та прийняття товару (зернових) є неможливим у зв`язку з завершенням позивачем господарської діяльності з підстав визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, що є обставиною, за яку жодна з сторін не відповідає.

Також пунктом 1.7. договору від 01.02.2018 року строк поставки встановлено до 31.12.2018 року.

Відповідно, в пункті 5.2. Даного договору сторони встановили, що умови цього договору можуть бути змінені чи доповнені тільки за письмової згоди сторін.

У поданій відповіді на відзив позивач просив суд стягнути з відповідача суму у розмірі 1 096 084,27 грн.

На підставі вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з урахуванням зміни

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог в повному обсязі.

За таких обставин, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутство, ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Шадур Наталії Миколаївни (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ТАН-2001» (Код , Місцезнаходження: 03186, м. Київ, вул. Антонова, буд. 5Б, офіс 701, Рахунок ОТП Банк: UА 44 06605, МФО: 300528) суму передплати в загальному розмірі 1 096 084,27 грн. та судовий збір у розмірі 13 368,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 04.06.2025

Суддя А.М.Івченко