ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
05.06.2025 Справа № 905/577/25
Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М., розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства «Оксі Банк» про забезпечення позову
відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )
про стягнення 4 136 393,44 гривень та звернення стягнення на предмет застави
Акціонерне товариство «Оксі Банк» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВР Кондитер», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВР Алко», ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СТР Транс» про солідарне стягнення 4 136 393,44 гривень за кредитним договором з відкриття відновлювальної кредитної лінії №18/23-ВКЛ-ГД від 26.07.2023, з яких: 4 000 000,00 гривень заборгованості по тілу кредиту, 81 311,48 гривень заборгованість по сплаті прострочених відсотків, 55 081,96 гривень заборгованості по сплаті строкових відсотків, та звернення стягнення на передане у заставу майно відповідно до договору застави транспортних засобів, посвідченого 26.07.2023 приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Кравченко С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1700.
До позовної заяви позивачем додано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просити суд забезпечити позов шляхом:
3. заборонити TOB «СТР Транс» здійснювати переміщення (перетин) через митний кордон України транспортних засобів (у кількості 36 шт.), які передані Позивачеві у заставу згідно до Договору застави транспортних засобів від 26.07.2023, посвідченого Кравченком С.В., приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що 26.07.2023 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ЛВР Кондитер» було укладено Генеральний Кредитний договір № 1/23-ГД, яким визначено загальні умови надання Кредитодавцем послуг Позичальнику по здійсненню активних операцій, зокрема: надання кредитів у формі відновлювальних кредитних ліній, а також загальні умови передачі в заставу майна/майнових прав в забезпечення виконання Позичальником зобов`язань перед Кредитодавцем за вказаними операціями, цим Договором. Пунктом Генерального Кредитного договору встановлено, що конкретні порядок і умови надання вказаних послуг та розрахунки за ними визначаються в окремих договорах, що укладаються Сторонами в рамках цього Договору і носять назви відповідно до виду операції, зокрема: кредитні договори на відкриття кредитних ліній (далі - Кредитні договори / Кредитний договір).
На виконання Генерального Кредитного договору 26.07.2023 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ЛВР Кондитер» був укладений Кредитний договір з відкриттям відновлювальної кредитної лінії №18/23-ВКЛ-ГД, відповідно до п.1.1. Кредитного договору Банк як кредитодавець надає грошові кошти в рамках відкритої йому відновлюваної відкличної кредитної лінії Позичальнику в межах ліміту кредитної лінії у сумі 4 000 000,00 гривень на строк з 26 липня 2023 року до 25 липня 2025 року (включно) з урахуванням Графіку погашення кредитної заборгованості за кожним з наданих траншів/кредитів, а Позичальник зобов`язується повернути транші/кредит та сплатити проценти/відсотки за фіксованою процентною ставкою у розмірі 24%, а також комісії на умовах та у строки, передбачених Договором.
Для забезпечення виконання ТОВ «ЛВР Кондитер» зобов`язань, які випливають із Кредитного договору №18/23-ВКЛ-ГД від 26.07.2023, було укладено договори поруки:
- між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛВР Алко» Договір поруки № 01/23-ГД- П від 26.07.2023;
- між Банком та ОСОБА_1 Договір поруки № 02/23-ГД-П від 26.07.2023.
Також, для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №18/23-ВКЛ-ГД від 26.07.2023 між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТР Транс» був укладений Договір застави транспортних засобів, посвідчений 26.07.2023 року приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Кравченком С.В. (зареєстровано у реєстрі за № 1700), згідно з п.1.1. якого Заставодавець, з метою забезпечення викладених нижче зобов`язань, заставляє рухоме майно - транспортні засоби, зазначені в п.1.5 цього Договору (у кількості 39 шт.).
Пунктом 1.2. Договору застави передбачено, що заставою забезпечується в повному обсязі виконання усіх зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВР Кондитер» (ідентифікаційний код 43327309) (далі - Позичальник) за укладеними між Позичальником та Заставодержателем Генеральним договором на здійснення кредитних операцій №01/23-ГД від 26 липня 2023 року, за яким Заставодержатель встановлює Позичальнику ліміт на здійснення кредитних операцій в розмірі 7 000 000,00 гривень на строк до 24 липня 2026 року (включно), надалі- «Генеральний договір», та укладеними в його рамках Кредитним договором з відкриттям відновлюваної кредитної лінії №18/23-ВКЛ-ГД від 26 липня 2023 року (надалі - Кредитний договір-1) та Кредитним договором з відкриттям відновлюваної кредитної лінії № 19/23-ВКЛ-ГД від 26 липня 2023 року (надалі - Кредитний договір-2), а також за усіма додатковими договорами до Генерального договору та/або Кредитного договору-1 та/або Кредитного договору-2, які можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі, але не виключно, зокрема зобов`язання щодо повернення Позичальником в повному обсязі кредитних коштів, отриманих відповідно відкритої до умов Кредитного договору -1 кредитної лінії у сумі 4 000 000,00 гривень на зазначений в Кредитному договорі-1 рахунок у строки, терміни, встановлені згідно Кредитного договору-1, але в будь-якому випадку не пізніше не пізніше 16 години 00 хвилин « 25» (двадцять п`ятого) липня 2025 року (дві тисячі двадцять п`ятого року), якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Кредитного договору-1 та/або згідно умов іншої угоди між Заставодержателем та Позичальником.
Заявник вказує, що на адресу заставодавця (TOB «СТР Транс») 11.04.2025 року було надіслано письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання з одночасною реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Проте, вимога у встановлений згаданим вище Законом у 30-денний термін виконана не була, Заставодавець не погасив заборгованість та навіть не приступив до погашення. Будь-яких зворотних повідомлень від Заставодавця не надходило.
Так само відсутні заходи із погашення заборгованості з боку інших відповідачів у справі, в тому числі і позичальника.
АТ «Оксі Банк» вважає, що за наведених обставин, адекватним та співмірним способами забезпечення позову буде:
1. накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ЛВР Кондитер», ТОВ «ЛВР Алко», TOB «СТР Транс» та ОСОБА_1 у межах ціни позову;
2. заборона використання заставних автотранспортних засобів Заставодавцем (ТОВ «СТР Транс»);
3. заборона переміщення (перетину) митного кордону України транспортними засобами, що перебувають у заставі Банку на підставі Договору застави транспортних засобів від 26.07.2023, посвідченого Кравченком С.В., приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу, за реєстровим №1700.
Зазначає, що запропонований спосіб забезпечення позову створить передумови для виконання рішення суду в частині солідарного стягнення коштів з Позичальника (ТОВ «ЛВР-Кондитер») та його поручителів (ТОВ «ЛВР-Алко», ОСОБА_1 ), оскільки дасть можливість обмежити спрямування цими особами коштів на інші, аніж погашення заборгованості перед АТ «Оксі Банк», цілі. Тому, на думку позивача, наведений спосіб забезпечення є обґрунтованим та таким, що дозволить виконати рішення суду в разі його ухвалення на користь позивача.
Запропонований спосіб забезпечення позову щодо заборони TOB «СТР Транс» здійснювати переміщення (перетин) через митний кордон України транспортних засобів, які передані Позивачеві у заставу згідно до Договору застави транспортних засобів від 26.07.2023, посвідченого Кравченком С.В., приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу, за реєстровим №1700, є обґрунтованим та таким, що дозволить виконати рішення суду в разі його ухвалення на користь позивача та перешкодить ТОВ «СТР Транс» приховати предмети застави від звернення на них стягнення для виконання рішення суду.
Банк стверджує, що є обґрунтовані підстави вважати, що майно яке є у відповідачів, в тому числі грошові кошти які знаходяться на належних їм банківських рахунках можуть бути відчужені (витрачені не на погашення заборгованості перед Банком) або зменшитися за кількістю на момент набрання законної сили рішенням суду, що значно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя.
Відповідачі, будучи обізнаними про підготовку банку до подачі позову, в тому числі з надісланих їм вимог про погашення боргу, можуть здійснити дії з приховання своїх доходів, активів та іншого майна, на яке можливо буде звернутися стягнення в разі задоволення позову.
Це твердження не потребує додаткового доказування з огляду на беззаперечне та необмежене право відповідачів розпоряджатися своїм майном, як на це вказує правова позиція Постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09 червня 2023 року у справі № 37з-23.
Суд, розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оксі Банк» про забезпечення позову, дійшов до таких висновків.
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Так, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 136 ГПК України).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.
Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Таким чином, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача чи інших осіб для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась із позовом, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків вжиття таких заходів.
Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову.
Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.
Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
При цьому, під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок з доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому покладається саме на заявника.
Тобто, у даному випадку, саме на заявника покладено обов`язок доведення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Згідно з приписами статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Предметом позову у цій справі є вимоги майнового характеру Акціонерного товариства «Оксі Банк» про солідарне стягнення з відповідачів грошових коштів, в загальному розмірі 4 136 393,44 гривень.
Підставою позову є неналежне виконання з боку позичальника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВР-Кондитер» взятих на себе зобов`язань за умовами Кредитного договору з відкриття відновлюваної кредитної лінії №18/23-ВКЛ-ГД від 26.07.2023 укладеного в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/23-ГД від 26.07.2023, та направлено на солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВР Кондитер», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВР Алко», ОСОБА_1 , як солідарних поручителів за Договорами поруки № 01/23-ГД- П від 26.07.2023, № 02/23-ГД- П від 26.07.2023 заборгованості по тілу кредиту та частини несплачених відсотків, а також звернення стягнення на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «СТР Транс» майно (транспортні засоби) на підставі Договору застави транспортних засобів від 26.07.2023, посвідченого Кравченком С.В., приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу, за реєстровим №1700.
Господарський суд оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів виходить з оцінки імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.
За змістом норми статті 136 ГПК України забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.
Як зазначено вище, в обґрунтування запропонованих способів забезпечення позову заявником вказано, що вони створять передумови для виконання рішення суду в частині солідарного стягнення коштів з Позичальника (ТОВ «ЛВР-Кондитер») та його поручителів (ТОВ «ЛВР-Алко», ОСОБА_1 ), оскільки дасть можливість обмежити спрямування цими особами коштів на інші, аніж погашення заборгованості перед АТ «Оксі Банк», цілі. Тому, на думку позивача, наведений спосіб забезпечення є обґрунтованим та таким, що дозволить виконати рішення суду в разі його ухвалення на користь позивача.
Запропонований спосіб забезпечення позову щодо заборони TOB «СТР Транс» здійснювати переміщення (перетин) через митний кордон України транспортних засобів, які передані Позивачеві у заставу згідно до Договору застави транспортних засобів від 26.07.2023, посвідченого Кравченком С.В., приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу, за реєстровим №1700, є обґрунтованим та таким, що дозволить виконати рішення суду в разі його ухвалення на користь позивача та перешкодить ТОВ «СТР Транс» приховати предмети застави від звернення на них стягнення для виконання рішення суду.
З поданих матеріалів судом встановлено, що належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛВР Кондитер» взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором з відкриття відновлюваної кредитної лінії №18/23-ВКЛ-ГД від 26.07.2023 укладеного в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/23-ГД від 26.07.2023, забезпечений Договорами поруки № 01/23-ГД-П від 26.07.2023, №02/23-ГД-П від 26.07.2023, а також Договором застави транспортних засобів від 26.07.2023, посвідченого Кравченком С.В., приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу, за реєстровим №1700, на суму 11 854 800,00 гривень (вартість Предмету застави). Згідно Витягу про реєстрацію В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідні обтяження зареєстровані у встановленому законом порядку.
Отже, вимоги позивача щодо повернення кредитних коштів вже є забезпеченими не тільки договорами поруки, а й іншим майном, вартість якого значно перевищує розмір заявлених вимог.
Крім того АТ «Оксі Банк» просить накласти арешти на грошові кошти, що належать у тому числі й Товариству з обмеженою відповідальністю «СТР Транс», який не є поручителем за жодним із договорів поруки, відтак вимога банку в цій частині взагалі не обґрунтована жодними доводами чи доказами.
Суд наголошує, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема:
- накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;
- забороною відповідачу вчиняти певні дії.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є МВС.
Порядок ведення Єдиного державного реєстру затверджується МВС.
Відповідно до п.41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця.
Відповідні реєстри та бази даних з яких можливо отримати відомості про власника чи транспортний засіб визначені пунктом 15 цього Порядку.
Так, уповноваженими особами сервісного центру МВС проводяться перевірки відповідних документів та/або відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державному Реєстрі атестованих судових експертів, автоматизованій базі даних про розшукувані транспортні засоби, банку даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірки відомостей про обмеження відчуження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також відомостей про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування), що містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі (крім внутрішньо переміщених осіб, інформація щодо яких підтверджується даними Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб), відомостей про особу, що містяться в Єдиному реєстрі боржників, Державному реєстрі санкцій, відповідних базах даних та державних реєстрах щодо осіб, які перебувають у розшуку, перевірки дійсності довіреності за Єдиним реєстром довіреностей, дійсності сертифіката відповідності за реєстром сертифікатів затвердження типу і виданих виробниками сертифікатів відповідності колісних транспортних засобів та обладнання, документів, що підтверджують правомірність придбання, відомостей щодо митного оформлення транспортних засобів за єдиною автоматизованою інформаційною системою митних органів, відомостей за автоматизованою системою реєстрації гуманітарної допомоги, а також установлення відповідності конструкції вимогам правил та нормативів шляхом отримання відповідних відомостей із таких баз даних і реєстрів.
Відповідні реєстри використовуються Державною прикордонною службою України при здійсненні контролю за перетинанням державного кордону особами, транспортними засобами тощо.
Можливість внесення до зазначених вище реєстрів та баз даних відомостей щодо обмеження використання транспортних засобів виключно територією України шляхом заборони переміщення (перетину) через митний кордон України транспортних засобів чи то обмеження права користування транспортними засобами чинним законодавством не передбачено.
Пунктом третім статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема:
1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;
2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;
3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;
4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;
5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;
6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;
7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;
8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;
9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;
Оцінюючи адекватність та співмірність обраного позивачем способу забезпечення суд враховує, що заборона ж використання Товариством з обмеженою відповідальністю «СТР Транс» заставних 39 транспортних засобів, з огляду на зареєстрований основний вид діяльності Товариства, призведе до значних збитків, а тому є неспівмірним із заявленою вимогою.
Натомість, матеріали справи не містять доказів наміру ТОВ «СТР Транс» реалізувати предмети застави, або фактичного переміщення (перетину) митного кордону України хоча б одного з тридцяти дев`яти транспортних засобів за Договором застави транспортних засобів від 26.07.2023 чи такої спроби.
Відтак саме лише посилання позивача на порушення відповідачами своїх зобов`язань зі своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними, саме по собі не є підставою для застосування заходів забезпечення позову, оскільки такі заходи застосовуються не в залежності від наявності у відповідачів заборгованості, а в залежності від наявності належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Невиконання ж відповідачем1 зобов`язань за Кредитним договором стало підставою для звернення позивача до суду і є предметом судового розгляду в даній справі, а відтак ці доводи не є достовірно встановленими фактами, вони потребують дослідження, перевірки та оцінки під час розгляду самої позовної заяви, а не заяви про забезпечення позову, оскільки є безпосереднім предметом спору.
Наведені у заяві про забезпечення позову обставини, в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, не свідчать про унеможливлення виконання рішення суду взагалі або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду.
Відтак, суд дійшов висновку про те, що позивачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про вчинення відповідачами дій з метою унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення у даній справі, вищевказані заходи забезпечення позову не відповідають вимогам щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, співмірності, збалансованості інтересів учасників, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.
На підставі викладеного, керуючись статями 136-137, 140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Оксі Банк» про забезпечення позову у справі №905/577/25 - відмовити.
Ухвала набрала чинності в момент її підписання 05.06.2025.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова