ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2025 р. Справа №926/3088/24

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий-суддя Желік М.Б.

судді Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства Чернівецьке тролейбусне управління від 17.04.2025 (вх. №01-05/1189/25 від 18.04.2025)

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 04.04.2025 (суддя Гушилик С.М., повний текст складено 07.04.2025)

у справі №926/3088/24

за позовом Комунального підприємства Чернівецьке тролейбусне управління (58023, м.Чернівці, вул.Комунальників, 12)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Айк`ю Тікет (04082, м.Київ, вул.Коноплянська, 12, оф.12)

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу в розмірі 171288,00 грн

за участю представників:

від апелянта (позивача): Подгорецька О.В. представниця; Бігусяк М.В. представник (в режимі відеоконференції);

від відповідача: адвокат Поляк П.П. (в режимі відеоконференції);

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 04.04.2025 у справі №926/3088/24 задоволено клопотання відповідача про призначення судової технічної експертизи по справі №926/3088/24 та зупинено провадження у справі №926/3088/24 до отримання висновку експерта.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.04.2025 відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи на 21.05.2025, встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу до 16.05.2025.

16.05.2025 відповідач подав відзив, у якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 21.05.2025 представники апелянта підтримали вимоги апеляційної скарги, надали пояснення щодо викладених у ній доводів, просили скасувати оскаржену ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив залишити оскаржену ухвалу без змін.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з огляду на таке.

Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст позовних вимог, заперечень відповідача та ухвали суду першої інстанції.

Комунальне підприємство Чернівецьке тролейбусне управління звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Айк`ю Тікет про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу №01/02 від 31.01.2024 року в розмірі 171288,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між КП Чернівецьке тролейбусне управління та ТОВ Айк`ю Директ Україна, яке змінило найменування на ТОВ Айк`ю Тікет, 31.01.2024 було укладено договір купівлі-продажу №01/02, у відповідності до якого позивач зобов`язується передати у власність відповідачу магнітні картки на загальну суму 171288,00 грн. Позивач умови договору виконав, поставивши відповідачу картки на загальну суму 171288,00 грн, що підтверджено видатковими накладними, проте відповідач в порушення умов договору за отримані картки не розрахувався, що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, припустив, що перша сторінка копії договору, долученої до позовної заяви є підробленою, та звернувся до суду з клопотанням про призначення технічної експертизи документу, на вирішення якої поставити такі питання:

- Чи замінювались у договорі купівлі-продажу №01/02 від 31 січня 2024 року аркуші? Якщо так, то які?;

- Чи відповідає дата виготовлення першої сторінки договору купівлі-продажу №01/02 від 31 січня 2024 року даті договору?;

- Чи виготовлені усі сторінки договору №01/02 від 31 січня 2024 року на одному або різних принтерах (копіювальних апаратах, багатофункціональних пристроях)?, при цьому, відповідач просить доручити проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Місцевий господарський суд, постановляючи оскаржену ухвалу про призначення судової експертизи за клопотанням відповідача та зупинення розгляду справи на час її проведення, керувався такими висновками:

- для з`ясування обставин, наведених позивачем в обґрунтування позову, завданням суду для правильного вирішення спору, з метою встановлення чи були між сторонами договірні по договору №01/02 від 31.01.2024, які умови договору були поставлені сторонами потрібно застосування спеціальних знань, можливості перевірити зазначені обставини іншими доказами, крім висновку судового експерта, суд не вбачає;

- враховуючи наявність розбіжностей у позиціях сторін щодо достовірності оригіналу договору купівлі-продажу №01/02 від 31.01.2024, за яким утворилась заборгованість в розмірі 171288,00 грн, для точного встановлення розбіжностей між надрукованими сторінками договору та фарбою на них, для чого необхідні спеціальні знання у технічній сфері, суд вважає, що висновок судової технічної експертизи зможе встановити фактичні обставини справи;

- враховуючи, що для проведення судової експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, у цей період часу неможливо проводити процесуальні дії, суд вважає за необхідне на підставі п.2 ч.1 ст.228 ГПК України провадження у справі зупинити.

Узагальнені доводи апелянта (позивача) та відповідача.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судову експертизу у справі було призначено безпідставно, на підтвердження чого апелянт покликається на такі доводи:

- підставою звернення з позовом до суду була заборгованість ТзОВ «Айк`ю Тікет» за договором купівлі-продажу №01/02 від 31.01.2024 в розмірі 171288,00 грн, у відповідності до якого позивач передав у власність відповідачу магнітні картки на загальну суму 171288,00 грн., що підтверджено видатковими накладними, проте відповідач в порушення умов договору за отримані картки не розрахувався, що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просить стягнути у судовому порядку;

- відповідач зобов`язувався оплатити вартість магнітних карток по мірі їх реалізації третім особам, разом з тим, не зважаючи на те, що реалізація карток відбулась ще минулого року, відповідач за придбаний товар не розрахувався;

- з метою уникнення відповідальності перед комунальним підприємством, ТзОВ «Айк`ю Тікет» не заперечуючи самого факту заборгованості та її розміру, звернувся з клопотанням про проведення судово-технічної експертизи договору №01/02 від 31.01.2024;

- підставою для проведення експертизи відповідач вказав, що візуально перша сторінка договору купівлі-продажу №01/02 від 31.01.2024 відрізняється від інших сторінок договору, зокрема, якістю та способом нанесення друкованого тексту на папір, а також якістю самого паперу, водночас, не надав жодних доказів розбіжностей у договорі стосовно предмету договору купівлі-продажу чи його ціни;

- предметом договору є продаж магнітних карт, вид, кількість та технічні характеристики яких наведені у специфікації, яка є додатком №1 до договору;

- загальна ціна договору становила спочатку 93288,00 грн., пізніше, додатковою угодою №1 від 18.03.2024 загальна вартість проданих відповідачу карток була збільшена, при цьому вартість однієї магнітної картки залишалася незмінною протягом дії договору № 01/02 від 31.01.2024 і становила 19,5 грн. за одну картку;

- матеріали справи містять договір, специфікації, видаткові накладні, акти приймання-передачі з підписами представників двох сторін, в цих документах немає жодних зауважень з боку відповідача щодо товару чи ціни, тобто, беззаперечно встановлено, що предмет та ціна договору залишились незмінними;

- в матеріалах справи є акт звірки, підписаний сторонами, навіть сума заборгованості узгоджена обома господарюючими суб`єктами;

- технічна експертиза договору точно не може встановити наявність чи відсутність між сторонами договірних відносин і умов договору, тому незрозумілим для апелянта є висновок суду, що призначення судово-технічної експертизи пов`язано з метою встановлення чи були між сторонами договірні відносини по договору №01/02 від 31.01.2024 та які умови договору були поставлені сторонами;

- відповідач ніяким чином не ставить під сумнів справжність підписів уповноважених осіб та відбитків печаток проставлених при укладенні договору, більше того, відповідач раніше надавав заяву про визнання позовних вимог, що свідчить про визнання факту існування правовідносин між сторонами та визнання заборгованості за договором;

- висновок експерта з поставлених питань ніяким чином не заперечить факт існування договірних правовідносин між позивачем та відповідачем, а також не змінить визнані раніше відповідачем позовні вимоги стягнення простроченої заборгованості за договором купівлі продажу;

- заявник не довів існування сукупності умов, необхідних для призначення експертизи за клопотанням учасника справи, тому були відсутні підстави для зупинення провадження по справі в зв`язку з призначенням судово-технічної експертизи;

- позивач надав суду докази, які є підтверджують обставини справи, що входять в предмет доказування, а відповідач не заперечив ці докази щодо суми заборгованості, тому проведення судово-технічної експертизи не стосується предмету доказування у справі № 926/3088/24.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач наводить такі аргументи на спростування доводів скаржника:

- специфікації, видаткові накладні та акти приймання-передачі можуть підтверджувати кількість товару, який було передано за договором купівлі-продажу, його ціну та інші характеристики, дату та місце такої передачі; водночас, вказані документи не передбачають таку істотну умову договору, як порядок розрахунків та строк виконання покупцем зобов`язань щодо сплати товару; така умова передбачена лише у самому договорі, у цьому випадку вона викладена на першій сторінці договору;

- доказуванню у цій справі підлягає, серед іншого, факт порушення відповідачем умов договору, а саме утворення у останнього простроченої заборгованості, однак ці обставини неможливо встановити без наявності достовірних доказів на підтвердження умов договору, саме з метою встановлення достовірності поданого позивачем оригіналу договору купівлі-продажу судом була призначена судова технічна експертиза;

- враховуючи, що підписи та відбитки печаток сторін у вказаному договорі містяться лише на останній сторінці договору, договір не прошито та не пронумеровано, а його аркуші скріплено за допомогою канцелярського степлера, вказане давало можливість замінити в договорі будь-який його аркуш, окрім аркуша з реквізитами, підписами та відбитками печаток сторін;

- суд обґрунтовано виснував, що для з`ясування того, які умови були поставлені сторонами договору потрібне застосування спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, стосовно ненадання стороною висновки експерта з цих питань, варто звернути увагу на те, що позивач подав оригінал договору купівлі-продажу на вимогу суду та про ознаки підробки сторона відповідача могла дізнатись лише за результатами огляду договору в підготовчому засіданні 25.03.2025; залишення оригіналу договору в матеріалах справи позбавляла сторону відповідача можливості самостійно;

- враховуючи наявність у сторони відповідача обґрунтованих сумнівів щодо відповідності викладених на першій сторінці договору умов дійсним умовам, які були погоджені сторонами, беручи до уваги відмінність аркушів договору, для призначення судової технічної експертизи були достатні підстави та було дотримано всі умови;

- проведення експертизи ініційовано відповідачем з метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, що повністю відповідає завданням господарського судочинства, визначеним статтею 2 Господарського процесуального кодексу України.;

- якщо позивач дійсно впевнений у достовірності поданого до матеріалів справи примірника оригіналу договору, проведення технічної експертизи лише підтвердить його позицію, не створюючи для нього жодних ризиків; у такому разі висновок експерта, що в документі не було внесено жодних змін (зокрема заміни аркушів або внесення інших технічних втручань), стане додатковим доказом на користь позовних вимог;

- витрати на проведення експертизи покладено на відповідача, що унеможливлює будь-які закиди щодо зловживання з його боку з процесуальної чи економічної точки зору;

- сам факт подання апеляційної скарги на ухвалу про призначення експертизи виглядає як зловживання процесуальними правами з боку позивача, оскільки за час, витрачений на розгляд апеляційної скарги, експертиза могла би бути вже проведена, а розгляд справи у суді першої інстанції продовжений по суті, таким чином, саме позивач фактично блокує з`ясування дійсних обставин справи та намагається штучно затягнути її розгляд.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (частина друга статті 98 ГПК України).

Зі змістом статей 73, 99 ГПК України висновок експерта складається за результатами проведення судової експертизи та є одним із видів доказів у справі; експертиза призначається судом за його власною ініціативою або за клопотанням учасника справи у випадку, коли суд вважає, що має дійсну потребу у спеціальних знаннях для встановлення певних фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Наведений правовий висновок є усталеним в судовій практиці Верховного Суду (постанови від 12.05.2021 у справі №922/1791/20, від 14.01.2021 у справі №905/1055/19, від 25.05.2021 у справі №912/1735/19 та ін.).

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №927/685/20).

Предметом спору є позовна вимога продавця про стягнення з покупця заборгованості з оплати за отриманий за договором купівлі-продажу товар.

На підтвердження обставин, на які покликається позивач як на підстави позову до суду подано ряд доказів, а саме: копії договору купівлі-продажу №01-02 від 31.01.2024 із додатками (специфікацією, актами приймання-передачі транспортних карток, замовленнями), видаткових накладних №303 від 16.02.2024 та №520 від 29.03.2024, додаткової угоди №1 від 18.03.2024 до договору купівлі-продажу №01-02 від 31.01.2024, специфікації в новій редакції від 18.03.2024, листа ТзОВ «Айк`ю Тікет» №291 від 29.05.2024 про зміну реквізитів, видаткової накладної №896 від 14.06.2024, акту звірки взаємних розрахунків, листа-вимоги №3050 від 28.11.2024 про сплату заборгованості.

У судовому засіданні 27.03.2025 позивач надав суду оригінали поданих копій документів договору купівлі-продажу №01-02 від 31.01.2024 із додатками.

Натомість, відповідач подав суду ряд заяв різного змісту: про визнання позовних вимог, про врахування того, що заяву про визнання позовних вимог подав представник відповідача без відповідних повноважень, пояснення щодо представництва інтересів в судах у зв`язку з корпоративним конфліктом, пояснення щодо затягування розгляду справ за участю ТзОВ «Айк`ю Тікет» у зв`язку з корпоративним конфліктом, заяву про залишення без розгляду заяви про визнання позовних вимог; додаткові пояснення стосовно повноважень представника відповідача, про залишення позовної заяви без розгляду тощо.

Також відповідач подав клопотання про призначення технічної експертизи документа, на вирішення якої просив поставити такі питання:

Чи замінювались у договорі купівлі-продажу №01/02 від 31 січня 2024 року аркуші? Якщо так, то які?;

Чи відповідає дата виготовлення першої сторінки договору купівлі-продажу №01/02 від 31 січня 2024 року даті договору?;

Чи виготовлені усі сторінки договору №01/02 від 31 січня 2024 року на одному або різних принтерах (копіювальних апаратах, багатофункціональних пристроях)?.

Разом з цим у клопотанні про призначення експертизи не зазначено в чому саме полягає спотворення інформації, викладеної на першому аркуші договору купівлі продажу.

Відповідач не обґрунтував у якому пункті договору є відмінності у копії та оригіналі аркушу №1 договору, не надав жодних доказів такої невідповідності.

В оскарженій ухвалі суд першої інстанції зазначив, що відповідач не погоджується з позивачем, посилаючись на підробку такого договору, а також те, що з метою встановлення чи були між сторонами договірні по договору №01/02 від 31.01.2024, які умови договору були поставлені сторонами, потрібно застосування спеціальних знань.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими твердженнями, оскільки за змістом заяв відповідача, він не заперечує наявності договірних правовідносин чи факту підписання договору, натомість доводить суду факт спотворення позивачем умов договору, викладених на першому аркуші договору, не зазначаючи при цьому в чому саме полягало таке спотворення.

На переконання колегії суддів апеляційної інстанції, наявних в матеріалах справи доказів є достатньо для встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для вирішення спору по суті.

Слід також зазначити, що суперечливість тверджень сторін не є тотожною суперечливості наданих ними доказів.

У спірному випадку відповідач не довів наявності необхідної сукупності умов для призначення судової експертизи, як це передбачено у ч.1 ст.99 ГПК України.

Зокрема, першою умовою є те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Проте, питання, які просить відповідач поставити на вирішення експертизи, не спрямовані на встановлення обставин, як входять до предмету доказування у спорі про стягнення заборгованості за договором купівлі продажу, враховуючи, що істотні умови договору загальна ціна та ціна за одиницю товару повторюються у додатковій угоді до договору та у специфікаціях.

Другою умовою є відсутність висновку експерта з цих самих питань, наданих стороною або клопотання учасника справи, мотивоване неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що надати висновок експерта на замовлення відповідача не було можливим через залишення оригіналу договору в матеріалах справи. Однак, відповідно до змісту протоколу судового засідання, оригінал договору подано представником позивача в судовому засіданні 27.03.2025. При цьому, ухвалу про відкриття провадження у справі від 02.12.2024 відповідач отримав до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» 02.12.2024 о 14:56, тобто мав достатньо часу для того, щоб ознайомитись з матеріалами позовної заяви та звернутися до експерта в разі виявлення невідповідностей договору, наданого позивачем, з примірником відповідача.

Зважаючи на заявлені підстави позову та перелік наявних у справі доказів, апеляційний суд не вбачає дійсної необхідності у призначенні судової експертизи у цій справі та вважає, що встановлення обставин спору, із врахуванням принципів змагальності та диспозитивності господарського судочинства, у цьому випадку не потребує застосування спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи встановлені обставини справи, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги слід задоволити, а оскаржувану ухвалу слід скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В порядку ст.129 ГПК України судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, за результатами розгляду спору по суті, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 277, 280, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Вимоги апеляційної скарги Комунального підприємства Чернівецьке тролейбусне управління від 17.04.2025 (вх. №01-05/1189/25 від 18.04.2025) - задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 04.04.2025 у справі №926/3088/24 скасувати.

3. Направити справу до Господарського суду Чернівецької області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню.

Повну постанову складено 02.06.2025.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.