ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. Справа№ 911/408/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Нечасного О.Л.

у присутності представників сторін:

скаржник: Корякін Д.В. особисто (в режимі відеоконференції)

від ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі": Шматко В.О. за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.02.2025

у справі №911/408/17 (суддя Лутак Т.В.)

за заявою Дочірнього підприємства "Рожниторф" Державного підприємства "Київторф"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.02.2025 року у справі №911/408/17 задоволено заяву арбітражного керуючого Филика А.І. про дострокове припинення повноважень ліквідатора у справі №911/408/17 про банкрутство ДП "Рожниторф" ДП "Київторф", залишено без розгляду заяву ФОП Корякіна Д.В. про відсторонення арбітражного керуючого Филика А.І. від виконання повноважень ліквідатора банкрута, відсторонено арбітражного керуючого Филика А.І. від виконання повноважень ліквідатора у справі №911/408/17 про банкрутство ДП "Рожниторф" ДП "Київторф", постановлено визначити кандидатуру арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора ДП "Рожниторф" ДП "Київторф" шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору та зобов`язано арбітражного керуючого Филика А.І. виконувати повноваження ліквідатора ДП "Рожниторф" ДП "Київторф" до призначення Господарським судом Київської області нового ліквідатора у справі №911/408/17 про банкрутство ДП "Рожниторф" ДП "Київторф" у встановленому КУзПБ порядку.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ФОП Корякін Д.В. звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати п.2,4 ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2025 року у справі №911/408/17 та ухвалити нове рішення, яким доручити комітету кредиторів прийняття рішення про визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі про банкрутство ДП "Рожниторф" ДП "Київторф"; у частині розгляду заяви Корякіна Д.В. про відсторонення арбітражного керуючого Филика А.І. від виконання повноважень ліквідатора ДП "Рожниторф" ДП "Київторф" справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції; стягнути з ДП "Рожниторф" ДП "Київторф" на користь Корякіна Д.В. витрати по сплаті судового збору; постановити окрему ухвалу стосовно допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.02.2025 року апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Буравльов С.І., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 03.03.2025 відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП Корякіна Д.В. на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.02.2025 року у справі №911/408/17, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/408/17, в яких міститься оскаржувана ухвала від 13.02.2025 року.

19.03.2025 року супровідним листом Господарського суду Київської області №02-04/911/408/17 від 18.03.2025 року витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду 24.03.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Корякіна Д.В. на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.02.2025 року у справі №911/408/17, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 14.05.2025 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому суду відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Филик А.І. просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

05.05.2025 року через систему "Електронний суд" від скаржника надійшла заява про проведення судового засідання 14.05.2025 в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

У зв`язку з перебуванням судді Буравльова С.І. у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025 для розгляду справи №911/408/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Cотніков С.В., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 13.05.2025 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №911/408/17 за апеляційною скаргою ФОП Корякіна Д.В. на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.02.2025, а також задоволено заяву ФОП Корякіна Д.В. та призначено проведення судового засідання 14.05.2025 року в режимі відеоконференції.

Корякін Д.В в судовому засіданні 14.05.2025 в режимі відеоконференції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу п.2,4 ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2025 року у справі №911/408/17 та ухвалити нове рішення, яким доручити комітету кредиторів прийняття рішення про визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі про банкрутство ДП "Рожниторф" ДП "Київторф"; у частині розгляду заяви Корякіна Д.В. про відсторонення арбітражного керуючого Филика А.І. від виконання повноважень ліквідатора ДП "Рожниторф" ДП "Київторф" справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" в судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

14.05.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення учасників судового процесу, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги Корякіна Д.В. слід відмовити, а ухвалу Господарського суду Київської області від 13.02.2025 року у даній справі в оскаржуваній частині - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/408/17 про банкрутство Дочірнього підприємства "Рожниторф" Державного підприємства "Київторф", провадження в якій порушено ухвалою суду від 06.03.2017 в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Господарського суду Київської області від 20.03.2017 боржника визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Фесенка Є.М.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.02.2024 ліквідатором Дочірнього підприємства "Рожниторф" Державного підприємства "Київторф" призначено арбітражного керуючого Филика А.І.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 замінено кредитора у справі №911/408/17 - ТОВ "Софт-Плюс" його процесуальним правонаступником - ФОП Корякіним Д.В.

24.12.2024 до Господарського суду Київської області від ФОП Корякіна Д.В. надійшла заява про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень у справі, у якій останній просив суд відсторонити арбітражного керуючого Филика А.І. від виконання повноважень ліквідатора боржника.

В обґрунтування вищевказаної заяви про відсторонення арбітражного керуючого Филика А.І. від виконання повноважень ліквідатора у даній справі, ФОП Корякін Д.В. посилається на невиконання та неналежне виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого, зловживання правами арбітражного керуючого, подання до суду неправдивих відомостей, а також наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Заперечуючи проти заяви арбітражний керуючий Филик А.І. у своїх письмових поясненнях зазначив, що фактично станом на сьогодні ФОП Корякін Д.В. не є учасником провадження у даній справі і просив суд залишити без розгляду заяву ФОП Корякіна Д.В. про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень у справі.

За наслідками розгляду заявлених вимог ухвалою Господарського суду Київської області від 13.02.2025 року у справі №911/408/17, зокрема, залишено без розгляду заяву ФОП Корякіна Д.В. про відсторонення арбітражного керуючого Филика А.І. від виконання повноважень ліквідатора банкрута, постановлено визначити кандидатуру арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора ДП "Рожниторф" ДП "Київторф" шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

ФОП Корякін Д.В. з даною ухвалою суду в наведеній частині не погоджується та в обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Оскільки доводи та вимоги скаржника фактично зводяться до незгоди з ухвалою суду в частині пунктів 2,4 оскаржуваної ухвали, то у відповідності до ст.269 ГПК України ухвала суду першої інстанції переглядається лише в цій частині.

В іншій частині ухвала місцевого господарського суду не переглядається.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення вказаної ухвали в оскаржуваній частині, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування ухвали з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор - це арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності (ч. 1 ст. 10 Кодексу України з процедур банкрутства). Вимоги до арбітражного керуючого визначені положеннями ст. 11 Кодексу України з процедур банкрутства

Права та обов`язки арбітражного керуючого визначені ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, згідно з ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Статтею 13 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий під час здійснення своїх повноважень є незалежним. Забороняється будь-який незаконний вплив, тиск або втручання в діяльність арбітражного керуючого. Незалежність арбітражного керуючого забезпечується, зокрема, особливим порядком його призначення, притягнення до відповідальності та припинення його повноважень.

Абзацом 1 ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою.

Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого;

2) зловживання правами арбітражного керуючого;

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого;

51) тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого на строк понад 30 днів;

6) наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів (абз. 2 ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства).

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства якщо заяву про відсторонення арбітражного керуючого подано не учасником провадження у справі, така заява залишається судом без розгляду.

Відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності таких підстав.

Клопотання про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень має містити кандидатуру арбітражного керуючого для його призначення для виконання повноважень у справі про банкрутство (абз. 5 ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства).

За наявності підстав для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень або за клопотанням комітету кредиторів господарський суд протягом 14 днів постановляє ухвалу про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень та призначення іншого арбітражного керуючого (абз. 6 ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства).

Отже, з вищезазначеного вбачається, що законодавцем визначено три випадки (і відповідні їм підстави) відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень:

- за заявою самого арбітражного керуючого - абз. 1 ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства;

- за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою господарського суду за наявністю підстав, визначених у самому Кодексі - абз. 2 ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства;

- за клопотанням комітету кредиторів незалежно від наявності підстав - абз. 4 ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.

Як вбачається матеріалів справи, ФОП Корякін Д.В. згідно постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 року у справі №911/408/17 визнаний процесуальним правонаступником ТОВ "Софт-Плюс", яке, в свою чергу, було процесуальним правонаступником первісного кредитора у даній справі - ТОВ "Колекторна компанія "Гарант" (ухвала Господарського суду Київської області від 09.01.2020 у справі №911/408/17).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ТОВ "Колекторна компанія "Гарант" визнано кредитором ДП "Рожниторф" ДП "Київторф" згідно ухвали Господарського суду Київської області від 19.06.2017 у справі №911/408/17.

Так, кредиторські вимоги ТОВ "Колекторна компанія "Гарант" до боржника обґрунтовувались тим, що 11.12.2007 між АБ "Банк регіонального розвитку" (банк) та ДП "Рожниторф" (позичальник) було укладено кредитний договір №11/02-157, за умовами якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію, а позичальник зобов`язався використати кредит для поповнення обігових коштів та своєчасно і у повному обсязі повернути кредит та виплачувати банку проценти за користування кредитом.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.12.2011 у справі №10/006-11 стягнуто з ДП "Рожниторф" на користь АБ "Банк регіонального розвитку" 370 174, 84 грн. заборгованості по кредитному договору №11/02-157 від 11.12.2007 та судові витрати по справі, а саме: 248 058,00 грн. - заборгованості за кредитом, 93 925,14 грн. - заборгованості за процентами, 17 762, 86 грн. - пені за кредитом, 6 019,37 грн. - пені за процентами, 3 407,71 грн. - 3% річних за кредитом, 1 001,77 грн. - 3 % річних за процентами, а також судові витрати: 3 701,75 грн. - державного мита та 236,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

16.01.2012 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 23.12.2011 року у справі №10/006-11 видано відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.01.2015 у справі №10/006-11 проведено процесуальне правонаступництво, замінено сторону (стягувача) по виконанню наказу Господарського суду Київської області, виданого на виконання рішення Господарського суду Київської області від 23.12.2011 у справі №10/006-11, АБ "Банк регіонального розвитку" на ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", на підставі укладеного 20.11.2013 між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку", ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Національним банком України договору про передавання в управління непроданих активів, відповідно до якого Акціонерний банк "Банк регіонального розвитку" передав ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", а останній прийняв документи кредитної справи по кредитному договору № 11/02-157 від 11.12.2007, укладеного між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та Дочірнім підприємством "Рожниторф".

30.09.2015 між ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та ТОВ "Колекторна компанія "Гарант" було укладено договір №057 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором №11/02-157 від 11.12.2007, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Київської області від 11.10.2016 у справі №10/006-11 замінено стягувача за наказом №10/006-11 від 16.01.2012 у виконавчому провадженні №31489294 ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" його правонаступником ТОВ "Колекторна компанія "Гарант".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.06.2017 у даній справі затверджено реєстр вимог кредиторів ДП "Рожниторф" ДП "Київторф", до якого включено, зокрема, вимоги ТОВ "Колекторна компанія "Гарант" як забезпеченого кредитора на суму 749 945, 00 грн. та як конкурсного кредитора на суму 78 408, 46 грн - 4 черга.

Вказана ухвала мотивована тим, що ТОВ "Колекторна компанія "Гарант" заявлено кредиторські вимоги на суму 828 353,46 грн, а саме: 248 058,00 грн. прострочений кредит; 216 560,52 грн. прострочених процентів; 8 128,15 грн. пеня за прострочення повернення кредиту; 7 096,07 грн. пеня за прострочення повернення відсотків; 321 494,63 грн. інфляційні втрати за період з листопада 2013 року по вересень 2015 року; 27015,80 грн. 3% річних за період з 14.11.2013 по 30.09.2015. ТОВ "Колекторна компанія "Гарант" надано суду документи, з яких вбачається, що вимоги у сумі 749 945,00 грн. забезпечені заставою боржника згідно п. 1.2.1 договору застави б/н від 11.12.2007, укладеного між боржником та Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку". Таким чином, вимоги ТОВ "Колекторна компанія "Гарант" в частині 749 945,00 грн. основного боргу є забезпеченими, решта кредиторських вимог на суму 78 408, 46 грн. визнані конкурсними в 4 чергу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.01.2020 у даній справі проведено процесуальне правонаступництво, замінено кредитора - ТОВ "Колекторна компанія "Гарант" на нового кредитора - ТОВ "Преміум Офіс Інвест", яке в подальшому змінило найменування на ТОВ "Софт-Плюс".

Зазначена ухвала мотивована тим, що ТОВ "Преміум Офіс Інвест" на підставі договору №27/09/19 про відступлення права вимоги (заміну кредитора в зобов`язанні) від 27.09.2019, набуло право вимоги до ДП "Рожниторф" ДП "Київторф", що належало ТОВ "Колекторна компанія "Гарант" згідно з договором застави б/н від 11.12.2007 та визнано ухвалою Господарського суду Київської області від 19.06.2017 у даній справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 замінено кредитора у справі №911/408/17 - ТОВ "Софт-Плюс" його процесуальним правонаступником - ФОП Корякіним Д.В.

Зі змісту вказаної постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 вбачається, що ФОП Корякін Д.В., на підставі протоколу про проведення аукціону №BRD001-UA-200 від 17.06.2024 та договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги від 24.06.2024, набув право вимоги до боржника, що підтверджені ухвалою Господарського суду Київської області від 19.06.2017, якою визнано вимоги ТОВ "Колекторна компанія "Гарант" до боржника як забезпеченого кредитора на суму 749 945, 00 грн. та як конкурсного кредитора на суму 78 408, 46 грн. - 4 черга, тобто ФОП Корякін Д.В. набув прав попередніх кредиторів у справі, які визнані судом на підставі ухвал Господарського суду Київської області від 19.06.2017 та 09.01.2020 у даній справі.

При цьому, з наявних у матеріалах справи документів судом першої інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 у справі №910/13515/18 визнано недійсним договір №057 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором №11/02-157 від 11.12.2007; зобов`язано ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" повернути ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору №057 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором № 11/02-157. від 11.12.2007.

Тобто, вказаним судовим рішенням, яке в установленому законом порядку не скасовано та є чинним, визнано недійсними вимоги ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" до ДП "Рожниторф" ДП "Київторф", які в подальшому були відступлені на ТОВ "Преміум Офіс Інвест" (нова назва ТОВ "Софт-Плюс") та ФОП Корякіна Д.В.

Так, ведення реєстру вимог кредиторів, згідно з положеннями частини першої статті 61 КУПБ належить до компетенції ліквідатора, який відповідно до статті 65 КУзПБ, подає до суду дані про розміри погашених вимог кредиторів після завершення всіх розрахунків з кредиторами разом зі звітом та ліквідаційний балансом.

Згідно ч. 1 ст. 3 КУПБ, вимоги до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів визначає державний орган з питань банкрутства.

Аналіз пунктів 1, 10 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №228, дає підстави для висновку, що Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань банкрутства та на який покладено обов`язок визначати форму та порядок ведення реєстру кредиторів шляхом розроблення, видання та оприлюднення регуляторних актів.

Пунктом 1 Вимог до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17.08.2020 №2778/5 (далі - Вимоги) встановлено, що ці Вимоги визначають порядок ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство (неплатоспроможність) (далі - Реєстр) та вимоги до форми Реєстру, організаційні підходи при складанні, веденні та внесенні змін до Реєстру на всіх стадіях провадження справи про банкрутство (неплатоспроможність).

Отже, ведення та внесення змін до реєстру вимог кредиторів арбітражними керуючими (керуючими санації, ліквідаторами) здійснюється відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства з урахуванням положень, передбачених зазначеними Вимогами.

Аналіз пунктів 1 - 6 Вимог дає підстави для висновку про те, що реєстр вимог кредиторів - це єдина уніфікована система записів про кредиторів боржника та їхні вимоги, яка ведеться державною мовою, в електронному вигляді за встановленою формою, підтримання якої в актуальному стані покладено на арбітражного керуючого та боржника, та доступ до якої мають конкурсні та забезпечені кредитори, інвестори, а також поточні кредитори (з моменту ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури або введення процедури погашення боргів боржника) згідно з Порядком функціонування автоматизованої системи "Банкрутство та неплатоспроможність", затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 18.02.2020 №594/5.

Пунктом 1 Розділу ІІІ "Ведення Реєстру" Вимог передбачено, що арбітражний керуючий починає ведення Реєстру за результатами попереднього засідання господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Підставою для внесення відомостей до Реєстру є ухвала (постанова) господарського суду або інформація, отримана під час провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) (списання або прощення боргів, задоволення вимог кредиторів, зміна відомостей про кредитора тощо).

Відповідно до пункту 8 Розділу ІІІ "Ведення реєстру" Вимог, у разі погашення вимог кредитора іншим шляхом, ніж задоволення за рахунок реалізації майна, відомості щодо способу погашення та дати погашення такої вимоги вносяться в графу "Примітки".

Також, пунктом 14 Розділу ІІІ Вимог передбачено, що у випадку повного погашення вимог кредитора або відмови кредитора від вимог у графі "Примітки" відповідного запису Реєстру робиться відмітка про повне погашення або про виключення вимог кредитора із зазначенням дати та підстав погашення чи виключення.

Отже, згідно з положеннями частини першої статі 61 КУБ та Вимог, ведення реєстру вимог кредиторів належить до компетенції ліквідатора, який на підставі інформації отриманій, зокрема, під час провадження у справі про банкрутство, вносить відповідні відомості до реєстру.

За приписами статті 1 КУПБ погашені вимоги кредиторів - задоволені вимоги кредиторів, а також зобов`язання, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну або припинення зобов`язання в інший спосіб.

Тобто, погашені вимоги - це припинені грошові зобов`язання, як наслідок, відсутність цивільно-правового зв`язку у правовідносинах між боржником і кредитором.

У даному випадку, з прийняттям рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 року у справі №910/13515/18 ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" вибуло з правовідносин, що склалися на підставі Кредитного договору від 11.12.2007 №11/02-157, що припинило цивільно-правовий зв`язок у правовідносинах між боржником і кредитором (ТОВ "Колекторська компанія "Гарант"), які в подальшому відступались до ТОВ "Преміум Офіс Інвест" (нова назва "Софт-Плюс") та ФОП Корякіна Д.В.

З наявного у справі про банкрутство ДП "Рожниторф" ДП "Київторф" станом на 20.01.2025 реєстру вимог кредиторів вбачається, що ліквідатором банкрута 16.01.2025, на підставі Вимог до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17.08.2020 №2778/5, виключено ФОП Корякіна Д.В. з реєстру вимог кредиторів боржника, як останнього кредитора в ланцюжку кредиторських вимог первісного кредитора - ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" згідно ухвали суду від 19.06.2017 року, через припинення цивільно-правового зв`язку між кредитором і боржником згідно рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 року у справі №910/13515/18.

22.01.2025 ліквідатором банкрута направлено на адресу ФОП Корякіна Д.В. повідомлення №01-28/911/407/18/4 від 20.01.2025 про припинення грошових зобов`язань Дочірнього підприємства "Рожниторф" ДП "Київторф" перед ФОП Корякіним Д.В. та виключення їх з реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Рожниторф" ДП "Київторф". Будь-якої відповіді на вказане повідомлення матеріали справи не містять.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/2054/23 (914/1985/24) за позовом ДП "Рожниторф" ДП "Київторф" до ТОВ "Софт-Плюс" та ФОП Корякіна Д.В., за участі третіх осіб ТОВ "Варман" та ТОВ "Е-Тендер", про визнання недійсними результатів електронного аукціону №BRD001-UA-200 від 17.06.2024 з продажу права грошової вимоги, оформлених протоколом про проведення аукціону №BRD001-UA-200 від 17.06.2024, та застосування наслідків нікчемного правочину шляхом зобов`язання ФОП Корякіна Д.В. передати (повернути) ТОВ "Софт-Плюс" право вимоги, згідно укладеного між ними договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги від 24.06.2024, а також документи, що передані ФОП Корякіну Д.В. від ТОВ "Софт-Плюс" згідно акту приймання-передачі документів від 24.06.2024 до договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги від 24.06.2024.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що ФОП Корякін Д.В. на даний час виключений з реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство ДП "Рожниторф" ДП "Київторф", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення без розгляду заяви ФОП Корякіна Д.В. про відсторонення арбітражного керуючого Филика А.І. від виконання повноважень ліквідатора Дочірнього підприємства "Рожниторф" ДП "Київторф".

Посилання апелянта на те, що єдиною законною підставою для виключення скаржника з реєстру вимог кредиторів є ухвала про перегляд за новоявленим обставинами ухвали Господарського суду Київської області від 19.06.2017 року у даній справі про затвердження реєстру вимог кредиторів ДП "Рожниторф" ДП "Київторф", апеляційним судом відхиляється, оскільки, як було зазначено вище, ведення реєстру вимог кредиторів належить до компетенції ліквідатора, який на підставі інформації отриманій, зокрема, під час провадження у справі про банкрутство, вносить відповідні відомості до реєстру.

Крім того, ухвалою Господарського суду Київської області від 13.02.2025 року у справі №911/408/17 було також задоволено заяву арбітражного керуючого Филика А.І. про дострокове припинення повноважень ліквідатора у справі №911/408/17 про банкрутство ДП "Рожниторф" ДП "Київторф".

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КУзПБ, кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

Арбітражний керуючий для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, у разі відсторонення розпорядника майна або керуючого реструктуризацією від виконання повноважень, керуючий санацією, керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) чи зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи).

Згідно з ч. 8 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про: визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення у справі про банкрутство; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого.

Положеннями ч. 1 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

З огляду на вищевикладене вбачається, що ліквідатор банкрута призначається за клопотанням комітету кредиторів, водночас, Кодексом України з процедур банкрутства передбачений порядок призначення арбітражного керуючого шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору. Тобто, комітет кредиторів наділений правом запропонувати суду кандидатуру ліквідатора, проте право вибору такої кандидатури та призначення ліквідатора належить виключно суду.

Разом з тим, ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства визначено основні критерії відповідності кандидатури арбітражного керуючого, що полягають, зокрема, у відсутності заінтересованості щодо боржника і кредиторів, а також відсутності конфлікту інтересів. Арбітражний керуючий у справі - це особа, яка є гарантом балансу інтересів кредиторів і боржника.

Отже, під час призначення ліквідатора господарський суд не зв`язаний виключно кандидатурами арбітражних керуючих, запропонованими комітетом кредиторів та має право самостійно призначити арбітражного керуючого з метою дотримання балансу інтересів і усунення конфлікту між банкрутом і його кредиторами відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

За таких обставин, враховуючи те, що на даний час процесуальний статус ФОП Корякіна Д.В. у даній справі чітко не визначений та він є виключеним з реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство ДП "Рожниторф" ДП "Київторф", з метою виконання основних засад господарського судочинства, дотримання балансу інтересів усіх кредиторів та боржника, зважаючи на те, що оскаржуваною ухвалою також задоволено заяву арбітражного керуючого Филика А.І. про дострокове припинення повноважень ліквідатора у справі №911/408/17 про банкрутство ДП "Рожниторф" ДП "Київторф", колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності визначення кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора у даній справі шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору, що спростовує відповідні доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи скаржника щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу місцевого господарського суду в оскаржуваній частині прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеними, безпідставними, необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування ухвали суду в оскаржуваній частині не вбачається.

Щодо вимог про постановлення окремої ухвали стосовно допущення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, то судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 10 ст. 246 ГПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Разом з тим, суд зазначає, що постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства. Більш того, суд не постановляє окремих ухвал за клопотаннями сторін (аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2024 у справі №921/357/20).

При цьому, судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги ФОП Корякіна Д.В. не було встановлено порушень місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, і, як наслідок, підстав для постановлення відносно нього окремої ухвали, у зв`язку із чим таке клопотання скаржника задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційним судом не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги ФОП Корякіна Д.В. і скасування ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2025 року у даній справі в оскаржуваній частині, така апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині (п.п. 2, 4 резолютивної частини) - без змін. Судові витрати, пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, згідно ст.129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.02.2025 у справі №911/408/17 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду Київської області від 13.02.2025 року у справі №911/408/17 в оскаржуваній частині (п.п. 2, 4 резолютивної частини) залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Справу повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 02.06.2025 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

Б.В. Отрюх