УХВАЛА

29 травня 2025 року

м. Київ

cправа №911/3091/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області (Конюх О.В.)

від 11.02.2025

та постанову Північного апеляційного господарського суду (Буравльов С.І., Шапран В.В., Андрієнко В.В.)

від 08.04.2025 (повний текст складений 22.04.2025)

у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу "Котеджне містечко Сонячна Долина"

до ОСОБА_1

про стягнення 88 590,62 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Обслуговуючий кооператив "Котеджне містечко Сонячна Долина" (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (далі - Відповідачка, Скаржниця) 88 590,62 грн, з них:

- заборгованість зі сплати щомісячних членських внесків у сумі 73 262,29 грн за період лютий-вересень 2024 року

- пеня в сумі 11 952,77 грн за період 21 лютого 2024 року - 14 листопада 2024 року;

- інфляційні втрати в сумі 2 393,13 грн за період березень 2024 року - вересень 2023 року;

- три проценти річних у сумі 982,43 грн за період 21 лютого 2024 року - 14 листопада 2024 року.

2. Рішенням Господарського суду Київської області від 11.02.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 у справі №911/3091/24, позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідачки на користь Позивача основний борг у сумі 73 262,29 грн, пеню в сумі 11 952,77 грн, три проценти річних у сумі 963,05 грн, інфляційні втрати в сумі 2 393,13 грн. В іншій частині позову відмовлено.

3. 11 травня 2025 року Відповідачка (Скаржниця) із використанням підсистеми "Електронний суд" подала касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просить скасувати їх та направити справу №911/3091/24 на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

4. За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

5. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення:

- у малозначних справах;

- у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

6. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року встановлено у сумі 3 028 грн.

7. Предметом позову в цій справі є стягнення 88 590,62 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2024 рік (500 х 3 028 грн = 1 514 000 грн).

8. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що для оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржникові необхідно довести та обґрунтувати наявність передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України підстав (постанова від 21.05.2021 у справі №905/1623/20).

9. При цьому тягар доказування покладається на скаржника.

10. У тексті касаційної скарги Скаржниця, змістовно посилаючись на підпункти "б", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, зазначає:

- справа стосується не тільки стягнення суми, а насамперед встановлення факту наявності корпоративних відносин, у які, за твердженням Скаржниці, вона з Позивачем не вступала. Стягненням суми фактично підтверджено наявність корпоративних відносин між сторонами, але Скаржниця стверджує і надавала пояснення в суді апеляційної інстанції, що вона не мала ані намірів бути членом кооперативу, ані підписувала заяви про вступ у члени кооперативу, не подавала заяви, отже не є членом кооперативу, тоді як стягнення членських внесків можливе лише з членів кооперативу.

У Господарському суді Київської області розглядається справа №911/1228/25 за позовом Скаржниці до Позивача про визнання незаконними та скасування рішень членів загальних зборів та правління обслуговуючого кооперативу, якими прийнято Скаржницю в члени кооперативу. Оскільки рішеннями судів у справі, що переглядається, які набрали законної сили, встановлені обставини наявності корпоративних відносин, враховуючи предмет спору в справі №911/1228/25, Скаржниця позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді справи №911/1228/25;

- справа має виняткове значення для Скаржниці, оскільки вона не мала наміру вступати в члени кооперативу, і її прийняли без її відома, бажання та заяви.

11. У цьому контексті Суд зауважує, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, яка реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Введення процесуальних "фільтрів" не порушує права на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20).

12. Введення процесуальних "фільтрів" не порушує права на доступ до суду, оскільки воно вже реалізоване шляхом звернення до суду першої та апеляційної інстанцій.

13. Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила, і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних, обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки інакше принцип правової визначеності буде порушено.

14. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

15. У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 у справі "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" ("Levages Prestations Services v. France", заява №21920/93) вказано, що, зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежена перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

16. Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 №R (95) 5 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Щодо підпункту "б" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України

17. За змістом частин четвертої, п`ятої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

18. Положення про те, що особа, яка подає касаційну скаргу, позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи означає, що така особа має обґрунтувати, (1) які обставини були встановлені судами, (2) яким є їх взаємозв`язок з іншими судовими справами та (3) в чому полягає неможливість спростування таких обставин.

19. Разом із тим Скаржниця не вказала, які конкретно обставини (явища, події, факти, сукупність умов), встановлені рішенням Господарського суду Київської області від 11.02.2025 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 у справі №911/3091/24, вона не може спростувати в іншій судовій справі (№911/1228/25).

20. Узагальнене посилання Скаржниці на встановлення наявності між сторонами справи №911/3091/24 корпоративних відносин, але без вказівки на конкретні фактичні обставини, які, за твердженням Скаржниці, вона не зможе спростувати, не є належним обґрунтуванням підпункту "б" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

21. Верховний Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які Скаржник не навів у її тексті, інакше це може свідчити про порушення принципів рівності та змагальності господарського судочинства.

22. Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції та спонукають Верховний Суд до переоцінки доказів, що, однак, не охоплюється його компетенцією з огляду на приписи статті 300 ГПК України.

23. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

Щодо підпункту "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України

24. Використання оціночних понять, як-то "фундаментальне значення", "суспільний інтерес", "виняткове значення", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики" тощо, не має викликати думку про наявність певних ризиків, адже, зважаючи на статус Верховного Суду, в окремих випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження належить до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд касаційних скарг покликаний насамперед забезпечувати єдність судової практики.

25. Надаючи оцінку "винятковості справи", суд досліджує мотиви, відповідно до яких сам учасник справи вважає справу такою, що має для нього виняткове значення. Отже, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі. При цьому термін "винятковий" означає ознаку предмета або явища, що полягає в її особливості, надзвичайності, виокремлення із загального правила.

26. Суд дійшов висновку, що доводи касаційної скарги в цій частині обмежуються загальними вказівками Скаржниці про відсутність наміру вступати в члени кооперативу; твердженням, що її прийняли без її відома, бажання та заяви.

27. Водночас зазначене вище не є належним обґрунтуванням виняткового значення справи для Скаржниці та спонукає Верховний Суд до переоцінки доказів (у розрізі встановлення наявності / відсутності у Скаржниці статусу члена кооперативу), що, однак, не охоплюється його компетенцією.

28. Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду лише тому, що Скаржниця вважає його незаконним. Настання відповідних наслідків у разі ухвалення судового рішення не на користь позивача / відповідача є звичайним (передбачуваним) процесом.

29. З урахуванням зазначеного, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Відповідачки на рішення Господарського суду Київської області від 11.02.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 у справі №911/3091/24, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 11.02.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 у справі №911/3091/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова