номер провадження справи 26/22/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 Справа № 908/1574/20(908/1209/25)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Автомобільний центр (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, ); представник позивача - арбітражний керуючий Сиротенко Олександр Олександрович (04070, Україна, м. Київ, Андріївський узвіз, 38, офіс 1)

до відповідача: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), (02022 Україна, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 15, 3 поверх)

про стягнення грошових коштів в сумі 223 762, 69 грн.

в межах справи № 908/1574/20

про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю Автомобільний центр (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, )

кредитори 1/ Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, )

2/ Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

3/ Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради Київської міської державної адміністрації) Київтеплоенерго (пл. І. Франка, 5, м. Київ, 01001; вул. Жилянська, 83/53, м. Київ, 01032)

4/ Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк Укргазбанк (поштова адреса: вул. Б. Хмельницького, 16-22, м. Київ, 01030)

ліквідатор - арбітражний керуючий Сиротенко Олександр Олександрович (04070, Україна, м. Київ, Андріївський узвіз, 38, офіс 1)

Представники сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

УСТАНОВИВ:

Ліквідатор ТОВ «Автомобільний центр» арбітражний керуючий Сиротенко О.О. звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр» грошових коштів в сумі 223 762,69 грн.

30.04.2025 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу № 908/1209/25 розподілено судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.05.2025р. прийнято позовну заяву ліквідатора ТОВ «Автомобільний центр» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр» грошових коштів в сумі 223 762,69 грн, до розгляду в межах справи №908/1574/20 про банкрутство позивача, відкрито провадження з розгляду позовної заяви; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20.05.2025 о/об 11-30 год.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином.

Оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд установив наступне.

У провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/1574/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр» (далі боржник).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області №908/1574/20 від 18.08.2020 р. відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний центр" (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області №908/1574/20 від 03.09.2020р. розпорядником майна призначено Сиротенка Олександра Олександровича (свідоцтво Міністерства Юстиції України № 520 від 28.03.2013).

Відповідно до ч. 2 ст 41 Кодексу України з питань банкрутства (в редакції до 20.03.2023року) мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

На виконання вимог Кодексу розпорядником майна за вих №409/21 від 01.11.2021р. до Вознесенівського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), тобто за місцезнаходженням ТОВ «Автомобільний центр» (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11) було здійснено запит про надання інформації щодо відкритих виконавчих проваджень, стягувачем або боржником в яких є ТОВ «Автомобільний центр» та повідомлено про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

У відповідь на запит, листом вих.64189/15 Вознесенівським відділом Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) було повідомлено, що згідно перевірки Державного реєстру виконавчих проваджень, на примусовому виконанні не перебувають виконавчі провадження відносно ТОВ «Автомобільний центр» .

Постановою Господарського суду Запорізької області від 21.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр» було визнано банкрутом, та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Сиротенка Олександра Олександровича (свідоцтво Міністерства Юстиції України № 520 від 28.03.2013).

21.12.2021 року було здійснене офіційне оприлюднення повідомлення про визнання ТОВ «Автомобільний центр» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України, номер публікації: 67921.

Листом за вих №6/22 від 10.01.2022р. до Вознесенівського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), тобто за місцезнаходженням ТОВ «Автомобільний центр» (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11) ліквідатором було здійснено запит про надання інформації щодо відкритих виконавчих проваджень, стягувачем або боржником в яких є ТОВ «Автомобільний центр» та повідомлено про те що товариство визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. На час подання позовної заяви відповіді на запит не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Кодексу України з питань банкрутства, ліквідатор продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

На виконання вимог Кодексом ліквідатором було продано майно банкрута, а саме:

1. В ТОВ "Автомобільний центр-Троєщина" ( ) частка ТОВ «Автомобільний центр» становить 13 323 609,09 грн, що складає 92,8985% статутного капіталу;

2. В ТОВ «Світ автозапчастин» ( ) частка ТОВ «Автомобільний центр» становить 2 210 320,00 грн, що складає 99,1722% статутного капіталу;

3. В ТОВ «Азов рем-сервис» ( ) частка ТОВ «Автомобільний центр» становить 21 759 853,00 грн, що складає 99,9966% статутного капіталу;

28.03.2023 р. на рахунок ТОВ «Автомобільний центр», відкритому в АТ «РВС БАНК» були зараховані грошові кошти:

- згідно протоколу № BRD001-UA-626 від 15.03.2023р. в сумі 13 261,92 грн;

- згідно протоколу № BRD001-UA-564 від 15.03.2023р. в сумі 79 941,65 грн;

- згідно протоколу № BRD001-UA-087 від 15.03.2023р. в сумі 130 559,12 грн;

Всього було отримано 223 762,69 грн.

22.04.2025 р. ліквідатором від Подільського відділення № 1 АТ «РВС БАНК» було отримано виписку по особовому рахунку за період з 15.02.2023 по 22.04.2025р., з якої вбачається, що 11.01.2024 р. банком було списано 233 762, 69 грн на користь Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за виконавчим провадженням № 58982931 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 50509656 від 04.04.2016р.

23.04.2025 р. ліквідатор ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 58982931 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 50509656 від 04.04.2016р.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречуха О.Я № 58982931 від 24.04.2019 р. відкрито виконавче провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 50509656 від 04.04.2016р.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боярчука О.В. №58982931 від 27.11.2023 р. було накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Автомобільний центр», після цього, а саме 11.01.2024 р. грошові кошти в сумі 223 762,69 грн. були списані банком на користь виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст 41 Кодексу України з питань банкрутства, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Згідно ч.3 ст 41 Кодексу України з питань банкрутства, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника) або перебування майна боржника, яке є предметом забезпечення, на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

Відповідно ч.14 ст 39 Кодексу України з питань банкрутства, з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Згідно п.4 ч. 1 ст 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Згідно ч.1 ст 61 Кодексу України з питань банкрутства, ліквідатор вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач довів суду факт незаконного стягнення відповідачем суми судового збору з позивача у розмірі 223 762,69 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги у розмірі 223 762,69 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

За змістом статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Крім того, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02022, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15, 3 поверх, ідентифікаційний код 43315602) грошові кошти у розмірі 223 762,69 (двісті двадцять три тисячі сімсот шістдесят дві гривні 69 копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр» (69035, м. Запоріжжя, бул. Примаченко Марії, б.11, ідентифікаційний код 43315602, банк: АТ «РВС БАНК», МФО 339072, номер рахунку (IBAN): НОМЕР_1 ).

3. Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02022, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15, 3 поверх, ідентифікаційний код 43315602) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр» (69035, м. Запоріжжя, бул. Примаченко Марії, б.11, ідентифікаційний код 43315602, банк: АТ «РВС БАНК», МФО 339072, номер рахунку (IBAN): НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3356,44 (три тисячі триста п`ятдесят шість гривень 44 копійки).

4. Видати накази.

Рішення складено та підписано 02 червня 2025р.

Суддя О.О. Юлдашев

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.