ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/852/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження справу № 922/852/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОКБІЗНЕС» (61001, м.Харків, вул. Польова, буд. 83, офіс 7, )

до відповідача Комунального підприємства «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО» (61129, м. Харків, проспект Тракторобудівників, буд. 109, )

про стягнення коштів у сумі 8774,24 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «КРОКБІЗНЕС» звернулося до Господарського суду Харківської області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС з позовною заявою (вх. № 852/25 від 14.03.2025) до відповідача - КП «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО», в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 5833,89 грн, у тому числі:

- інфляційні втрати у розмірі 2719,16 грн за лютий 2025 року через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11.02.2019 у справі № 641/8857/18;

- 3% річних у розмірі 810,16 грн за період з 12.02.2025 по 12.03.2025 через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 у справі № 641/8857/18;

- інфляційні втрати у розмірі 1504,61 грн за лютий 2025 року через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2021 у справі № 641/1905/21;

- 3% річних у розмірі 448,29 грн за період з 12.02.2025 по 12.03.2025 через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2021 у справі № 641/1905/21;

- інфляційні втрати у розмірі 284,45 грн за лютий 2025 року через несплату судових зборів та через невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 у справі № 641/3218/20;

- 3% річних у розмірі 67,22 грн за період з 12.02.2025 по 06.03.2025 через несплату судових зборів та через невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 у справі № 641/3218/20.

Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 грн, та просить розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Харківської області у справі № 922/852/25 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, встановлено відповідачу 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень на відповідь на відзив.

Зазначену ухвалу відповідно до вимог ст. 122 ГПК України вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та її копії, які в порядку ч. 2-4 ст. 120 та ч. 5 ст. 242 ГПК України були направлені всім учасникам справи (та отримані ними) в електронному вигляді до їх електронних кабінетів, зареєстрованих в підсистемі «Електронний Суд» ЄСІТС, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронних листів.

17.04.2025 за вх. № 9622/22, в межах встановленого законом строку, від позивача - ТОВ «КРОКБІЗНЕС» до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач збільшує розмір позовних до 8774,24 грн та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача:

- інфляційні втрати у розмірі 2719,16 грн за лютий 2025 року через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 у справі № 641/8857/18;

- 3% річних у розмірі 810,16 грн за період з 12.02.2025 по 12.03.2025 через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 у справі № 641/8857/18;

- інфляційні втрати у розмірі 4348,33 грн через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2021 у справі № 641/1905/21;

- 3% річних у розмірі 896,59 грн через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2021 у справі № 641/1905/21.

Також позивач у заяві про збільшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Дана заява обґрунтована з посиланням на те, що при поданні первісної позовної заяви по цій справі позивач розраховував свої позовні в частині інфляційних втрат Позивача за лютий 2025 року, а 3% річних розраховував за період по 12.03.2025. Однак, у зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання не виконав по теперішній час, період прострочення відповідача збільшився. Керуючись ст. 625 ЦК України позивач нарахував до стягнення з відповідача інфляційні втрати за період: лютий-березень 2025 року та 3% річних за період по 10.04.2025.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.05.2025 заяву ТОВ «КРОКБІЗНЕС» (вх. № 9622/25 від 17.04.2025) про збільшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи, подальший розгляд справи вирішено здійснювати з урахуванням позовних вимог, викладених у зазначеній заяві.

Зазначену ухвалу відповідно до вимог ст. 122 ГПК України вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та її копії, які в порядку ч. 2-4 ст. 120 та ч. 5 ст. 242 ГПК України були направлені всім учасникам справи (та отримані ними) в електронному вигляді до їх електронних кабінетів, зареєстрованих в підсистемі «Електронний Суд» ЄСІТС, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронних листів.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляд справи, а останні в розумінні ст. 120, 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

В силу приписів ст. 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Таким чином, судом вчинено всіх необхідних та можливих заходів для належного повідомлення відповідача - КП «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО» про розгляд даної справи й надання йому можливості висловити свою позицію щодо заявлених позивачем вимог і звернутись до суду із заявами по суті справи та заявами чи клопотаннями з процесуальних питань. Втім, відповідач своїм правом на захист не скористався, відзиву на позовну заяву, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та жодного доказу для долучення до матеріалів справи не надав, із заявами або клопотаннями по суті справи та з процедурних питань до суду не звертався, на зв`язок із судом будь-яким чином не виходив.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тобто, подання відповідачем відзиву на позовну заяву є правом, а не обов`язком учасника справи, а отже його відсутність не може бути підставою для невиправданого затягування судового розгляду справи.

Будь-яких інших заяв по суті справи чи заяв або клопотань з процедурних питань від учасників справи станом на день ухвалення судом цього рішення на адресу суду не надходило.

За приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, справи в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 42, ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі зазначеного, з огляду на закінчення встановленого ст. 248 ГПК України строку розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідач належно повідомлений про розгляд даної справи, та враховуючи, що подання відзиву на позовну заяву є правом (а не обов`язком) відповідача, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, а також враховуючи, що позивачем у позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог досить повно висловлено свою позицію по суті заявлених ним позовних вимог і в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для прийняття обґрунтованого та об`єктивного рішення по даній справі, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду спору впродовж розумного строку, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності відзиву відповідача за наявними у справі матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив таке.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 у справі № 641/8857/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Харківський вагоноремонтний завод" про стягнення грошових коштів задоволено та стягнуто: інфляційних втрат в розмірі 296324,57 грн та 3% річних в розмірі 43570,49 грн.

Судом видано виконавчий лист від 11.04.2019 у справі № 641/8857/18.

Постановою державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Вірченко А.О. від 17.04.2019 на підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження ВП № 58915033.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.04.2023 у справі № 641/8857/18 замінено боржника у виконавчому провадженні № 58915033 з КП «ВАРЗ» на його правонаступника - Комунальне підприємство «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО».

Таким чином, з 12.04.2023 відповідач - КП «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО» є боржником ОСОБА_1 щодо зобов`язань КП «ВАРЗ» у ВП № 58915033.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2021 у справі № 641/1905/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «ВАРЗ» про стягнення грошових коштів задоволено та стягнуто: інфляційних втрат в розмірі 139974,85 грн та 3% річних в розмірі 48101,89 грн.

Судом видано виконавчий лист від 12.11.2021 у справі № 641/1905/21.

Постановою старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Власик М. А. від 08.02.2023 на підставі вищевказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження ВП № 70914277.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.04.2023 у справі № 641/1905/21 замінено сторону боржника - КП «ВАРЗ» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення на його правонаступника - КП «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО» (відповідача у даній справі).

Так чином, з 19.04.2023 відповідач - КП «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО» є боржником ОСОБА_1 щодо зобов`язань КП «ВАРЗ» у ВП № 70914277.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 у справі № 641/3218/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «ВАРЗ» про стягнення грошових коштів задоволено. Стягнуто з КП «ВАРЗ» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати та 3% річних за період прострочення сплати судового збору згідно рішення Господарського суду Харківської області від 21.04.2015 у справі № 922/1165/15 в розмірі 8313,39 грн. Також стягнуто з КП «ВАРЗ» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати та 3% річних за період прострочення сплати судового збору згідно рішення Господарського суду Харківської області від 17.06.2015 у справі № 922/2910/15 в розмірі 2166,15 грн.

Всього на підставі зазначеного рішення стягнуто з КП «ВАРЗ» 10479,54 грн (8313,39 грн через прострочення сплати судового збору згідно з рішенням № 922/1165/15 + 2166,15 грн через прострочення сплати судового збору згідно з рішенням № 922/2910/15).

Судом видано два виконавчі листи від 07.12.2020 у справі № 641/3218/20, а саме: щодо стягнення з КП «ВАРЗ» на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 8313,39 грн (через прострочення виконання рішення № 922/1165/15) та щодо стягнення з КП «ВАРЗ» на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 2166,15 грн (через прострочення виконання рішення № 922/2910/15).

Постановами Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.02.2023 на підставі вищевказаних виконавчих листів було відкрито ВП № 70914024 та ВП № 70914164.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.03.2023 у справі № 641/3218/20 замінено сторону боржника КП «ВАРЗ» у виконавчому провадженні № 70914024 щодо стягнення з відповідача 8313,39 грн та у виконавчому провадженні № 70914164 щодо стягнення з відповідача 2166,15 грн на його правонаступника КП «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО» (відповідача).

З 29.03.2023 КП «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО» став боржником Походенка О. Я. щодо зобов`язань у ВП № 70914024 та у ВП № 70914164.

Як свідчать матеріали справи, між ОСОБА_1 та позивачем - ТОВ «КРОКБІЗНЕС» 12.02.2024 укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого ОСОБА_1 передав позивачу - ТОВ «КРОКБІЗНЕС» частину своїх прав кредитора щодо зобов`язань до відповідача - КП «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО», а саме: передав позивачу право вимоги від відповідача щодо сплати останнім інфляційних втрат та 3 % річних в зв`язку з невиконанням ним зобов`язань та в зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 у справі № 641/3218/20.

Таким чином, з 12.02.2024 позивач - ТОВ «КРОКБІЗНЕС» набув право вимоги до відповідача - КП «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО» щодо сплати останнім інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку із невиконанням ним рішень: № 641/8857/18, № 641/3218/20 та № 641/1905/21.

Крім того матеріали справи свідчать про те, що рішенням Господарського суду Харківської області від 15.04.2024 у справі № 922/436/24, з врахуванням постанови Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2024 у справі № 922/436/24, стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за період з вересня 2023 року по січень 2024 року та 3% річних за період з 12.04.2023 по 12.02.2024.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.09.2024 у справі № 922/2541/24 стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за період з лютого 2024 року по липень 2024 року та 3% річних за період з 13.02.2023 по 12.08.2024.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.11.2024 у справі № 922/3572/24 стягнено з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за серпень-вересень 2024 року та 3% річних за період з 13.08.2024 по 29.10.2024.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.01.2025 у справі № 922/4014/24 стягнено з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за жовтень-листопад 2024 року та 3% річних за період з 30.10.2024 по 12.12.2024.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.02.2025 у справі № 922/108/25 стягнено з Відповідача на користь позивача інфляційні втрати за грудень 2024 року - січень 2025 року та 3% річних за період з 13.02.2024 по 11.02.2025.

Позивач подав до суду копію листа Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 35702 від 27.02.2025, в якому зазначено, що в межах ВП № 58915033, ВП № 70914277 на рахунок Відділу з обліку депозитних сум грошові кошти не надходили та про винесення 17.05.2024 державним виконавцем постанови про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 70914277.

Постановою Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.03.2025 ВП № 58915033 закінчено у зв`язку з тим, що з відповідача стягнуті грошові кошти в цьому виконавчому провадженні.

Також, позивач подав до суду копію листа Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 42684 від 10.03.2025, в якому зазначено, що в межах ВП № 70914024 та ВП № 70914164 з боржника стягнуто суму коштів, необхідну для задоволення вимог стягуваяча та 07.03.2025 державним виконавцем винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень, а саме: ВП № 70914024 та ВП № 70914164.

При зверненні до суду з позовом (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) у даній справі позивач, зокрема, вказує, що відповідач не виконав рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова по справах № 641/8857/18 та № 641/1905/21, а тому на підставі ст. 625 ЦК України зобов`язаний сплатити на користь позивача інфляційні та річні в наступних розмірах:

- інфляційні втрати у розмірі 2719,16 грн за лютий 2025 року через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 у справі № 641/8857/18;

- 3% річних у розмірі 810,16 грн за період з 12.02.2025 по 12.03.2025 через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 у справі № 641/8857/18;

- інфляційні втрати у розмірі 4348,33 грн через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2021 у справі № 641/1905/21;

- 3% річних у розмірі 896,59 грн через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2021 у справі № 641/1905/21,

а всього стягнути 8 774,24 грн.

Також стягнути з Комунального підприємства «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОКБІЗНЕС» суму судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Обставини щодо стягнення зазначених нарахувань стали підставами для звернення позивача до суду з позовом (з урахуванням збільшення розміру позовних вимог) у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК Українивстановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно дост. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно з ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Відступлення права за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.

Матеріалами справи підтверджується, що з 12.02.2024 позивач є новим кредитором для відповідача щодо сплати останнім інфляційних втрат та 3 % річних в зв`язку з невиконанням ним зобов`язань за рішеннями Комінтернівського районного суду м. Харкова у справах № 641/8857/18, № 641/1905/21.

Зазначені обставини підтверджуються висновками, викладеними в рішенні Господарського суду Харківської області від 15.04.2024 у справі № 922/436/24, постанови Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2024 у справі № 922/436/24, рішенні Господарського суду Харківської області від 30.09.2024 у справі № 922/2541/24, рішенні Господарського суду Харківської області від 06.11.2024 у справі № 922/3572/24 а також рішенням Господарського суду Харківської області від 13.01.2025 у справі № 922/4014/24 та рішенням Господарського суду Харківської області від 21.02.2025 у справі № 922/108/25.

За змістом ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістомст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (пост. ВП ВС від 19.06.2019 № 703/2718/16, від 19.06.2019 № 646/14523/15).

При цьому, суд зазначає, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбаченихстаттею 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Як свідчать матеріали справи, позивачем за допущені прострочення виконання зобов`язань відповідачем нараховано відповідачу:

- інфляційні втрати у розмірі 2719,16 грн за лютий 2025 року через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 у справі № 641/8857/18;

- 3% річних у розмірі 810,16 грн за період з 12.02.2025 по 12.03.2025 через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 у справі № 641/8857/18;

- інфляційні втрати у розмірі 4348,33 грн через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2021 у справі № 641/1905/21;

- 3% річних у розмірі 896,59 грн через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2021 у справі № 641/1905/21.

Обставини та періоди прострочення відповідачем не спростовані, доказів неправильності здійснених розрахунків суду також не надано.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних та 3% річних, суд констатує, що його здійснено арифметично вірно.

За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні та 3% річних в наведених вище сумах.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку посилається сторона, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлено у розмірі 3028,00 грн.

Позивачем у позовній заяві, яку було подано до суду через підсистему Електронний Суд ЄСІТС, заявлено позовні вимоги (з урахуванням збільшення розміру позовних вимог) майнового характеру на загальну суму 8774,24 грн, отже за подання до суду зазначеної позовної заяви мав справлятися судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки судового збору при поданні позову в електронній формі.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується відповідною Випискою про зарахування зазначеного судового збору, наявною в матеріалах справи.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі на суму 8774,24 грн, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України на відповідача покладаються витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «САЛТІВСЬКЕ ТРАМВАЙНЕ ДЕПО» (61129, м. Харків, проспект Тракторобудівників, буд. 109, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОКБІЗНЕС» (61001, м.Харків, вул. Польова, буд. 83, офіс 7, ) 8 774,24 грн, з яких: інфляційні втрати у розмірі 2 719,16 грн за лютий 2025 року через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 лютого 2019 року у справі № 641/8857/18; 3% річних у розмірі 810,16 грн за період з 12.02.2025 по 12.03.2025 через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 лютого 2019 року у справі № 641/8857/18; інфляційні втрати у розмірі 4 348,33 грн через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 29 вересня 2021 року у справі № 641/1905/21; 3% річних у розмірі 896,59 грн через невиконання умов господарських договорів та рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 29 вересня 2021 року у справі № 641/1905/21, а також 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 04.06.2025.

Суддя Н.А. Новікова