ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025м. ДніпроСправа № 904/643/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПКПА" (50053, м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., вул. Мусоргського, буд. 12; ідентифікаційний код 43272318)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дивосвіт Глобал" (39800, м. Горішні Плавні Полтавської обл., вул. Добровольського, буд. 14; ідентифікаційний код 43731108)

про стягнення 340 514 грн. 77 коп.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПКПА" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№608/25 від 18.02.2025) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дивосвіт Глобал" 340 514 грн. 77 коп., що складає 146 774 грн. 19 коп. - заборгованості з орендної плати за договором оренди від 16.02.2021 №16/02, 58 482 грн. 20 коп. - заборгованості з оплати комунальних послуг за договором оренди від 16.02.2021 №16/02, 2 883 грн. 56 коп. - пені, 111 371 грн. 19 коп. - інфляційних нарахувань та 21 003 грн. 63 коп. - 3% річних.

Також просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2025 про залишення позовної заяви без руху позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, позивачем подано заяву (вх.№8472/25 від 27.02.2025) про виконання ухвали суду, відповідно до якої позивачем було виправлено недоліки позовної заяви та виконано вимоги суду, зазначені в ухвалі суду від 24.02.2025.

Крім того, позивачем подано клопотання (вх.№9227/25 від 04.03.2025) про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є 39800, Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вул. Добровольського, буд. 14 на яку і була направлена кореспонденція господарського суду відповідачу (а.с. 29).

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 6 статті 242 цього Кодексу днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Слід відзначити, що поштове відправлення на адресу відповідача, в якому містилася ухвала суду від 04.083.2025, було повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ "Укрпошта" форми 20 від 09.03.2025 "Адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 44-48)

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (надалі - Правила).

Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу (фізичну особу-підприємця).

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №923/1432/15.

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, неперебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

За таких обставин можна дійти висновку, що невручення ухвали суду відбулось через недотримання відповідачем вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідач, у разі незнаходження за своєю офіційною (юридичною) адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Так, ухвалою суду від 04.03.2025, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, станом на 02.06.2025 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

З огляду на предмет та підстави позову у даній справи, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Справа розглядається відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод протягом розумного строку з урахуванням введення в Україні воєнного стану.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається, між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ДПКПА", як орендодавцем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Дивосвіт Глобал", як орендарем, було укладено договір оренди від 16.02.2021 №16/02 (надалі - Договір) (а.с. 9-14).

За змістом пункту 1.1 Договору визначено, що орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування (оренду) на умовах, викладених у цьому договорі і невід`ємних додатках до нього, приміщення в нежитловій будівлі загальною площею 1000 кв.м.

Орендоване приміщення знаходиться на цокольному поверсі нежитлової будівлі як визначено у витязі з поверхового плану нежитлової будівлі, що додається до цього договору в додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2 Договору).

Відповідно до пункту 1.3 Договору мета користування приміщенням орендарем здійснення підприємницької діяльності.

Термін оренди приміщення за даним договором триває до 16.02.2022 (пункт 2.1 Договору).

Орендодавець передає орендарю приміщення в орендне користування в день підписання акту прийму-передачі приміщення в оренду. Передача приміщення за цим договором не спричиняє переходу права власності на приміщення до орендаря (підпункт 2.1.1 Договору).

Орендар зобов`язаний повернути орендодавцю приміщення із орендного користування в день закінчення терміну оренди (підпункт 2.1.2 Договору).

Пунктом 2.5 Договору сторони визначили, що у разі закінчення терміну оренди, дострокового припинення або розірвання цього договору в порядку, передбаченому законодавством України або цим договором, приміщення передається (повертається) орендарем орендодавцю по акту прийому-передачі (повернення) приміщень. Приміщення вважається переданим (поверненим) з моменту підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі (повернення) приміщень, в якому вказана відповідна інформація про приміщення та його стан на момент повернення.

Відповідно до пункту 5.1 Договору сума, порядок і терміни внесення орендних платежів за користування приміщенням встановлюються в наступному порядку:

5.1.1. Щомісячна орендна платня. Орендар сплачує орендодавцю орендну платню за цим договором в сумі 50 000 грн. 00 коп. за місяць. Орендодавець має право змінювати розмір орендної плати за місяць не частіше одного разу на рік та не більше 15% від розміру орендної плати за останній місяць попереднього періоду, яка сплачувалась орендарем до такого підвищення. Перша зміна розміру плати за оренду можлива не раніше ніж через пів року дії договору. Про таке підвищення орендодавець письмово повідомляє орендаря за 30 календарних днів та про що сторони вносять зміни до даного договору шляхом підписання додаткової угоди до договору.

5.1.2. Порядок внесення орендних платежів. Орендні платежі вносяться на банківський рахунок орендодавця щомісячно авансом не пізніше 10 (десятого) числа кожного місяця. Не дивлячись на те, що для зручності орендаря орендодавець до першого числа кожного місяця виставляє орендарю рахунки, орендар зобов`язаний сплачувати орендні платежі не пізніше вказаної дати, незалежно від факту отримання орендарем таких рахунків. Орендний платіж за перший і останній не повні календарні місяці терміну оренди за цим договором розраховуються пропорційно кількості днів в такому неповному місяці. Орендна плата за перший неповний календарний місяць терміну оренди за цим договором належить до внесення на банківський рахунок орендодавця впродовж 3 банківських днів з дати підписання акту прийому-передачі приміщення в оренду.

5.1.3. Порядок зарахування гарантійних платежів. Після підписання цього договору орендар зобов`язаний сплатити гарантійний платіж у розмірі 50 000 грн. 00 коп. Гарантійний платіж, внесений орендарем, у випадку належного виконання останнім фінансових зобов`язань протягом строку дії цього договору, повертається орендодавцем орендарю не пізніше 5 (п`ять) банківських днів із дати повернення останнім приміщення (п. 2.5 цього договору). Гарантійний платіж по цьому договору може зараховуватись в рахунок орендної платні за останній повний календарний місяць оренди. Із суми гарантійного платежу орендодавець може після та за умови настання відповідного юридичного факту утримати суми у розмірі виниклих у останнього дійсних грошових вимог до орендаря, зокрема по сплаті несплачених орендарем фінансових зобов`язань, сум, необхідних для усунення наслідків пошкоджень приміщення або інженерних комунікацій, спричинених з вини орендаря, і т.п.

Згідно з пунктом 5.2 Договору вартість експлуатаційних та комунальних послуг не включена у вартість оренди та сплачується окремо згідно виставлених рахунків.

Орендар сплачує (відшкодовує орендодавцю) вартість комунальних послуг в наступному порядку:

5.2.1 Орендар користується всіма комунальними та експлуатаційними послугами, що надаються в нежитлової будівлі, в т.ч. відносно загальних площ. Питання надання вказаних послуг і доступу до них регулюються Правилами і Положеннями нежитлової будівлі.

5.2.2 З моменту підписання Акту прийому-передачі для виконання ремонтних робіт орендар відшкодовує орендодавцю комунальні витрати зі споживання електроенергії, тепла і водопостачання, які оплачуються за тарифами, що встановлюються відповідними державними і комунальними органами на підставі показань приладів обліку (який встановлюється орендодавцем) чи пропорційно площі приміщення. Показники лічильників знімають до 03 (третього) числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата комунальних розходів впродовж проведення внутрішніх ремонтно-оздоблювальних робіт здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання відповідного рахунку від орендодавця.

5.2.3. З моменту підписання Акту прийому-передачі в оренду приміщення орендар (окремо від сплати орендної плати) сплачує/відшкодовує орендодавцю комунальні платежі. Комунальні послуги оплачуються за тарифами, що встановлюються відповідними державними і комунальними органами і/або обслуговуючими організаціями, на підставі показань приладів обліку і/або пропорційно площі приміщення.

5.2.4. Орендодавець за свій рахунок встановлює лічильники на електроенергію. Показники лічильників знімають до 03 (третього) числа місяця, наступного за розрахунковим. Послуги з теплопостачання і газопостачання орендар відшкодовує пропорційно площі приміщення до площі нежитлової будівлі, у випадку якщо орендар споживає такі послуги від мереж орендодавця і не забезпечує їх за власні кошти.

5.2.5. Комунальні платежі орендар сплачує щомісяця на рахунок орендодавця протягом 3 банківських днів з моменту надання орендодавцем відповідного рахунку на сплату.

5.2.6. Послуги зв`язку (телефон, радіо, Інтернет) надаються орендарю безпосередньо організацією, яка має право на здійснення відповідної діяльності на підставі договору між орендарем і оператором цих послуг.

Відповідно до пункту 5.4 Договору всі платежі, що встановлені цим Договором, вносяться в гривнях банківським переказом на поточний банківський рахунок, вказаний орендодавцем, в сумі, що належить до сплати на дату перерахування. Датою платежу є дата отримання на банківський рахунок одержувача суми платежу в повному обсязі, що підлягає сплаті за цим Договором. Кожна сторона цього договору самостійно оплачує всі власні банківські витрати і всі передбачені чинним законодавством України податки і збори, пов`язані із здійсненням своєї господарської діяльності. У разі закінчення терміну оренди чи достроковому припиненні договору оренди орендні платежі нараховуються та підлягають сплаті орендарем за період фактичного знаходження приміщення в користуванні орендаря по дату, яка вказується в акті прийому-передачі (повернення) приміщення орендодавцю.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами свої обов`язків за цим договором (пункт 8.9 Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

19.03.2021 сторонами було підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення в оренду, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Гагарніа, буд. 4а на цокольному поверсі, площею 1000 кв.м. (а.с. 14).

Позивач зазначає, що попри те, що відповідно до пункту 2.1 Договору термін оренди приміщення складав до 16.02.2022, у середині липня 2021 між сторонами було припинено фактичні відносини щодо оренди приміщенн; орендар фактично припинив користування приміщенням 16.07.2021, у зв`язку з чим орендна плата та комунальні платежі за липень 2021 нараховані за 16 днів, тобто за період фактичного користування приміщенням.

Позивач стверджує, що відповідач належно не виконував взяті на себе зобов`язання за Договором в частині сплати орендних та комунальних платежів, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з орендної плати в розмірі 146 774 грн. 19 коп., а також заборгованість з оплати комунальних послуг в розмірі 58 482 грн. 20 коп., що і стало причиною виникнення спору та звернення позивача з позовом до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами 1, 3, 6 статті 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності; об`єктом оренди може бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з частиною першою статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (стаття 764 Цивільного кодексу України).

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (абзац 1 частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 3, 5 статті 762 Цивільного кодексу України договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності; розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (частина 1 статті 286 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлено, що майново- господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1-3 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 5.1.2 Договору орендні платежі вносяться на банківський рахунок орендодавця щомісячно авансом не пізніше 10-го числа кожного місяця. Орендна плата за перший неповний календарний місяць терміну оренди за цим договором належить до внесення на банківський рахунок орендодавця впродовж 3 банківських днів з дати підписання акту прийому-передачі приміщення в оренду.

Як вбачається, нежитлове приміщення було передано відповідачеві в оренду за актом прийому-передачі нежитлового приміщення в оренду від 19.03.2021.

Як зазначалося вище, за твердженням позивача попри те, що відповідно до пункту 2.1 Договору термін оренди приміщення складав до 16.02.2022, у середині липня 2021 між сторонами було припинено фактичні відносини щодо оренди приміщення. Орендар фактично припинив користування приміщенням 16.07.2021, у зв`язку з чим орендна плата та комунальні платежі за липень 2021 нараховані за 16 днів, тобто за період фактичного користування приміщенням.

Отже, за користування орендованим приміщенням у період з 19.03.2021 по 16.07.2021 позивачем було нараховано відповідачу орендну плату (а.с. 16) в загальному розмірі 196 774 грн. 19 коп., а саме:

за березень 2021 - 20 967 грн. 74 коп.;

- за квітень 2021 - 50 000 грн. 00 коп.;

- за травень 2021 - 50 000 грн. 00 коп.;

- за червень 2021 - 50 000 грн. 00 коп.;

- за липень 2021 - 25 806 грн. 45 коп.

Відповідно до умов Договору строк оплати орендної плати є таким, що настав, а саме:

- за березень 2021 - 24.03.2021 (19.03.2021 (день підписання акту) + 3 банківські дні);

- за квітень 2021 - 10.04.2021;

- за травень 2021 - 10.05.2021;

- за червень 2021 - 10.06.2021;

- за липень 2021 - 10.07.2021

При цьому, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що 21.05.2021 відповідачем сплачено 50 000 грн. 00 коп. орендної плати за квітень 2021, на підтвердження вказаного позивачем надано копію платіжного доручення від 21.05.2021 №1198 на суму 50 000 грн. 00 коп. (а.с. 21).

Враховуючи викладене, залишок заборгованості з орендної плати складає 146 774 грн. 19 коп. (196 774,19 - 50 000,00).

Відповідачем вказане не спростовано, доказів іншого матеріали справи не містять.

Крім того, позивачем нараховано відповідачеві для сплати суму компенсації за комунальні послуги (а.с. 17) за період з 19.03.2021 по 16.07.2021 в розмірі 68 757 грн. 90 коп., а саме:

- за березень 2021 - 10 275 грн. 70 коп.;

- за квітень 2021 - 14 296 грн. 88 коп.;

- за травень 2021 - 14 757 грн. 36 коп.;

- за червень 2021 - 22 697 грн. 96 коп.;

- за липень 2021 - 6 730 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сформовано рахунки на оплату компенсації за комунальні послуги, на загальну суму 68 757 грн. 90 коп., а саме:

- від 23.04.2021 №119 за березень 2021 на суму 10 275 грн. 70 коп. (а.с. 18);

- від 24.05.2021 №155 за квітень 2021 на суму 14 296 грн. 88 коп. (а.с. 18 на звороті);

- від 07.06.2021 №183 за травень 2021 на суму 14 757 грн. 36 коп. (а.с. 19);

- від 09.07.2021 №228 за червень 2021 на суму 22 697 грн. 96 коп. (а.с. 19 на звороті);

- від 16.07.2021 №230 за період з 01.07.2021 по 16.07.2021 на суму 6 730 грн. 00 коп. (а.с. 20).

Отже, строк відшкодування за комунальні послуги є таким, що настав.

При цьому, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що 27.05.2021 відповідачем сплачено 10 275 грн. 70 коп. за березень 2021, на підтвердження вказаного позивачем надано копію платіжного доручення від 27.05.2021 №1253 на суму 10 275 грн. 70 коп. (а.с. 21 на звороті).

Враховуючи викладене, залишок заборгованості з компенсації комунальних послуг складає 58 482 грн. 20 коп. (68 757 грн. 90 коп. - 10 275 грн. 70 коп.).

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не надано, матеріали справи не містять; доводи позивача відповідачем не спростовані.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 146 774 грн. 19 коп. та заборгованості з компенсації за комунальні послуги в розмірі 58 482 грн. 20 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо нарахування пені

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно; якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частини 1, 2 статті 550 Цивільного кодексу України).

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України законодавець передбачає застосування штрафних санкцій, у разі якщо їх розмір законом не визначено, у розмірі, визначеному умовами господарського договору, а також надає сторонам право встановлювати різні способи визначення штрафних санкцій, - у відсотковому відношенні до суми зобов`язання (виконаної чи невиконаної його частини) або у певній визначеній грошовій сумі, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Положення частини 6 статті 231 Господарського кодексу України регулюють виключно правовідносини сторін щодо їх відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, передбачаючи їх встановлення у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Разом з тим за частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України, як спеціальною нормою, яка регулює відповідальність за порушення строків розрахунків, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також за статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 5.5 Договору у випадку прострочення орендарем будь-якого платежу, орендодавець має право нарахувати пеню. Пеня за прострочення будь-якого платежу нараховується в розмірі подвійної облікової ставки національного Банку України, діючої в період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен календарний день прострочення.

Як вбачається, позивачем за прострочення відповідачем грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати нараховано пеню за загальний період з 11.04.2021 по 15.07.2021 в розмірі 2 883 грн. 56 коп.

Суд погоджується з наданим розрахунком, вважає його арифметично правильним.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань

Згідно з частинами 1, 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається, позивачем нараховано 3% річних за порушення строку внесення орендної плати та відшкодування комунальних платежів за період з 01.09.2021 по 28.01.2025 в розмірі 21 003 грн. 63 коп., а також нараховано інфляційні в розмірі 111 371 грн. 19 коп., суд зауважує. що попри те, що позивачем зазначено, що нарахування інфляційних здійснено за період з 01.09.2021 по 28.01.2025, фактично інфляційні нараховано за період з вересня 2021 по грудень 2024 включно.

Суд погоджується з наданими розрахунками, вважає їх арифметично правильними.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 4 086 грн. 18 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПКПА" (50053, м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., вул. Мусоргського, буд. 12; ідентифікаційний код 43272318) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дивосвіт Глобал" (39800, м. Горішні Плавні Полтавської обл., вул. Добровольського, буд. 14; ідентифікаційний код 43731108) про стягнення 340 514 грн. 77 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дивосвіт Глобал" (39800, м. Горішні Плавні Полтавської обл., вул. Добровольського, буд. 14; ідентифікаційний код 43731108) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПКПА" (50053, м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., вул. Мусоргського, буд. 12; ідентифікаційний код 43272318) 146 774 (сто сорок шість тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 19 коп. - заборгованості з орендної плати, 58 482 (п`ятдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. 20 коп. - заборгованості з відшкодування комунальних послуг, 2 883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) грн. 56 коп. - пені, 111 371 (сто одинадцять тисяч триста сімдесят одна) грн. 19 коп. - інфляційних нарахувань, 21 003 (двадцять одна тисяча три) грн. 63 коп. - 3% річних та 4 086 (чотири тисячі вісімдесят шість) грн. 18 коп. - витрат на сплату судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

09.06.2025