СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

09 червня 2025 року м. Харків Справа № 922/1591/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги арбітражного керуючого Орлової Тетяни Анатоліївни ( вх. № 1108 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 (постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Аюповою Р.М., повний текст складено 25.11.2024) за заявою ОСОБА_1 , м. Одеса

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніон Кларк", м. Харків

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніон Кларк", . Визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - ОСОБА_2 в розмірі: 152 684,00 грн - основна заборгованість; 24 224, 00 грн - судовий збір; а також витрати, пов`язані із розглядом цієї справи (авансовий платіж згідно ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Орлову Тетяну Анатоліївну (свідоцтво № 1829 від 27.07.2017). Попереднє засідання господарського суду призначено на 07.08.2024 о 10:45 год.

06.06.2024 здійснено офіційне оприлюднення на офіційному вебпорталі судової влади України про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніон Кларк", .

До господарського суду Харківської області в рамках справи № 922/1521/24 після офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про визнання банкрутом встановлений в оголошенні строк надійшли заяви:

- ОСОБА_3 з додатковими вимогами (вх. № 16215 від 21.06.2024) на загальну суму 103 161, 64 грн;

- Акціонерного товариства "ОТП Банк" (вх. № 16954 від 01.07.2024) на загальну суму 12 800 378, 75 грн;

- Головного управління ДПС у Харківській області (вх. № 17000 від 02.07.2024) у загальному розмірі 603 014, 21 грн;

- Головного управління ДПС у Житомирській області (вх. № 16867 від 01.07.2024) у загальному розмірі 317 457, 70 грн.

Також 17.09.2024 арбітражним керуючим Орловою Т.А. в рамках справи № 922/1521/24 подано до Господарського суду Харківської області заяву щодо окремого повідомлення про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника (вх. № 23404), за відомостями якої на адресу Господарського суду Харківської області та розпорядника майна надійшла заява від Акціонерного товариства ОТП Банк з грошовими вимогами до боржника (у відповідності до ст. 45 Кодексу з процедур банкрутства) у загальному розмірі 12 800 378, 75 грн. З зазначеної суми 3 907 000, 00 грн забезпечені заставою майна боржника.

Також згідно з наведеним повідомленням арбітражного керуючого Орлової Т.А., Господарський суд Житомирської області розглядає на стадії підготовчого засідання справу № 906/708/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле" (м. Таллін) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Попільнянський комбікормовий завод" (м. Київ) та третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю Юніон Кларк (м. Харків) /попередня назва ТОВ Агросвіт-Житомир/ про стягнення 369 111, 06 доларів США, спір в якій виник на підставі наявності в даний час заборгованості ТОВ Юніон Кларк (м. Харків) /попередня назва ТОВ Агросвіт-Житомир/ по зобов`язанням за поставку власної сільськогосподарської продукції перед кредитором ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) після отримана від нього передоплати в рахунок майбутніх поставок за контрактом від 18.06.2019 №18/06/2019.

Між ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) та ТОВ Юніон Кларк (м. Харків) /попередня назва ТОВ Агросвіт-Житомир/ 18.06.2019 було укладено контракт №18/06/2019, предметом якого було зобов`язання ТОВ Юніон Кларк (м.Харків) /попередня назва ТОВ Агросвіт-Житомир/ поставити до Естонської Республіки у власність покупцю ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) власно вирощену на власних земельних ділянках сільськогосподарського призначення сільськогосподарську продукцію за окремо встановленими сторонами цінами.

26.06.2019 між ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) та ТОВ Юніон Кларк (м. Харків) /попередня назва ТОВ Агросвіт-Житомир/ було укладено додаткову угоду № 3 до контракту № 18/06/2019, згідно якого ТОВ Юніон Кларк (м. Харків) /попередня назва ТОВ Агросвіт-Житомир/ отримав від ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) 450 000, 00 доларів США передоплати за сільськогосподарську продукцію, яку мав поставити в майбутньому.

27.06.2019 ТОВ Юніон Кларк (м. Харків) /попередня назва ТОВ Агросвіт_Житомир/, як боржник за вказаним зобов`язанням, видав своєму кредитору ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) фінансову аграрну розписку, згідно якої прийняв на себе безумовне зобов`язання сплатити кредитору всі отримані від нього грошові кошти до 20.08.2019 та одночасно передав кредитору ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) в заставу майбутній урожай на власних сільськогосподарських полях згідно з переліком в якості забезпечення виконання вказаних зобов`язань.

В подальшому, як зазначено в повідомленні арбітражного керуючого, боржник ТОВ Юніон Кларк (м. Харків) /попередня назва ТОВ Агросвіт-Житомир/ свої зобов`язання за контрактом №18/06/2019, додатковою угодою № 3 до контракту № 18/06/2019 та фінансовою аграрною розпискою від 27.06.2019 не виконав, кошти на рахунок ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) не перерахував, а переданим в заставу майбутнім урожаєм на власних полях на суму боргу розпорядився на власний розсуд, не передавши його кредитору ТОВ "Евервелле" (м. Таллін).

Виходячи із вказаних обставин, розпорядник майна Орлова Т.А. в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, якою передбачено, що розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром, повідомила Господарський суд Харківської області про вимоги забезпеченого кредитора ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) на суму 9 875 345, 29 грн, як такі, що підлягають задоволенню в позачерговому порядку та повідомила відомості про майно, що є предметом забезпечення згідно фінансової аграрної розписки та реєстру.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 у попередньому засіданні суд ухвалив, що до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніон Кларк" підлягають включенню визнані судом вимоги, а саме:

1) Демченко Людмили Романівни, які складаються з: 152 684, 00 грн - основної заборгованості (четверта черга); 24 224, 00 грн - судового збору, 24 000, 00 грн - авансованого платежу арбітражному керуючому (перша черга).А також додаткові грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника ТОВ Юніон Кларк у загальному розмірі 103 161, 64 грн, з яких: 4 844, 80 грн судового збору перша черга; 98 316, 84 грн - четверта черга.

2) Акціонерного товариства "ОТП Банк" до боржника ТОВ Юніон Кларк у загальному розмірі 12 800 378, 75 грн, з яких: 6 056, 00 грн судового збору - перша черга; 89 146, 04 грн судового збору - перша черга; 8 798 176, 71 грн - четверта черга; 3 907 000, 00 грн - забезпечені заставою майна боржника (позачергово).

3) Головного управління ДПС у Харківській області до боржника ТОВ Юніон Кларк у загальному розмірі 603 014, 21 грн, з яких: 6 056, 00 грн судовий збір - перша черга; 596 958, 21 грн - шоста черга.

4) Головного управління ДПС у Житомирській області до боржника ТОВ Юніон Кларк у загальному розмірі 317 457, 70 грн, з яких: 4 844, 80 грн судовий збір - перша черга вимог кредиторів; 257 211, 34 грн - третя черга вимог кредиторів; 55 401, 56 грн - шоста черга вимог кредиторів.

5) Товариства з обмеженою відповідальністю Евервелле(м. Таллін) з грошовими вимогами до боржника - ТОВ Юніон Кларк у загальному розмірі 9 875 345, 29 грн - забезпечені заставою майна боржника (позачергово).

При цьому суд зазначив, що забезпечений кредитор ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) не направив до Господарського суду Харківської області та розпорядника майна заяву з грошовими вимогами до боржника, тому суд розглянув вимоги ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) на підставі окремого повідомлення арбітражного керуючого Орлової Т.А. про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, відповідно до ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Також цією ухвалою зобов`язано розпорядника майна за результатами попереднього засідання внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги. Належним чином складений та підписаний реєстр вимог кредиторів надати суду у десятиденний строк з дня постановлення ухвали попереднього засідання. Зобов`язано розпорядника майна в десятиденний строк з дня винесення ухвали відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів. Зобов`язано розпорядника майна надати суду протокол зборів кредиторів боржника, на яких обрати комітет кредиторів, прийняти рішення щодо схвалення плану санації боржника або щодо звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство, а також надати протокол зборів комітету кредиторів, на яких вирішити питання щодо призначення ліквідатора або керуючого санацією боржника. Призначено підсумкове засідання у справі № 922/1591/24.

Крім цього 15.01.2025 до Господарського суду Харківської області ТОВ Евервелле поза межами строку, встановленого ч. 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, подано заяву (вх. № 1023) з грошовими вимогами до боржника, яка ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.01.2025 у справі № 922/1591/24 прийнята до розгляду та за результатами розгляду якої ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.04.2025 у справі № 922/1591/24 визнано забезпечені кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле" за порушення зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою від 03.02.2020 повністю у розмірі 20 587 674, 90 грн та зобов`язано розпорядника майна окремо внести визнані судом вимоги ТОВ Евервелле до реєстру вимог кредиторів в порядку черговості встановленої Кодексом України з процедур банкрутства.

10.04.2025 представником арбітражного керуючого Орлової Т.А., адвокатом Дарієнко В.Д. подано до Господарського суду Харківської області заяву про участь у підсумковому засіданні 16.04.2025 о 13:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів (вх. № 9023).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.04.2025 у справі № 922/1591/24 відмовлено у задоволенні заяви представника арбітражної керуючої Орлової Т.А., адвоката Дарієнка В.Д. (вх. № 9023) про участь у судовому засіданні 16.04.2025 в режимі відеоконференції та визнано особисту участь у підсумковому засіданні 16.04.2025 арбітражної керуючої Орлової Тетяни Анатоліївни обов`язковою.

Арбіражний керуючий Орлова Т.А. подала до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 в частині визнання судом грошових вимог кредитора - ТОВ "Евервелле" до боржника -ТОВ "Юніон Кларк", ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.04.2025 у справі № 922/1591/24 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.04.2025 у справі № 922/1591/24 про визнання грошових вимог ТОВ "Евервелле" , в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції:

1. Повністю скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.04.2025 у справі № 922/1591/24 про визнання грошових вимог ТОВ "Евервелле" та ухвалити нове судове рішення, яким частково задовольнити заяву ТОВ "Евервелле" про визнання кредитором ТОВ "Юніон Кларк" та визнати грошові вимоги ТОВ "Евервелле" до ТОВ "Юніон Кларк" в розмірі 450 000 долларів США, що за офіціним курсом гривні щодо доллара США станом на 14.01.2025 складають 19021140 грн, як такі, що є повністю забезпеченими заставою та підлягають задоволенню позачергово з підстав, які викладені в цій апеляційній скарзі.

2. Змінити підпункт 5 пункту 2 резолютивної частини ухвали попереднього засідання Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1541/24 та викласти його в наступній редакції:" Визнати грошові вимоги ТОВ "Евервелле" до ТОВ "Юніон Кларк" в розмірі 450 000 долларів США, що за офіційним курсом гривні щодо доллара США станом на 14.01.2025 складають 19021140 грн як такі, що є повністю забезпеченими заставою та підлягають задоволенню позачергово.

3. Повністю скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.04.2025 у справі № 922/1591/24 про відмову в задоволенні заяви представника арбітражної керуючої Орлової Т.А., адвоката Дарієнка В.Д.(вх. № 9023) про участь у судовому засіданні 16.04.2025 в режимі відеоконференції та визнання особистої участі у підсумковому засіданні 16.04.2025 арбітражного керуючого Орлової Т.А. обов`язковою.

При цьому скаржник зазначив про те, що оскільки відповідно до положень статей 254, 255 Господарського процесуального кодексу України та статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвала про відмову в задоволенні заяви про учась в судовому засіданні в режимі відеоконференції не підлягає окремому оскарженню, він включає заперечення на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.04.2025 у справі № 922/1591/24 до апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.04.2025 у справі № 922/1591/24.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2025 апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24, ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.04.2025 у справі № 922/1591/24, ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.04.2025 у справі № 922/1591/24 залишено без руху та встановлено скаржникові десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання окремих апеляційних скарг на оскаржувані ухвали суду першої інстанції, доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господаського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 в розмірі 3028 грн, а також звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24; доплати судового збору на суму 6056 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу Господаського суду Харківської області від 23.04.2025 у справі № 922/1591/24.

02.06.2025 від Арбітражного керуючого Орлової Т.А. надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 в частині визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле".

До заяви, на виконання вимог ухвали Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2025, додано окрему апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 в частині визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле" із доказами надсилання її копії всім учасникам справи, а також платіжну інструкцію від 30.05.2025 № Х9ЕЗ-РА4Р-1479-4Х70, за якою за належними реквізитами сплачено судовий збір за подання вказаної апеляційної скарги на суму 3028 грн.

Також в тексті апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 в частині визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле" міститься заява про поновлення пропущеного строку на її подання.

В обгрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 арбітражний керуючий Орлова Т.А.зазначила,зокрема, наступне.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 неправомірно підставою виникнення заборгованості перед кредитором -ТОВ "Евервелле" в розмірі 9 875345,29 грн за окремим повідомленням арбітражного керуючого про грошові вимоги зазначеного кредитора в порядку ч. 8 ст. 45 КУзПБ визначено фінансову аграрну розписку від 27.06.2019 окремо від Контракту від 18.06.2019 № 18/06/2019, оскільки вказану аграрну розписку видано саме на забезпечення виконання боржником зобов`язань за вказаним Контрактом, за яким існує лише заборгованість з поверенння попередньої оплати, перерахованої ТОВ "Евервелле" на користь ТОВ "Агросвіт" за платіжними дорученнями від 20.06.2019 та від 02.07.2019 на загальну суму 450 000 долларів США, що в еквіваленті складає 19021140 грн і становить справжню суму заборгованості боржника перед вказаним кредитором.

З аналогічних підстав Господарський суд першої інстанції ухвалою від 23.04.2025 у даній справі неправомірно визнав за окремою заявою кредитора ТОВ "Евервелле" від 15.01.2025 його грошові вимоги до боржника в розмірі 20 587674.90 грн на підставі фінансової аграрної розписки від 03.02.2020, яка також видана на забезпечення виконання боржником зобов`язань за вказаним Контрактом від 18.06.2019 № 18/06/2019.

Разом з цим, оскаржувана ухвала від 20.11.2024 постановлена за результатами розгляду в попередньому судовому засіданні грошових вимог кредиторів, у тому числі і вимог ТОВ "Евервелле", яке на відміну від інших кредиторів не подавало на той момент заяву з грошовими вимогами, а про її вимоги в порядку ч. 8 ст. 45 КУзПБ окремо повідомила арбітражний керуючий Орлова Т.А.

За результатами розгляду вимог кредиторів, які подали заяви з грошовими вимогами до боржника, постановлено п`ять індивідуальних ухвал, в той час як стосовно вимог кредитора ТОВ "Евервелле", про які окремо повідомила арбітражний керуючий в порядку ч. 8 статті 45 КУзПБ, в порушення вимог ч. 2 статті 47 КУзПБ індивідуальна ухвала не постановлялась, в той час як ухвала суду від 23.04.2025 постановлена вже за результатами розгляду окремої заяви ТОВ "Евервелле" про грошові вимоги кредитора до боржника, а тому є індивідуальною ухвалою стосовно ухвали попереднього засідання від 20.11.2024, яка відповідно до ч. 3 статті 47 КУзПБ не може бути оскаржена окремо від ухвали попереднього засідання від 20.11.2024 щодо конкретних вимог кредитора, які є єдиними і грунтуються на зобов`язанні боржника з повернення отриманої від ТОВ "Евервелле" передплати в загальному розмірі 450 000 долларів США за Контрактом від 18.06.2019 № 18/06/2019, яка була перерахована за платіжними дорученнями від 20.06.2019 та від 02.07.2019.

Про належні підстави виникнення у ТОВ "Юніон Кларк" заборгованості перед ТОВ "Евервелле" та її розмір- 19021140 грн, що є еквівалентом 450 000 доларів США - розміру одержаної боржником від ТОВ "Евервелле" за Контрактом від 18.06.2019 № 18/06/2019 попередньої оплати, а саме: Контракт від 18.06.2019 № 18/06/2019, платіжні доручення від 20.06.2019 та від 02.07.2019 про перерахування ТОВ "Евервелле" на користь ТОВ "Агросвіт" грошової суми в загальному розмірі 450 000 долларів США, було встановлено поступово протягом провадження у справі № 922/1591/24 під час розгляду окремої заяви ТОВ "Евервелле" від 15.01.2025 про грошові вимоги кредитора до боржника (ці документи були подані до суду першої інстанції самим ТОВ "Евервелле" при поданні заяви з кредиторськими вимогами від 15.01.2025 та витребувані розпорядником майна ТОВ "Юніон Кларк" під час виконання своїх повноважень у справі № 922/1591/24 для дослідження вказаної заяви ТОВ "Евервелле").

З огляду на наведене арбітражний керуючий Орлова Т.А. стверджує, що на момент постановлення ухвали за результатами попереднього засдання від 20.11.2024 він мав у розпорядженні лише інформацію та докази про наявність у ТОВ "Юніон Кларк" заборгованості перед ТОВ "Евервелле" в розмірі 9875345,29 грн, про що і повідомив Господарський суд Харківської області, і лише після встановлення дійсного розміру заборгованості під час розгляду окремої заяви вказаного кредитора встановив невідповідність визнаних ухвалами від 20.11.2024 та від 23.04.2025 загального розміру грошових вимог ТОВ "Евервелле" - 30463020,19 грн ( 9875345,29 грн - розмір грошових вимог ТОВ "Евервелле" визнаний ухвалою від 20.11.2024 + 20587674,90 грн - розмір грошових вимог цього кредитора, визнаний ухвалою від 23.04.2025) справжньому розміру заборгованості, що зумовило одномоментне апеляційне оскарження ухвали від 23.04.2025, як індивідуальної ухвали за результатами розгляду вимог кредитора ТОВ "Евервелле", та ухвали за результатами розгляду попереднього засіданння від 20.11.2024 в частині визнання вимог цього кредитора.

Щодо вказаної заяви колегія суддів зазанчає наступне.

Частиною 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною 4 цієї статті, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зі змісту наведених норм вбачається, що в разі звернення з апеляційною скаргою на судове рішення місцевого господарського суду з порушенням встановлених строків його оскарження особа, яка звертається з цією скаргою, на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, з метою усунення недоліків цієї скарги, у заяві про поновлення строку має навести причини, підтверджені відповідними доказами, які перешкоджали їй звернутися з апеляційною скаргою у межах встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження.

Подібні висновки зазначені у постановах Верховного Суду від 01.06.2018 у справі № 914/1633/17, від 14.08.2018 у справі № 916/1448/17, від 15.10.2019 у справі № 910/15396/18, від 12.02.2020 у справі № 921/86/18, від 22.06.2020 у справі № 904/701/19, від 06.07.2020 у справі No 910/5829/19.

Отже, процесуальним наслідком наведення скаржником в поданій на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху заяві про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підстав для поновлення цього строку, які визнані судом неповажними, положеннями ч. 4 статті 260 , пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України визначено відмову у відкритті апеляційного провадження.

Розглянувши заяву арбітражного керуючогшо Орллової Т.А., колегія суддів знаходить наведені в ній підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 в частині визнання кредиорських вимог ТОВ "Евервелле" неповажними, з огляду на наступне.

Так, частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до ч. 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

В ухвалі від 27.05.2025 суд апеляційної інстанції, залишаючи апеляційну скаргу арбітражного керуючого Орлової Т.А. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 в частині кредиторських вимог ТОВ "Евервелле" без руху, зазначив те, що з матеріалів справи вбачається, що повний текст ухвали Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 складено 25.11.2024, а тому строк на її апеляційне оскарження закінчився 05.12.2024, проте апеляційну скаргу на неї подано шляхом здання до поштового відділення 08.05.2025, тобто з пропуском встановленого строку більш ніж на 5 місяців і при цьому скаржник не порушує питання про поновлення цього строку, у зв`язку з чим скаржнику було надано можливість подати заяву з обгрунтуванням поважності причин такого тривалого пропуску строку на апеляційне оскарження шляхом подання відповідної заяви.

За сталою практикою Верховного Суду поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Отже, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Натомість наведені скаржником в поданій на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження причини пропуску цього строку не є поважними, оскільки скаржник не навів обґрунтованих доводів та не надав належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в останнього непереборних та об`єктивних перешкод або труднощів, які не залежали від його волі, та унеможливили подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 в частині визнання кредиторських вимог ТОВ "Евервелле" , в тому числі наведені причини пропуску строку грунтуютья на помилковому тлумаченні скаржником положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Скаржник в заяві про усунення недоліків безпідставно зазначив, що оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 в частині кредиторських вимог ТОВ "Евервелле" із значним пропуском встановленого строку зумовлено необхідністю в силу положень 3 статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства одномоментного оскарження цієї ухвали як такої, що постановлена за результатами попереднього засідання в частині відповідних вимог зазначеного кредитора з пізніше постановленою ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.04.2025 у справі № 922/1591/24, яка є індивідуальною ухвалою щодо розгляду вимог цього кредитора, які є єдиними і грунтуються на зобов`язанні боржника з повернення отриманої від ТОВ "Евервелле" передплати в загальному розмірі 450 000 долларів США за Контрактом від 18.06.2019 № 18/06/2019, яка була перерахована за платіжними дорученнями від 20.06.2019 та від 02.07.2019.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення закріплені Конституцією України серед основних засад судочинства (пункт 8 частини першої статті 129).

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи визначено серед основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 8 частини третьої статті 2 ГПК України).

Отже, наведені конституційні приписи, закріплені також у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", реалізуються в порядку, передбаченому відповідними процесуальними нормами, зокрема в провадженні у справі про банкрутство - нормами КУзПБ та ГПК України.

Тож обсяг реалізації конституційного права на оскарження судового рішення у конкретних правовідносинах визначається положеннями процесуального закону.

Згідно з частиною першою статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Водночас у процедурі оскарження судового рішення першої інстанції процесуальним законом встановлено виправдані обмеження, спрямовані на забезпечення оперативності господарського процесу, попередження виникнення правових колізій та дотримання принципу юридичної визначеності, що є одним із істотних елементів принципу верховенства права.

Так, частиною другої статті 254 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Нормами частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Загальні правила подання апеляційної скарги на судові рішення/ухвали господарського суду, що ухвалені, зокрема і у справі про банкрутство, визначені, зокрема статтею 255 Господарського процесуального кодексу України, пунктом 17 частини першої якої передбачено що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Правила та порядок оскарження судових рішень у процедурі банкрутства визначені статтею 9 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), частиною першої якої передбачено, що ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому ГПК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами частини другої цієї статті Кодексу України з процедур банкрутства в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім випадків, передбачених ГПК України та цим Кодексом.

Отже ухвала, яку було прийнято за результатами розгляду кредиторських вимог, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

В той же час, відповідно до частини другої статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвала господарського суду, постановлена за результатами попереднього засідання, може бути оскаржена стороною у справі про банкрутство лише в частині конкретних вимог кредиторів (частина третя статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства ).

Таким чином, ухвала за результатами розгляду вимог окремого кредитора , що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу (так звана "індивідуальна" ухвала) не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання, у відповідній частині (в частині конкретних вимог кредиторів) в силу прямої вимоги закону, а визначені про це в абзаці другому частини другої статті 47 положення є тим винятком із загального правила оскарження судових рішень/ухвал у справі про банкрутство, що передбачено частиною другої статті 9 цього Кодексу та пунктом 17 частини першої статті 255 ГПК України.

Вказана правова позиція викладена,зокрема, у постановах Верховного Суду, від 15.02.2024 у справі № 914/791/23, від 15.04.2024 у справі №903/780/22, від 17.09.2024 у справі № 904/1266/23, від 12.05.2025 у справі № 916/2726/24.

Отже, в силу прямої вказівки ч. 2 статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства не може бути окремо оскаржена від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання, у частині розгляду вимог конкретного кредитора, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, саме ухвала, якою окремо розглядались ті самі вимоги цього кредитора, що надійшли протягом встановленого частиною першою статті 45 цього Кодексу строку.

Проте, як зазначено вище, ухвала Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 постановлена за результатами попереднього засідання, в якому, серед вимог інших кредиторів, поданих протягом строку передбаченого частиною першою статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, були розглянуті та визнані як забезпечені кредиторські вимоги ТОВ "Евервелле" (позачергово) в розмірі 9 875345,29 грн, на підставі повідомлення арбітражного керуючого в порядку ч. 8 статті 47 цього Кодексу, які грунтувалися на фінансовій аграрній розписці від 27.06.2019, зобов`язано розпорядника майна внести цю заборгованість до реєстру вимог кредиторів. У той час ухвала Господарського суду Харківської області від 23.04.2025 у справі № 922/1591/24 постановлена за результатами розгляду заяви з кредиторськими вимогами ТОВ "Евервелле", яка була подана вже після строку передбаченого частиною першою статті 45 Кодексу та грунтувалась на іншому правочині -фінансовій аграрній розписці від 03.02.2020 в іншому розмірі - 20587674,90 грн і цією ухвалою визнано кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Евервелле" саме за порушення зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою від 03.02.2020 в іншому розмірі 20587674,90 грн та зобов`язано розпорядника майна внести цю заборгованість окремо до реєстру вимог кредиторів в порядку черговості, встановленої Кодексом України з процедур банкрутства.

З наведеного вбачається, що ухвала Господарського суду Харківської області від 23.04.2025 у справі № 922/1591/24 постановлена за результатами розгляду заяви з кредиторськими вимогами ТОВ "Евервелле" не є "індивідувальною ухвалою" за результатами розгляду вимог окремого кредитора, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу з вимогами інших кредиторів і розглядались в попередньому засіданні, за наслідками якого було постановлено ухвалу від 20.11.2024.

Також безпідставними є доводи скаржника щодо того, що про підстави оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 в частині визнання кредиторських вимог ТОВ "Евервелле", а саме про наявність перерахованої ТОВ "Евервелле" на користь боржника за платіжними дорученнями від 20.06.2019 та від 02.07.2019 передплати за поставку товару за Контрактом від 18.06.2019 № 18/06/2019 у загальному розмірі 450 000 долларів США, яку скаржник вважає дійсною заборгованістю боржника перед ТОВ "Евервелле", він дізнався лише під час розгляду заяви ТОВ "Евервелле" від 15.01.2025 з кредиторськими вимогами.

У повідомленні арбітражного керуючого Орлової Т.А. від 17.09.2024 (вх. № 23403) ( т. 6 а.с. 1-4) остання сама наводить обставини щодо підстав заявленої заборгованості боржника перед кредитором ТОВ "Евервелле" в розмірі 9 875345,29 грн, зазначаючи, що вказана заборгованість є предметом розгляду Господарським судом Жиомірської області справи № 906/708/20, яка знаходиться на стадії підготовчого засідання, за позовом ТОВ "Евелвелле" до ТОВ "Попільнянський комбікормовий завод" про стягнення 369111,06 долл США, в якій господарський спір виник на підставі наявності в даний час заборгованості ТОВ "Юніон "Кларк" /попередня назва ТОВ Агросвіт-Житомир/ по зобов`язанням за поставку власної сільськогосподарської продукції перед кредитором ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) після отримана від нього передоплати в рахунок майбутніх поставок за контрактом від 18.06.2019 №18/06/2019.

При цьому арбітражний керуючий Орлова наводить також факти:

- укладення між ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) та ТОВ Юніон Кларк (м. Харків) /попередня назва ТОВ Агросвіт-Житомир/ 18.06.2019 контракту №18/06/2019, предметом якого було зобов`язання ТОВ Юніон Кларк (м.Харків) /попередня назва ТОВ Агросвіт-Житомир/ поставити до Естонської Республіки у власність покупцю ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) власно вирощену на власних земельних ділянках сільськогосподарського призначення сільськогосподарську продукцію за окремо встановленими сторонами цінами,

-укладення 26.06.2019 між ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) та ТОВ Юніон Кларк (м. Харків) /попередня назва ТОВ Агросвіт-Житомир/ додаткової угоди № 3 до контракту № 18/06/2019, згідно якого ТОВ Юніон Кларк (м. Харків) /попередня назва ТОВ Агросвіт-Житомир/ отримав від ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) 450 000, 00 доларів США передоплати за сільськогосподарську продукцію, яку мав поставити в майбутньому,

- видачу 27.06.2019 між ТОВ Юніон Кларк (м. Харків) /попередня назва ТОВ Агросвіт_Житомир/, як боржником за вказаним зобов`язанням, своєму кредитору ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) фінансової аграрної розписки, згідно з якою прийняв на себе безумовне зобов`язання сплатити кредитору всі отримані від нього грошові кошти до 20.08.2019 та одночасно передав кредитору ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) в заставу майбутній урожай на власних сільськогосподарських полях згідно з переліком в якості забезпечення виконання вказаних зобов`язань.

В подальшому, як зазначено в повідомленні арбітражного керуючого, боржник ТОВ Юніон Кларк (м. Харків) /попередня назва ТОВ Агросвіт-Житомир/ свої зобов`язання за контрактом №18/06/2019, додатковою угодою № 3 до контракту № 18/06/2019 та фінансовою аграрною розпискою від 27.06.2019 не виконав, кошти на рахунок ТОВ "Евервелле" (м. Таллін) не перерахував, а переданим в заставу майбутнім урожаєм на власних полях на суму боргу розпорядився на власний розсуд, не передавши його кредитору ТОВ "Евервелле" (м. Таллін).

Вказані обставини продубльовано в оскаржуваній ухвалі Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24.

З наведеного вбачається, що арбітражному керуючому на момент постановлення оскаржуваної ухвали Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 було відомо про наявність заборгованості боржника перед ТОВ "Евервелле" за Контрактом від 18.06.2019 №18/06/2019 з повернення отриманої від ТОВ "Евервелле" на підставі цього Контракту попередньої оплати саме в сумі 450 000 долл США, а також про те, що повідомлені ним грошові вимоги розмірі 9875345,29 грунтуються на заборгованості, яка виникла з факту невиконання виданої боржником на забезпечення виконання Контракту фінансової аграрної розпизки від 27.06.2019 в розмірі, який є еквівалентом саме 369111,06 долл США на певну дату, а не 450 000 долл. США.

Отже, оскільки, скаржником в поданій ним на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху заяві про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 наведено підстави для поновлення цього строку, які визнані судом неповажними, суд згідно з положеннями пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України відмовляє у відкритті апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою.

При цьому колегія суддів зазначає, що в даному випадку відмова у відкритті апеляційного провадження через відсутність належного обгрунтування скаржником поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження не порушує гарантованого Конвенцією та Конституцією України права скаржника на доступ до правосуддя.

Пунктом 6 ч. 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок учасників справи з виконання процесуальних дій у встановлені законом або судом строки.

Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в господарському судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників господарського процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини ...підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси….

Тобто виходячи з принципу належного урядування державні органи зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, розумні строки розгляду справи судом.

Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Вказане відповідає гарантованому принципу доступу до правосуддя та узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Тобто норми процесуального права побудовані на чіткій позиції дисциплінованості як суду так і учасників справи. Дане покладено в основу засад господарського судочинства з метою спрощення судового розгляду справи, скорочення судового розгляду, а також розвитку поваги в учасників справи один до одного так і до суду. Крім того, означена концепція направлена на уникнення можливості сторонам зловживання наданими їм процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі "Мусієнко проти України", no. 26976/06, від 20.01.2011).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим, право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. У свою чергу право на оскарження судового рішення також обмежене встановленим строком на апеляційне чи касаційне оскарження. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу верховенства права, а точніше, одного з його елементів принципу правової визначеності.

Відтак, одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, а також права на оскарження судового рішення (фактично права на виправлення судової помилки) з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду та строку на оскарження у розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Так, у своєму рішенні у справі Скорик проти України Суд зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені Конвенцією. Так, повинні враховуватися особливості провадження, що розглядається, у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них. У справі Зубак проти Хорватії ЄСПЛ, розглядаючи загальні принципи щодо доступу до судів вищої інстанції та обмеження ratione valoris (компетенція з огляду на цінність), зробив висновок, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує Договірні держави створювати апеляційні чи касаційні суди, проте якщо такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6, наприклад, у тій частині, в якій вона гарантує учасникам судового процесу ефективне право на доступ до суду.

Таким чином, ЄСПЛ роз`яснив, що положення ст. 6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Відповідно, поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного судів.

Колегія суддів зазначає, що процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, забезпечує оперативність судочинства, виступає дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на недопущення зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частин 3,4 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 234, 235, 261 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Орлової Тетяни Анатоліївни ( вх. № 1108 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.11.2024 у справі № 922/1591/24 в частині визнання кредиторських вимог ТОВ "Евервелле" .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок та строк оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Додаток: апеляційна скарга на 36 арк та поштовий конверт.

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.О. Крестьянінов