cправа № 922/154/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,
секретаря судового засідання - Денисевича А. Ю.,
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Орлова Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області за участю прокуратури Харківської області до відповідачів: 1) Харківської міської ради, 2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, 3) ОСОБА_2 , 4) ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними договорів та повернення майна,
прокурора - Цимбалістого Т. О.,
представника відповідача-4 - Орлова О. О.,
1. Керівник Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради (далі - Управління комунального майна), ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.), ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.), у якому просив:
- визнати незаконним та скасувати пункт 35 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 06.07.2016 № 283/16;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 18.11.2016 № 5397-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та ФОП ОСОБА_2., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тихоновою І. В. і зареєстрований в реєстрі за № 384, скасувавши його державну реєстрацію;
- витребувати у ОСОБА_1 на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення підвальної частини № 2, 16, 17, розташовані у житловому будинку "А-14", за адресою: АДРЕСА_1 міську раду зобов`язати прийняти вказані приміщення;
2. Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.11.2024 в задоволенні позову відмовлено. Провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_1 закрито.
3. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 рішення Господарського суду Харківської області від 29.11.2024 в частині закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_1 скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення - про відмову у позові. В решті - рішення залишено без змін.
4. Постановою Верховного Суду від 07.05.2025 постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 залишено без змін.
Підстави прийняття додаткової постанови
5. 08.05.2025 до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 адвоката Орлова Олександра Олександровича (далі - Орлов О. О.) надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій адвокат просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді третьої інстанції в сумі 30 000,00 грн.
6. У свою чергу від Прокурора надійшли письмові пояснення (правова позиція) на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких Прокурор наголошує на тому, що заявлений відповідачем-4 розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 30 000,00 грн не є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).
Позиція Верховного Суду
7. За змістом пункту 3 частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
8. Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
9. Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
10. Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
11. Приписами частини 2 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
12. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
13. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
14. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається у такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
15. Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
16. Згідно із частинами третьою-п`ятою статті 126 цього ж Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
17. За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
18. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18).
19. У відзиві на позовну заяву (перша заява по суті спору) представник ОСОБА_1 на виконання вимог частини першої статті 124 ГПК України повідомив про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат відповідача-4 у зв`язку з розглядом даної справи станом на 10.02.2022 складає 10 000,00 грн.
20. Згідно з частиною третьою статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
21. Так, у відзиві на касаційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Орлов О. О. на виконання вимог частини восьмої статті 129 ГПК України повідомив про те, що попередній розрахунок суми судових витрат, які відповідач-4 очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, складає 30 000,00 грн. Докази, підтверджуючі понесені ОСОБА_1 витрати на правову допомогу, будуть надані Суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення по суті спору разом з актом виконаних робіт.
22. Відповідні докази були надіслані разом із заявою про винесення додаткового рішення 08.05.2025 через систему "Електронний суд" на адресу Верховного Суду та інших учасників справи після ухвалення постанови від 07.05.2025 у цій справі.
23. В свою чергу у поданій заяві адвокат просить стягнути з Харківської обласної прокуратури витрати на професійну правничу допомогу, понесені ним у зв`язку з розглядом цієї справи у суді касаційної інстанції, у сумі 30 000,00 грн.
24. Отже, представник ОСОБА_1 дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та подання відповідних доказів.
25. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції в розмірі 30 000,00 грн адвокатом Орловим О. О. надано:
- копію договору про надання правничої допомоги № 34/К/Г-24 від 05.11.2024;
- копію додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги № 34/К/Г-24 від 05.11.2024;
- копію акту виконаних робіт № 3 від 07.05.2025 за договором про надання правничої допомоги № 34/К/Г-24 від 05.11.2024;
- копію платіжної інструкції від 14.04.2025 на суму 30 000,00 грн;
- копію ордеру серія АХ №1218762 від 05.11.2024.
27. Відповідно до пункту 3.1 договору умови, строки, порядок розрахунку, а також розмір винагороди (гонорару), який оплачується клієнтом на користь адвоката, сторони узгоджують у додатку № 1 до цього договору.
28. Відповідно до додатку № 1 від 05.11.2024 до договору сторони за договором домовились, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги щодо представництва та захисту прав та інтересів клієнта у справі № 922/154/22 у суді касаційної інстанції становить 30 000,00 грн у будь-якому випадку, навіть при ухваленні судом рішення не на користь клієнта.
29. При цьому надання правничої допомоги при розгляді справи в суді третьої інстанції включає: вивчення документів, підготовку та подання до суду третьої інстанції касаційної скарги або відзиву на касаційну скаргу, за необхідності підготовку та подання відповіді на відзив на касаційну скаргу або заперечення на відповідь; за необхідності підготовку та подання інших заяв і клопотань з процесуальних питань або заперечень на заяви і клопотання та інших документів, передбачених ГПК України, які необхідні для розгляду справи та отримання судового рішення на користь клієнта, а також представництво інтересів клієнта в суді третьої (касаційної) інстанції (Касаційний господарський суд).
30. Відповідно до акту виконаних робіт № 3 від 07.05.2025 адвокат Орлов О. О. надав такі послуги:
1) здійснив аналіз наявної правової ситуації та наданих клієнтом документів та вивчив судову практику з правовідносин, що склалися;
2) сформував правову позицію щодо представництва інтересів клієнта в суді касаційної інстанції у справі № 922/154/22;
3) склав, підписав та подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відзив на касаційну скаргу Прокурора;
4) приймав участь у судовому засіданні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 07.05.2025 у справі № 922/154/22 (головуючий суддя Краснов Є. В.), здійснював представництво інтересів клієнта шляхом надання пояснень суду, викладення своїх доводів, міркувань, щодо питань, які виникають під час судового розгляду у суді касаційної інстанції.
31. Загальна вартість виконаних адвокатом робіт та наданих послуг у суді третьої інстанції складає 30 000,00 грн (пункт 4 акту виконаних робіт).
32. Отже, сторони договору узгодили форму гонорару у фіксованому розмірі.
33. Разом з цим Прокурор у поданих Суду письмових поясненнях заперечує проти розміру заявлених адвокатом Орловим О. О. витрат на оплату правничої допомоги, понесених відповідачем-4 у зв`язку з касаційним розглядом справи № 922/154/22. Зокрема, Прокурор зазначає, що дана справа є типовою зі сформованою судовою практикою Верховного Суду; з аналізу поданих представником відповідача-4 процесуальних документів вбачається, що адвокатом надається майже ідентичне законодавче обґрунтування; заявником не доведено розумності, реальності та співмірності розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, які були заявлені у цій справі, зокрема, відповідно до ціни позову, яка становить 56 109,00 грн.
34. За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
35. Згідно із частиною п`ятою статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
36. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
37. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
38. Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 ГПК України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/2689/15; від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
39. Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, визначеними частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
40. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
42. Керуючись зазначеними критеріями, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, а також правову позицію Прокурора, колегія суддів враховує, що під час розгляду даної справи в судах попередніх інстанцій позиція позивача не змінювалася, як наслідок, адвокату Орлову О. О. під час касаційного розгляду справи № 922/154/22 не потрібно було вивчати додаткові джерела права та законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими Прокурор обґрунтовував касаційну скаргу, тобто, підготовка до розгляду цієї справи в суді касаційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
43. Доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії касаційного перегляду не надано та з матеріалів справи не вбачається.
44. Крім того, Суд зазначає, що такі послуги, як: "формування правової позиції щодо представництва інтересів клієнта в суді касаційної інстанції" охоплюється поняттям "здійснення аналізу наявної правової ситуації та вивчення судової практики з правовідносин, що склалися".
45. Суд зазначає, що надані відповідачем-4 докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
46. З урахуванням викладеного суд касаційної інстанції частково погоджується з доводами Прокурора про необґрунтованість та завищення понесених відповідачем-4 судових витрат.
47. Отже, оцінивши доводи заяви відповідача-4 про ухвалення додаткового рішення та заперечення Прокурора проти їх розміру, виходячи з вищенаведених критеріїв їх оцінки та керуючись статтями 126, 129 ГПК України, колегія суддів вважає, що витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, пов`язані з касаційним переглядом цієї справи, підлягають частковому задоволенню у сумі 20 000,00 грн, а в іншій частині заяви відповідача-4 Суд не покладає такі витрати на Прокурора.
Керуючись статтями 123, 129, 240, 244, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Орлова Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
3. Видачу наказу на виконання цієї додаткової постанови доручити Господарському суду Харківської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Є. В. Краснов
Суддя Г. М. Мачульський
Суддя Л. І. Рогач