ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 червня 2025 року м. ОдесаСправа № 915/486/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання: Фещук В.М.,

за участю представників:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" Фішелєва Г.В.,

від Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради участі не брали,

від Миколаївської міської ради участі не брали,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" б/н від 23.05.2025 (вх.№2205/25 від 26.05.2025) про ухвалення додаткового рішення до постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2025

у справі №915/486/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт"

до відповідачів:

-Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради;

-Миколаївської міської ради

про стягнення 924 210 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" звернулося з позовом до Миколаївської міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, в якому просило стягнути з місцевого бюджету Миколаївської міської територіальної громади на користь позивача 839900 грн безпідставно збережених коштів та 84310 грн збитків.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 06.05.2024 відкрито провадження у справі №915/486/24.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 03.02.2025 у справі №915/486/24 (суддя Мавродієва М.В.) позов задоволено; стягнуто з місцевого бюджету Миколаївської міської територіальної громади в особі Миколаївської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" 839900 грн безпідставно збережених коштів, 84310 грн збитків та 10078,80 грн судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Миколаївська міська рада звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.02.2025 у справі №915/486/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 21.05.2025 частково задоволено апеляційну скаргу Миколаївської міської ради; скасовано рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.02.2025 у справі №915/486/24 в частині задоволення позовних вимог про стягнення з місцевого бюджету Миколаївської міської територіальної громади в особі Миколаївської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" 83990 грн виконавчого збору та 320 грн витрат виконавчого провадження; відмовлено у задоволенні позову в цій частині; в решті рішення залишено без змін.

26.05.2025 до суду апеляційної інстанції надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" б/н від 23.05.2025 (вх.№2205/25 від 26.05.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №915/486/24, в якій останнє просить стягнути на свою користь солідарно з Миколаївської міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради за рахунок їх бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з апеляційним розглядом справи, у розмірі 10000 грн.

Дана заява мотивована доведеністю понесення Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції, у сумі 10000 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" б/н від 23.05.2025 (вх.№2205/25 від 26.05.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №915/486/24 на 04.06.2025 о 10:00, а також встановлено Миколаївській міській раді та Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради строк для подання відзивів на вказану заяву до 02.06.2025.

28.05.2025 до суду апеляційної інстанції від Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради надійшли заперечення б/н від 28.05.2025 (вх.№1020/25/Д5 від 28.05.2025), в яких останнє зауважує на тому, що позивач до закінчення судових дебатів не зробив заяву про необхідність розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 04.06.2025, проведеному в режимі відеоконференції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" підтримав подану ним заяву про ухвалення додаткового рішення; представники Миколаївської міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи.

Миколаївська міська рада своїм правом не скористалася, відзив на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" б/н від 23.05.2025 (вх.№2205/25 від 26.05.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №915/486/24 не надала, що в силу вимог процесуального закону не перешкоджає розгляду останньої.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" б/н від 23.05.2025 (вх.№2205/25 від 26.05.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №915/486/24, колегія суддів зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

В силу частин першої, третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою, другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За умовами частин першої, другої статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За загальним правилом питання, як розподілити між сторонами судові витрати, суд вирішує під час ухвалення рішення суду і зазначає про це в резолютивній частині (пункт 5 частини першої статті 237, пункт 2 частини п`ятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України), а в суді апеляційної інстанції в резолютивній частині постанови (підпункти б) та в) пункту 4 частини першої статті 282 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас частиною першою статті 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Така норма кореспондується з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

В силу статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За умовами статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, з наведених положень чинного процесуального законодавства вбачається, що саме учасники справи, які наділені певною процесуальною ініціативою, при зверненні до суду з заявами визначають свої вимоги (в межах яких і відбувається розгляд цих заяв судом) та несуть ризик настання або ненастання наслідків, пов`язаних з вчиненням відповідних процесуальних дій.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат (зокрема, витрат на професійну правничу допомогу), повинен враховувати, що:

-кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому згідно з положеннями статті 124 Господарського процесуального кодексу України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені. За вказаних обставин, питання стосовно витрат, які сторона понесла у суді апеляційної інстанції, має вирішуватися з урахуванням положень частини другої статті 124 Господарського процесуального кодексу України, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до цього суду (постанова Верховного Суду від 21.06.2022 у справі №908/574/20);

-право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19);

-процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема, не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21);

-потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанови Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №908/574/20 та від 07.09.2022 у справі №911/2130/21).

Колегія суддів зауважує, що на момент ухвалення постанови у Південно-західного апеляційного господарського суду були відсутні докази на підтвердження факту понесення Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції і при цьому представник позивача не заявив до судових дебатів про намір надати відповідні докази після ухвалення судового рішення.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" пропустило один з обов`язкових етапів практичної реалізації принципу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (постанова Верховного Суду від 01.11.2023 у справі №905/493/22).

Незаявлення до ухвалення судового рішення про необхідність розподілу витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. При цьому сам по собі факт подання доказів понесення витрат на правничу допомогу протягом встановленого законом п`ятиденного строку не змінює обов`язку заявника вказати про необхідність розподілу витрат на правничу допомогу та про подання відповідних доказів до судових дебатів.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 07.02.2024 у справі №910/216/23.

Сам по собі факт зазначення позивачем безпосередньо у позовній заяві попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс або очікує понести у зв`язку із розглядом справи, у тому числі у суді апеляційної інстанції, жодним чином не спростовує висновок колегії суддів про недотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" встановленого законом порядку реалізації права на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки заяви, що стосується витрат на професійну правничу допомогу, яка б змістовно висловлювала намір позивача отримати відшкодування цих витрат за результатами апеляційного розгляду, матеріали справи не містять (постанова Верховного Суду від 07.02.2024 у справі №910/216/23).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" не заявило про необхідність розподілу судових витрат у передбаченому процесуальним законом порядку до ухвалення постанови за результатом розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з відповідачів судових витрат за розгляд справи в апеляційному господарському суді.

При цьому доводи заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" щодо обґрунтованості розміру понесених судових витрат суд апеляційної інстанції не розглядає з огляду на відсутність підстав для прийняття додаткового рішення.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, відображеною в ухвалі від 05.02.2024 у справі №910/9028/18.

Керуючись статтями 129, 232-235, 240, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт" в прийнятті додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №915/486/24.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.06.2025.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук