ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025м. ДніпроСправа № 904/739/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Дирекція пересувних циркових колективів України" (01001, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 4-А; ідентифікаційний код 02174603)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, м. Павлоград Дніпропетровської обл., вул. Соборна, буд. 99; ідентифікаційний код 44604267)

про стягнення 132 826 грн. 04 коп.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Державне підприємство "Дирекція пересувних циркових колективів України" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№693/25 від 24.02.2025) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" про стягнення 132 826 грн. 04 коп., що складає 106 130 грн. 00 коп. - суми основного зобов`язання, 2 777 грн. 21 коп. - інфляційних нарахувань, 689 грн. 12 коп. - 3% річних, 2 003 грн. 71 коп. - пені та 21 226 грн. 00 коп. - штрафу.

Також просить судові витрати покласти на відповідача.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2025 про залишення позовної заяви без руху позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, позивачем подано заяву (вх.№9867/25 від 07.03.2025) про усунення недоліків, відповідно до якої позивачем було виправлено недоліки позовної заяви та виконано вимоги суду, зазначені в ухвалі суду від 03.03.2025.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 6 статті 242 цього Кодексу днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З долученої судом до матеріалів справи довідки про доставку електронного листа вбачається, що ухвала суду від 12.03.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі була доставлена до електронного кабінету відповідача 12.03.2025 о 20:25 год. (а.с. 112).

Суд зауважує, що права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Так, ухвалою суду від 12.03.2025, з урахуванням вимог частини статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, станом на 02.06.2025 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Справа розглядається відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод протягом розумного строку з урахуванням введення в Україні воєнного стану.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається, між позивачем - Державним підприємством "Дирекція пересувних циркових колективів України", як покупцем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія", як постачальником, було укладено договір поставки від 22.01.2024 №65 (надалі - Договір) (а.с. 52-64).

Відповідно до пункту 1.1 Договору предмет закупівлі: Дизельне паливо (всесезонне) та Бензин А-95 по талонам паперовим та скретч-картках (ДК 021:2015:09130000-9 Нафта і дистиляти) далі за текстом - пальне. За договором постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю у порядку та строки, встановлені договором пальне (за предметом закупівлі, зазначеним у абзаці першому цього пункту договору) у кількості, за ціною, за якістю тощо згідно з договором, а покупець зобов`язується здійснити оплату належно поставленого пального на умовах договору. Найменування, номенклатура, асортимент, кількість, характеристики та вимоги щодо якості, гарантії якості, гарантійного строку, документів щодо пального - згідно з додатком №1 до договору.

Обсяги закупівлі пального можуть бути зменшені покупцем в односторонньому порядку, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків покупця (пункт 1.2 Договору).

Пунктом 2.1 Договору визначено, що джерелом фінансування закупівлі пального є кошти покупця.

Ціна за одиницю пального (з усіма витратами, пов`язаними з поставкою) визначена в специфікації додатку № 1 до договору (пункт 2.3 Договору).

Відповідно до пункту 2.4 Договору (в редакції додаткової угоди від 27.12.2024 №3, а.с. 68) ціна договору становить 1 502 370,00 грн, в тому числі ПДВ 250 395,00 грн, при цьому вартість талонів паперових та скретч-карток, вартість відповідального зберігання пального постачальником протягом строку дії таких талонів/скретч-карток включено до ціни пального, ціни договору відповідно.

Оплата постачальнику здійснюється в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (пункт 3.1 Договору).

Пунктом 3.2 Договору визначено порядок оплати:

Постачальник зобов`язаний надати рахунок протягом 2 робочих днів з дати отримання заявки на поставку/листа від покупця (підпункт 3.2.1 Договору).

Оплата здійснюється Покупцем протягом 3 (трьох) банківських днів з дати надання постачальником рахунку (підпункт 3.2.2 Договору).

Відповідно до пункту 4.1 Договору передачу (поставку) талонів паперових та скретч-карток постачальник зобов`язаний здійснювати відповідно до вимог покупця, зазначених у додатку № 1 до договору, при цьому:

- в заявці покупця повинна бути зазначена зокрема інформація щодо дати, номеру договору, найменування, асортименту, кількості (обсягу) пального, що підлягає передачі (поставці), загальна вартість такої (-их) партії (-їй) пального. Заявка надсилається за адресою постачальника та (або) на його електронну адресу ; датою отримання заявки вважається дата її передання постачальнику на е-mail; постачальник протягом одного робочого дня з дня отримання заявки повинен підтвердити її отримання (на е-mail покупця, які будуть зазначені в заявці покупця);

- строк передачі (поставки) покупцю талонів паперових та скретч-карток (на заявлену згідно з заявкою партії пального) - протягом 3 (трьох) робочих днів після оплати на партію пального. Передача покупцю талонів паперових та скретч-карток на пальне є свідченням того, що весь обсяг пального поставлено в мережу АЗС для покупця. Передача пального здійснюється через мережу автозаправних станцій (далі - АЗС), на яких здійснюється відпуск пального (шляхом заправки автотранспорту) за пред`явленими покупцем (довіреними особами покупця) талонами паперовими та скретч-картками протягом строку їх дії та до отримання всього обсягу пального (на всю суму договору); обов`язки постачальника по поставці (передачі) пального покупцю вважаються виконаними належним чином з моменту своєчасної заправки автотранспортного засобу покупця на відповідній АЗС.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що право власності на пальне у талонах паперових та скретч-картках переходить від постачальника до покупця в момент приймання-передачі талонів паперових та скретч-карток. Первинними документами, якими оформлюється передача пального від постачальника до покупця є видаткова накладна чи відповідний Акт приймання-передачі талонів паперових та скретч-карток. Видаткова накладна та Акт приймання-передачі талонів паперових та скетч-карток крім обов`язкових реквізитів, передбачених чинним законодавством України, повинні містити посилання на номер та дату договору, згідно з якою здійснюється поставка пального. Прийняте за талонами паперовими та скретч-картками пальне знаходиться на відповідальному зберіганні у постачальника до моменту відпуску пального покупцю на АЗС (фактичної заправки автотранспорту покупця). Вартість відповідального зберігання протягом строку дії талонів паперових та скретч-карток включено до ціни пального. Ризики випадкового знищення або випадкового псування пального переходять до покупця з моменту одержання (відпуску) пального по талонах паперових та скретч-картках на АЗС. Датою поставки (передачі) пального є дата отримання покупцем пального від постачальника шляхом передачі йому талонів паперових та скретч-карток. Датою фактичної поставки (відпуску) пального покупцю вважається дата своєчасної заправки автотранспортного засобу покупця на відповідній АЗС. Прийняте покупцем пальне знаходиться у постачальника на відповідальному зберіганні (без додаткової оплати покупцем) до моменту фактичної передачі пального (через АЗС) довіреним особам покупця, які пред`являють талони паперові /скретч-картки протягом строку їх дії. Вартість відповідального зберігання пального включено постачальником до ціни пального.

Під строком дії талонів паперових та скретч-карток розуміється фактичний період часу, протягом якого проводиться відпуск (передача) пального, а саме: необмежений з моменту передачі талонів паперових та скретч-карток, але в будь-якому випадку до повного відвантаження всього обсягу пального поставленого за цим договором. Кожен з талонів паперових та скретч-карток повинен містити необхідний обсяг інформації (вид, кількість пального, що його можна отримати при пред`явленні оператору АЗС талонів паперових та скретч-карток, про постачальника пального тощо). Якість талонів паперових та скретч-карток повинна забезпечити можливість покупцю отримати на АЗС пальне відповідно до договору (пункт 4.6 Договору).

Пунктом 4.7 Договору визначено, що постачальник зобов`язаний, зокрема: - передати (поставити) талони паперові та скретч-картки, пальне відповідно до вимог покупця; - після звернення покупця (довіреної особи покупця) на АЗС для передачі пального за талонами паперовими та скретч-картками що знаходяться у постачальника на відповідальному зберіганні, негайно здійснити передачу пального.

Фактичний обсяг пального, переданого згідно з договором постачальником покупцю (отриманого покупцем (довіреними особами покупця), визначається сторонами на підставі відповідних документів (як-то: Акт фактичної вибірки пального талонами/скретч-картками тощо), складених протягом відповідних звітних періодів, однак не пізніше 3-го числа місяця наступного за звітним. Акт фактичної вибірки пального за талонами/скретч-картками також може бути складено за вимогою однієї із сторін Договору, в будь-який час (пункт 4.14 Договору).

Пунктом 9.1 Договору визначено, що останній набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2024 включно (календарна дата закінчення дії договору конкретизується на етапі укладання договору з урахуванням дії талонів паперових та скретч-карток, а саме: необмежений ( з моменту передачі талонів паперових та скретч-карток), а в частині виконання гарантійних зобов`язань - до повного виконання.

Розділом 11 Договору визначено, що невід`ємною частиною цього договору є додаток №1 - Специфікація.

Відповідно до умов Договору, сторонами було підписано специфікацію відповідно до якої (в редакції специфікації до Додаткової угоди №3 від 27.12.2024) загальна ціна товару, що поставляється за Договором, складає 1 502 370 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с. 69).

Також сторонами було підписано "Перелік представників покупця, які мають право на отримання довірчих документів" (а.с. 64).

На виконання умов Договору, постачальник передав, а покупець отримав скретч-картки на товар (дизпаливо в кількості 2 000 літрів та бензин А-95 в кількості 500 літрів на загальну суму 133 500 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною від 02.12.2024 №0001/0002825, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 65).

Крім того, сторонами було підписано специфікацію №0001/0002825-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної 02.12.2024 №0001/0002825 (а.с. 66).

В подальшому позивач звернувся до відповідача з листом від 26.12.2024 №1010, яким просив надати акт звірки, прийняти невикористані скретч-картки дизпалива в кількості 1600 літрів на суму 87 980 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ, бензину А-95 в кількості 330 літрів на суму 18 150 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ (загальна сума паливних карток складає 106 130 грн. 00 коп.) у зв`язку з незабезпеченням відповідачем поставки вказаного палива на АЗС в регіонах України, що унеможливлює використання паливних скретч-карток для заправки автомобілів позивача та повернути перераховані кошти за невикористані паливні скретч-картки на рахунок позивача (а.с. 67).

На виконання листа позивача сторонами було підписано акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2024 по 27.12.2024, з якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 106 130 грн. 00 коп. (а.с.73).

Також сторонами було підписано:

- накладну на повернення від 27.12.2024 №0001/0002975 на суму 81 750 грн. 00 коп. (а.с. 74);

- специфікацію №0001/0002975-с відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до накладної на повернення від 27.12.2024 №0001/0002975 (а.с.75);

- накладну на повернення від 27.12.2024 №0001/0002976 на суму 24 380 грн. 00 коп. (а.с. 76);

- специфікацію №0001/0002976-с відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до накладної на повернення від 27.12.2024 №0001/0002976 (а.с. 77).

Як вбачається, вказані вище накладні та специфікації відпущених скретч-карток від позивача підписано Бондар С., яка належить до переліку представників покупця, які мають право на отримання довірчих документів.

В подальшому, позивачем на адресу відповідача було скеровано претензію від 03.01.2025 №09 з вимогою перерахувати на користь позивача грошові кошти в сумі 106 130 грн. 00 коп. (а.с.78-87).

Позивач стверджує, що оплатив товар (пальне) на загальну суму 1 623 614 грн. 00 коп., при цьому, шляхом використання паливних карток та скретч-карток заправив свої автомобілі на АЗС відповідача на загальну суму 1 517 484 грн. 00 коп., сума грошових коштів в розмірі 106 130 грн. 00 коп., що була наперед оплачена позивачем відповідачеві підлягає поверненню на користь позивача, що і стало причиною виникнення спору та звернення позивача з позовом до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до положень статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

У підпункті 3.2.2 Договору сторони погодили, що оплата здійснюється покупцем протягом 3 (трьох) банківських днів з дати надання постачальником рахунку.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що строк передачі (поставки) покупцю талонів паперових та скретч-карток (на заявлену згідно з заявкою партії пального) - протягом 3 (трьох) робочих днів після оплати на парті пального.

Отже, судом встановлено, що умовами Договору передбачена попередня оплата за товар.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997, затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, як визначають порядок роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами (далі - нафтопродукти) (далі - Правила №1442) (у редакції, чинній на час існування спірних відносин).

Торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу АЗС (абзац 2 пункту 3 Правил № 1442).

Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару (пункт 9 Правил № 1442).

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2018 № 281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за № 805/15496, затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 Інструкції талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

У пунктах 10.3.3.1, 10.3.3.2 Інструкції визначено, що форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Враховуючи вказане, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС, а тому підписання сторонами видаткової накладної не свідчить про передання постачальником покупцеві товару за договором, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали право покупцеві на отримання відповідної кількості товару (палива) за договором в майбутньому.

Як передбачено статтею 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Слід відзначити, що в силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач зазначає, що на виконання вказаних зобов`язань, здійснив оплату на суму 133 500 грн. 00 коп. та отримав скретч-картки дизельного палива в кількості 2 000 літів та бензину А-95 в кількості 500 літрів на суму 133 500 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ. При цьому, відповідач не забезпечив фактичну поставку вказаного палива на автозаправні станції в регіонах України, що унеможливило подальше використання паливних скетч-карток для заправки автомобілів позивача та обумовило необхідність повернути відповідачеві невикористані скретч-картки дизельного палива в кількості 1 660 літрів на суму 87 980 грн. 00 коп. та бензину А-95 в кількості 330 літрів на суму 18 150 грн. 00 коп., на загальну суму 106 130 грн. 00 коп. (87 980 грн. 00 коп. + 18 150 грн. 00 коп.).

Як вбачається, сторонами було підписано накладну на повернення від 27.12.2024 №0001/0002975 на суму 81 750 грн. 00 коп., специфікацію №0001/0002975-с відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до накладної на повернення від 27.12.2024 №0001/0002975, накладну на повернення від 27.12.2024 №0001/0002976 на суму 24 380 грн. 00 коп., специфікацію №0001/0002976-с відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до накладної на повернення від 27.12.2024 №0001/0002976.

Проте, сума попередньої оплати в розмірі 106 130 грн. 00 коп. відповідачем позивачеві не повернута, відповідачем вказане не спростовано, доказів іншого матеріали справи не містять.

У той же час згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вбачається, позивач звертався до відповідача з претензією від 03.01.2025 №09 з вимогою перерахувати на користь позивача грошові кошти в сумі 106 130 грн. 00 коп., проте відповідачем грошові кошти в розмірі 106 130 грн. 00 коп. позивачеві не повернуто.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності з положеннями частини 1 статті 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження поставки позивачу товару, за який позивачем була здійснена попередня оплата, на залишкову суму 106 130 грн. 00 коп. відповідач не надав, також відповідачем не надано доказів повернення суми вказаної попередньої оплати. Отже, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, відповідачем не спростовані.

Зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи дають підстави вважати вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлені строки.

Оскільки позивач здійснив попередню оплату товару, а відповідач не поставив позивачу оплачений товар (на суму 106 130 грн. 00 коп.), повернення попередньої оплати не здійснив, господарський суд вважає, що відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний повернути позивачу 106 130 грн. 00 коп. суму попередньої оплати.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення 106 130 грн. 00 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо нарахування пені та штрафу

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшеним у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання будь-якою із сторін зобов`язань, прийняти на себе за даним договором, сторона несе перед іншою стороною відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 5.2 Договору у випадку порушення встановленим цим договором строків поставки пального, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості не поставленого в строк пального за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє постачальника від виконання зобов`язань з поставки та відшкодування покупцю збитків у повному обсязі.

Згідно з пунктом 5.3 Договору у випадку поставки постачальником меншої кількості товару, ніж це встановлено покупцем, постачальник зобов`язаний здійснити поставку пального, якого не вистачає протягом 5 днів з моменту виявлення такого факту. У випадку не поставки кількості пального, якого не вистачає, в зазначені строки постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20 % від вартості непоставленого пального. Сплата штрафу не звільняє постачальника від обов`язку поставити пальне відповідної кількості.

Як вбачається, позивачем за порушення відповідачем строків поставки пального та поставку пального в меншій кількості, нараховано пеню в розмірі 2 003 грн. 71 коп. за період з 02.12.2024 по 27.12.2024, а також штраф в розмірі 21 226 грн. 00 коп. (106 130,00 х 20%).

Суд погоджується з наданим розрахунком штрафу, вважає його арифметично правильним.

При перевірці розрахунку пені судом встановлено, що позивачем не вірно визначено перший день прострочення.

Після перерахунку суду стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 1 928 грн. 32 коп. за період з 03.12.2024 по 27.12.2024 включно.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань

Згідно з частинами 1, 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається позивачем здійснено інфляційні нарахування у розмірі 2 777 грн. 21 коп. за період з грудня 2024 по січень 2025 включно, а також нараховано 3% річних в розмірі 689 грн. 12 коп. за період з 02.12.2024 по 18.02.2025.

Суд зауважує, що умовами Договору обов`язок відповідача повернути суми попередньої оплати позивачеві не встановлений.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач листом від 26.12.2024 №1010 вимагав від відповідача, зокрема, повернути перераховані кошти за невикористані скретч-картки.

Вказаний лист було отримано представником відповідача 27.12.2024, про що свідчить відповідна відмітка листі.

Отже, строк виконання зобов`язання з повернення суми попередньої оплати в розмірі 106 130 грн. 00 коп. є таким, що настав - 03.01.2025 (27.12.2024 + 7 днів); першим днем прострочення є 04.01.2025.

Враховуючи викладене, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3% річних в розмірі 401 грн. 26 коп. за період з 04.01.2025 по 18.02.2025 включно, а також інфляційні нарахування за січень 2025 в розмірі 1 273 грн. 56 коп.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 985 грн. 44 коп. - витрат на сплату судового збору.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства "Дирекція пересувних циркових колективів України" (01001, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 4-А; ідентифікаційний код 02174603) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, м. Павлоград Дніпропетровської обл., вул. Соборна, буд. 99; ідентифікаційний код 44604267) про стягнення 132 826 грн. 04 коп. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, м. Павлоград Дніпропетровської обл., вул. Соборна, буд. 99; ідентифікаційний код 44604267) на користь Державного підприємства "Дирекція пересувних циркових колективів України" (01001, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 4-А; ідентифікаційний код 02174603) 106 130 (сто шість тисяч сто тридцять) грн. 00 коп. - суми основного зобов`язання, 1 928 (одна тисяча дев`ятсот двадцять вісім) грн. 32 коп. - пені, 21 226 (двадцять одна тисяча двісті двадцять шість) грн. 00 коп. - штрафу, 401 (чотириста одна) грн. 26 коп. - 3% річних, 1 273 (одна тисяча двісті сімдесят три) грн. 56 коп. - інфляційних нарахувань та 2 985 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 44 коп. - витрат на сплату судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

09.06.2025