ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 року м. Дніпро Справа № 904/4510/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Чус О.В. (доповідач),

судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

секретар судового засідання Солодова І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Семчук Н.В. (в залі суду) самопредставництво;

від відповідача: Шпакова Т.С. (в залі суду) адвокат;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Морганіт" на протокольну ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2025 (текст якої викладено в протоколі судового засідання № 3943722 від 23.01.2025 (повний текст ухвали підписано 24.01.2025, суддя Фещенко Ю.В.) у справі № 904/4510/24

за позовом Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Морганіт" (м. Дніпро)

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 (м. Дніпро)

та за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та припинення права володіння,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд:

- усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу самочинно побудованої автозаправної станції загальною площею 3,5 кв. м: що складається з: літ. А-операторська, літ. В-навіс, літ. Б під В-колонка, літ. Г під В-резервуар, літ. Д-вбиральня, І-мостіння, яка розташована за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький, 8 (додаткові відомості 1-ий Запорізький тупик, 8), за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Морганіт" (далі - відповідач);

- припинити право володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Морганіт" на об`єкт нерухомого майна, а саме: автозаправну станцію загальною площею 3,5 кв. м: що складається з: літ. А-операторська, літ. В-навіс, літ. Б під В-колонка, літ. Г під В-резервуар, літ. Д-вбиральня, І-мостіння, яка розташована за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький, (додаткові відомості 1-ий Запорізький тупик, 8).

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Протокольною ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2025 у справі № 904/4510/24 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про забезпечення доказів шляхом призначення у справі комплексної експертизи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеною протокольною ухвалою від 23.01.2025, через систему Електронний суд, Товариство з обмеженою відповідальністю "Морганіт" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: дослідити матеріали справи №904/4510/24; витребувати у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/4510/24; скасувати протокольну ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/4510/24 від 23.01.2025, якою було відмовлено у задоволені заяви ТОВ Морганіт про забезпечення доказів шляхом призначення комплексної експертизи по справі від 23.01.2025 та текст якої викладено в протоколі судового засідання №3943722 від 23.01.2025; постановити нове рішення по даній справі, яким задовольнити заяву ТОВ Морганіт про забезпечення доказів шляхом призначення комплексної експертизи від 23.01.2025 в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

23.01.2025 року Господарським судом Дніпропетровської області під час судового засідання у справі №904/4510/24 за позовом Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРГАНІТ» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та припинення права володіння протокольною ухвалою відмовлено в задоволенні заяви представника ТОВ «МОРГАНІТ» - адвоката Шпакової О.С. про забезпечення доказів від 23.01.2025 року. Про прийняте рішення судом зазначено за текстом протоколу судового засідання № 3943722 від 23.01.2025. Однак, судом першої інстанції відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ «МОРГАНІТ» в забезпеченні позову шляхом призначення комплексної експертизи, не було враховано, що виключно шляхом проведення комплексної експертизи можна встановити обставини, що є істотними для розгляду цієї справи, більш того, які є суттєвими для розгляду аналогічних справ згідно правових висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 01 липня 2020 року у справі № 755/3782/17. Так, в зазначеній постанові Верховний Суд акцентував увагу, що вирішуючи питання про знесення нерухомого майна, суди в кожному випадку з`ясовують, яку частину земельної ділянки займає споруджена будівля, її розмір і конфігурацію, яка частина будівлі підлягає знесенню. За необхідності з`ясування питань, що виникають при розгляді справи і потребують спеціальних знань, суд має право призначити експертизу. З огляду на специфіку вказаних питань, встановлення відповідей на вказані питання потребують спеціальних знань. При цьому, ні позивачем, ні відповідачем не долучено належного висновку експерта, який би надавав відповіді на поставлені питання. Таким чином, судом відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи не було враховано, що питання (обставини), які відповідач вважає за необхідне встановити під час розгляду цієї справи є суттєвими та є такими, що згідно позиції Верховного Суду є обов`язковими під час розгляду аналогічних справи. При цьому, жодними іншими доказами (крім як висновку експерта), вказані питання (обставини) встановити неможливо, в матеріалах справи же такий висновок відсутній.

Згідно з п. 10. ст. 240 ГПК України, в ухвалі, яку суд постановляє без виходу до нарадчої кімнати, оголошуються висновок суду та мотиви, з яких суд дійшов такого висновку. За текстом протоколу судового засідання № 3943722 від 23.01.2025 року, у справі №904/4510/24, судом не зазначено мотиви, з яких ним було прийнято зазначене рішення у справі.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно ототожнив заяву Відповідача про забезпечення доказів у справі від 23.01.2025 року з клопотанням Відповідача про призначення експертизи від 24.12.2024 року, не вказавши мотивів такого висновку. В той же час, Відповідач вважає, що забезпечення доказів судом шляхом призначення експертизи та безпосередньо призначення судом експертизи є різними процесуальними діями, які мають різні підстави та наслідки. ТОВ «МОРГАНІТ» наголошує, що клопотання про призначення експертизи від 24.12.2024 року та заява про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи, є різними процесуальними документами, як за своєю суттю (правовою природою), такою і за своїм змістом.

Відповідач вважає за доцільне зазначити, що призначення експертизи у даній справі не є затягуванням судового процесу, оскільки вимогу щодо повноти та всебічності встановлення обставин справи спрямовано на дотримання положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд).

Дніпровська міська рада стверджує, що нібито звільнення земельної ділянки від автозаправної станції, тобто її знесення становить пропорційне втручання у право власності ТОВ «МОРГАНІТ» з дотримання рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства) та інтересами особи, яка зазнала такого втручання. Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо того, що «Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування (виконати роботи по приведенню об`єкта будівництва у відповідність із проєктною документацією шляхом перебудови) та притягнення винної особи до відповідальності.». Ураховуючи, що за результатами розгляду цієї справи може бути знищено майно доброчесного набувача ТОВ «МОРГАНІТ», скаржник вважає за доцільне здійснювати повний розгляд справи та з`ясувати всі істотні обставини, що можуть вплинути на результат судового рішення.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи.

Учасники справи не скористалися правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду судового рішення відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.01.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді:, Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/4510/24. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/4510/24.

19.02.2025 справа № 904/4510/24 та матеріали оскарження ухвали по справі № 904/4510/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Морганіт" на протокольну ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2025 (текст якої викладено в протоколі судового засідання № 3943722 від 23.01.25) у справі № 904/4510/24. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 23.04.2025 о 09 год. 40 хв.

У судове засідання 23.04.2025 з`явилися представники позивача та відповідача. Треті особи-1, -2 правом участі в судовому засіданні не скористалися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні.

У судовому засіданні 23.04.2025 колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Встановлені судом обставини справи.

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд:

- усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу самочинно побудованої автозаправної станції загальною площею 3,5 кв.м: що складається з: літ. А-операторська, літ. В-навіс, літ. Б під В-колонка, літ. Г під В-резервуар, літ. Д-вбиральня, І-мостіння, яка розташована за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький, 8 (додаткові відомості 1-ий Запорізький тупик, 8), за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Морганіт";

- припинити право володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Морганіт" на об`єкт нерухомого майна, а саме: автозаправну станцію загальною площею 3,5 кв.м: що складається з: літ. А-операторська, літ. В-навіс, літ. Б під В-колонка, літ. Г під В-резервуар, літ. Д-вбиральня, І-мостіння, яка розташована за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький, (додаткові відомості 1-ий Запорізький тупик, 8).

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- земельна ділянка, на якій розташовано об`єкт нерухомості за адресою: Запорізький тупик, будинок 8 у м. Дніпрі (додаткові відомості 1-й Запорізький тупик № 8), належить територіальній громаді міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності в силу статей 80, 83 Земельного кодексу України та статей 26, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні";

- відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на час подання позову право власності на вказаний об`єкт нерухомості - автозаправна станція загальною площею 3,5 кв. м, що складається з : літ. А-операторська, літ. В-навіс, літ. Б під В- колонка, літ. Г під В- резервуар, літ. Д-вбиральня, І- мостіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (додаткові відомості: 1-ий Запорізький тупик № 8) зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Морганіт". При цьому, 02.08.2019, на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ДП 6, видавник: Інспекція ДАБК у Дніпропетровській області; Дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: 518/2010-04, виданий 11.09.2010, було зареєстровано право власності на об`єкт - автозаправну станцію за адресою: м. Дніпро, Запорізький тупик, буд.8 (додаткові відомості: 1-ий Запорізький тупик № 8) за ОСОБА_1 ;

- у подальшому, між Мирончук С. В. та ТОВ "Морганіт" було укладено договір позики грошей, відповідно до якого розмір основного зобов`язання становив 29 952 грн. 00 коп., строк виконання основного зобов`язання закінчувався 31.10.2019. В забезпечення вимог за вищевказаним договором 14.08.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ "Морганіт" було укладено договір іпотеки, що зареєстрований в реєстрі за № 292, який посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., предметом іпотечного договору було нерухоме майно, а саме: автозаправна станція за адресою: АДРЕСА_1 (додаткові відомості: 1-ий Запорізький тупик № 8), про що до Державного реєстру Іпотек було внесено запис про іпотеку за № 49214901. Як вбачається із Інформаційної довідки, 14.08.2019 зареєстровано обтяження нерухомого майна на підставі іпотечного договору № 292, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Морганіт", вид обтяження: заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження 32822609; 11.10.2019 Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. на підставі договору іпотеки № 292 від 14.08.2019 зареєстровано право власності на автозаправну станцію за адресою: м. Дніпро, Запорізький тупик, буд. 8 (додаткові відомості: 1-ий Запорізький тупик № 8) за ТОВ "Морганіт"; 17.10.2019 Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про припинення іпотеки на підставі заяви серія та номер № 378 від 15.10.2019. На теперішній час, власником зазначеного об`єкту нерухомості є - Товариство з обмеженою відповідальністю "Морганіт". Отже, оскільки станом на час подання позову право приватної власності зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Морганіт", то саме останній власник повинен усунути перешкоди міській раді у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно побудованих споруд. За викладених обставин виникає необхідність у вирішенні в судовому порядку питань щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою належної на праві комунальної власності Дніпровській міській територіальній громаді в особі Дніпровської міської ради;

- позивач зазначає, що державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Так, відповідно до інформації, яка міститься у листі управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 09.09.2024 № 4/1-443 в реєстрі будівельної діяльності станом на час надання відповіді, відсутні відомості щодо видачі/реєстрації Управлінням документів, які надають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва від 11.09.2010. Проте, всупереч наведеному, первісне право власності у гр. ОСОБА_1 зареєстровано - 02.08.2019, саме на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 11.09.2010. Окрім цього, відповідно до інформації, яка міститься у листі департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 20.09.2024 № 4/11-438, станом на час надання відповіді, за результатами пошуку земельної ділянки за адресою: "туп. Запорізький, 8" та "1-ий Запорізький тупик, 8" у Системі виявлено реєстраційні записи щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та Об`єднанням громадян "Гаражно-будівельний кооператив "Зеніт". Відповідно до інформації, яка міститься у листі головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 05.09.2024 № 3/15-418 згідно з даними містобудівного кадастру та Адресного плану міста офіційно адреса - туп. Запорізький, 8 та АДРЕСА_2 , - жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого була присвоєна ця адреса, відсутній. Земельна ділянка розташована по туп. Запорізький, 8 ( АДРЕСА_2 ) на праві комунальної власності належить Дніпровській міській раді, та право користування на неї відсутнє у будь-яких фізичних або юридичних осіб;

- позивач вказує на те, що оскільки ОСОБА_1 не набув права власності на самочинно побудований об`єкт нерухомого майна - автозаправну станцію, яка розташована за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький,8 (1-ий Запорізький тупик, 8), відповідно він не мав права розпорядження зазначеним об`єктом нерухомості. Отже, враховуючи позицію Верховного Суду, зазначену у постановах від 02.06.2021 по справі № 509/11/17 та від 30.09.2022 № 201/2471/20 Товариство з обмеженою відповідальністю "Морганіт" повинно усунути перешкоди у користуванні Дніпровській міській раді земельною ділянкою шляхом знесення самочинно побудованої споруди;

- порушення законних прав та інтересів територіальної громади міста в особі органу місцевого самоврядування - Дніпровської міської ради полягає у тому, що право власності на автозаправну станцію, яка розташована за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький, 8 (1-ий Запорізький тупик, 8) було зареєстроване без законних на те підстав, а саме: на підставі декларації про готовність об`єкту до експлуатації, якої офіційно в Системі не виявлено та зазначений об`єкт нерухомості був побудований на земельній ділянці, що належить до комунальної власності без згоди власника - Дніпровської міської ради, такий об`єкт нерухомості вважається самочинно побудованим, чим саме і порушує законне право Дніпровської міської ради на користування та розпорядження земельною ділянкою, порушує встановлений законодавством порядок набуття права власності на об`єкти нерухомості, набуття прав та реалізації прав на землю (земельну ділянку) комунальної власності, а також, порушує майнові інтереси територіальної громади міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради щодо користування та розпорядження землею, що є порушенням економічних інтересів громади.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про забезпечення доказів (вх. суду № 3190/25 від 23.01.2025), в якій він просить суд забезпечити докази у справі шляхом призначення комплексної експертизи (будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи) для встановлення відповідності об`єкта нерухомості, а саме: автозаправної станції площею 3,5 кв. м: що складається з: літ. А - операторська, літ. В - навіс, літ. Б під В - колонка, літ. Г під В - резервуар, літ. Д - вбиральня, І - мостіння, яка розташована за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький, 8 (додаткові відомості 1-ий Запорізький тупик, 8).

На вирішення експерту поставити наступні запитання:

1) Чи розташована автозаправна станція, що складається з: літ. А - операторська, літ. В - навіс, літ. Б під В - колонка, літ. Г під В - резервуар, літ. Д - вбиральня, І - мостіння повністю чи частково на земельній ділянці за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький, 8? Якщо частково, то яка саме частина будівлі не перебуває на зазначеній земельній ділянці? (відобразити схематично);

2) Чи була сформована земельна ділянка, на якій розташовано нерухоме майно автозаправної станції, що складається з: літ. А - операторська, літ. В - навіс, літ. Б під В - колонка, літ. Г під В - резервуар, літ. Д - вбиральня, І - мостіння - повністю чи частково на земельній ділянці за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький, 8? Як саме і коли змінювалась конфігурація земельної ділянки, що зайнята даною будівлею починаючи з 2010 року і по сьогоднішній день?

3) Яку конфігурацію, проміри та площі земельної ділянки займає нерухоме майно - автозаправна станція, що складається з: літ. А - операторська, літ. В - навіс, літ. Б під В - колонка, літ. Г під В - резервуар, літ. Д - вбиральня, І - мостіння, на земельній ділянці комунальної власності Дніпровської міської територіальної громади за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький, 8? (відобразити схематично);

4) Чи відповідає об`єкт нерухомості, а саме: автозаправна станція площею 3,5 кв. м, що складається з: літ. А - операторська, літ. В - навіс, літ. Б під В - колонка, літ. Г під В - резервуар, літ. Д - вбиральня, І - мостіння, яка розташована за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький,8, цільовому призначенню земельної ділянки?

5) Чи є нерухоме майно - автозаправна станція, загальною площею 3,5 кв. м: що складається з: літ. А - операторська, літ. В - навіс, літ. Б під В - колонка, літ. Г під В - резервуар, літ. Д - вбиральня, І - мостіння, яка розташована за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький, 8, об`єктами самочинного будівництва?

6) Чи можливо виконати демонтаж (знесення) автозаправної станції, загальною площею 3,5 кв. м: що складається з: літ. А - операторська, літ. В - навіс, літ. Б під В - колонка, літ. Г під В - резервуар, літ. Д - вбиральня, І - мостіння, яка розташована за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький, 8, без пошкодження об`єкту нерухомого майна?

- для проведення комплексної експертизи відповідач просить залучити Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз (49000, м. Дніпро, Січеславська Набережня, 17, оф. 801).

В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на таке:

- відповідач зауважує, що з метою повного та всебічного розгляду справи, наявна потреба у забезпечення доказів шляхом проведення комплексної експертизи;

- заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначає, що позивач у позовній заяві взагалі не зазначає: відомості щодо особи, уповноваженої зберігати документи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області; не зазначає, які дії ним було вчинено з метою встановлення правонаступника (а також прав та обов`язків вказаного правонаступника) Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області та факту передання дозвільної документації правонаступнику; не зазначає, які дії ним було вчинено з метою встановлення правонаступника (а також прав та обов`язків вказаного правонаступника) та факту передання дозвільної документації правонаступнику. Жодна особа, та Дніпровська міська рада в тому числі, при поданні позовної заяви у даній справі не перевіряла та не встановлювала місце зберігання відповідних документів виданих та затверджених Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, не встановлювала кому та на якій правовій підставі було передано вказані документи, та не направляла до поточного розпорядника інформації створеної, виготовленої, затвердженої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області. Таким чином, позиція Дніпровської міської ради, яка ґрунтується на відомостях щодо відсутності реєстрації Дозволу на виконання будівельних робіт № 518/2010-04 від 11.09.2010 та Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ДП 6 від 23.06.2011 є неспроможною та такою, що фактично направлена на порушення права на майно позивача. Отже, доводи Дніпровської міської ради щодо самочинного будівництва автозаправної станції, не підтверджуються жодним належним, достатнім та допустимим доказом, тому вони не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для задоволення позовної заяви;

- відповідач зазначає, що відомості щодо існування спірних Дозволу та Декларації не можуть знаходитись у відповідних створених на сьогоднішній день електронних реєстрах відповідної дозвільної документації, оскільки на момент створення спірних документів такого реєстру не існувало, а зареєстровані відомості наявні на сьогоднішній день в реєстрах розпочинаються щонайменше з 2013 року, відповідно посилання ради на Лист управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 09.09.2024 №4/1-443 не є та не може бути враховано судом як належний доказ. Таким чином, твердження Дніпровської міської ради щодо пропорційного втручання у право власності ТОВ "Морганіт" є необґрунтованими, грубо суперечать чинному законодавству, а тому не можуть слугувати підставою для задоволення позовних вимог Дніпровської міської ради. Дніпровська міська рада належним чином не обґрунтувала підстави своїх позовних вимог, не надала належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позовні вимоги Дніпровської міської ради не відповідають чинному законодавству, а тому у задоволенні позовної заяви має бути відмовлено в повному обсязі;

- відповідач стверджує, що з матеріалів даної справи не вбачається, що втручання держави у право на мирне володіння ТОВ "Морганіт" належним йому майном (автозаправна станція) має легітимну мету та здійснюється з метою захисту суспільного, публічного чи загального інтересу, а також є пропорційним між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами відповідача, який втрачає належне йому майно без будь-якої компенсації. Відповідач, як законний власник спірного об`єкту нерухомості, має правомірне очікування та законний інтерес щодо можливості отримання у користування відповідно до чинного законодавства земельної ділянки, необхідної для експлуатації та обслуговування власного майна, що надавало б можливість мирно ним володіти. Крім того, ТОВ "Морганіт" протягом всього часу сплачувало податки як за об`єкт нерухомого майна, так і за користування земельною ділянкою. Натомість, Дніпровської міської радою не зазначено, чому необхідно вчинювати такі крайні заходи як знесення об`єкту нерухомості ТОВ "Морганіт", крім як з причини суб`єктивного ставлення представників Дніпровської міської ради до відповідача, що не підтверджені жодними доказами. Вимога позивача про знесення автозаправної станції є непропорційною і порушує баланс інтересів сторін. Такий підхід суперечить принципам розумності, добросовісності та справедливості, закріпленим у статті 3 Цивільного кодексу України, а також не враховує добросовісність ТОВ "Морганіт", яке не знало про можливі порушення законності під час набуття права власності. З наведеного слідує, що вимога позивача про застосування до відповідача зобов`язання щодо знесення самочинно збудованого об`єкта є передчасним та неспівмірним заходом, оскільки позивачем не використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Отже, оскільки Дніпровська міська рада у своїй позовній заяві стверджує про наявність підстав для знесення автозаправної станції та просить суд усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу автозаправної станції, з чим ТОВ "Морганіт" категорично не погоджується, враховуючи висновки Верховного Суду, з метою повного та всебічного розгляду справи, відповідач вважає за необхідне встановити відомості шляхом отримання відповідей на запитання, які він пропонує поставити на розгляд судовим експертам та зазначає, що встановлення цих обставин є критично важливим для повного, об`єктивного та справедливого вирішення спору та захисту прав і законних інтересів сторін;

- відповідач посилається на положення частин 1, 2, 3 статті 110 Господарського процесуального кодексу України, за аналізом яких, вказує на те, що наявні всі необхідні умови для призначення судової експертизи.

У підготовчому судовому засіданні 23.01.2025 господарським судом було розглянуто клопотання відповідача про забезпечення доказів шляхом призначення комплексної експертизи (будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи), за результатом розгляду якого судом протокольною ухвалою було відмовлено у його задоволенні.

Мотиви відмови у задоволенні вищезазначеного клопотання викладено в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2025 про оголошення перерви в судовому засіданні по справі №904/4510/24. Суд першої інстанції, зокрема, зазначив, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування та без призначення судової експертизи встановити відповідні обставини неможливо. Фактично за своїм змістом клопотання відповідача про забезпечення доказів у спосіб призначення судової експертизи є клопотанням про призначення судової експертизи, тому суд надає оцінку цьому клопотанню в аспекті підстав та умов визначених статтею 99 Господарського процесуального кодексу України для призначення судової експертизи. Так, за аналізом наведених у клопотанні питань, які відповідач пропонує поставити на вирішення експертам, вбачається, що дані питання відрізняються від тих, які були визначені відповідачем у попередньому клопотанні про призначення у справі судової експертизи, однак, серед наявного наразі переліку питань, частина питань носять правовий характер, щодо решти питань - обставини, задля встановлення яких відповідач просить провести експертне дослідження, можуть бути встановлені за результатом аналізу наявних у справі доказів. Таким чином, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, не є необхідними спеціальні знання у сфері іншій, ніж право; у даній справі відсутня потреба у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, оскільки висновок експерта можуть замінити інші засоби доказування. Суд також відзначив, що необґрунтоване призначення судової експертизи, що матиме наслідком необхідність зупинення провадження по даній справі, призведе до затягування строків розгляду справи та знаходження учасників судового процесу у стані невизначеності, що, в свою чергу, свідчитиме про порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими на національні суди покладений обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

З огляду на викладене, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про забезпечення доказів шляхом призначення у справі судової експертизи.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі є вимоги Дніпровської міської ради до ТОВ "Морганіт" про усунення перешкод Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу самочинно побудованої автозаправної станції загальною площею 3,5 кв.м: що складається з: літ. А-операторська, літ. В-навіс, літ. Б під В-колонка, літ. Г під В-резервуар, літ. Д-вбиральня, І-мостіння, яка розташована за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький, 8 (додаткові відомості 1-ий Запорізький тупик, 8), за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Морганіт"; припинення права володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Морганіт" на об`єкт нерухомого майна, а саме: автозаправну станцію загальною площею 3,5 кв.м: що складається з: літ. А-операторська, літ. В-навіс, літ. Б під В-колонка, літ. Г під В-резервуар, літ. Д-вбиральня, І-мостіння, яка розташована за адресою: м. Дніпро, туп. Запорізький, (додаткові відомості 1-ий Запорізький тупик, 8).

Предметом апеляційного оскарження є протокольна ухвала суду першої інстанції від 23.01.2025, якою було відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Морганіт" про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи у справі №904/4510/24.

Пунктом 2 частини 1 статті 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову в забезпеченні доказів.

Згідно з ч. 1 статті 271 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Положення частин 4, 5 ст. 233 та ч. 1 ст. 255 ГПК України не ставлять можливість реалізації учасником справи права на апеляційне оскарження певного кола ухвал місцевого господарського суду залежно від їх поділу на протокольні та такі, що оформлені окремим документом, як і не містять заборони оскарження в апеляційному порядку протокольних ухвал.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 5.02.2019 у справі №903/381/18, від 11.11.2020 у справі №925/1142/18, а також у постанові Верховного Суду від 23.09.2020 у справі №756/12128/15-ц

Частиною 1-4 ст. 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1-3 ст. 110 ГПК України визначено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Тобто, необхідною умовою для забезпечення доказів, є наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Схожа за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.05. 2023 у справі № 910/9677/21.

Колегія суддів зазначає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом призначення експертизи, витребування доказів, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів (аналогічні правові висновки щодо забезпечення доказів викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18, від 11.03.2019 у справі №9901/608/19).

Апеляційний господарський суд зазначає, що на відміну від призначення судової експертизи в порядку статей 99, 100 ГПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи, метою призначення експертизи як засобу забезпечення доказів є саме збереження засобу доказування.

Отже, для забезпечення доказів шляхом призначення експертизи, заявник має обґрунтувати суду необхідність забезпечення таких доказів із зазначенням об`єктивних, підтверджених доказами підстав припускати, що такий засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Судова колегія зазначає, що прикладом судової експертизи з метою забезпечення доказів є дослідження тих об`єктів, що швидко псуються (неякісної продукції) або підлягають знищенню, можуть бути змінені або відчужені тощо.

Як вбачається зі змісту поданої до суду першої інстанції заяви відповідача про забезпечення доказів шляхом проведення у справі №904/4510/24 комплексної експертизи (будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи), в її обґрунтування заявник наводив лише доводи щодо необхідності її проведення, оскільки, на думку відповідача, виключно шляхом проведення комплексної експертизи можна встановити обставини, що є істотними для розгляду цієї справи (наприклад, яку частину земельної ділянки займає споруджена будівля, її розмір і конфігурацію, яка частина будівлі підлягає знесенню).

Однак, всупереч вказаним положенням чинного законодавства, до зазначеної заяви не надано жодних доказів на підтвердження того, що засоби доказування, які заявник просить забезпечити шляхом проведення судової експертизи, можуть бути втрачені, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, як обов`язкової умови для забезпечення доказів в порядку ст. 110 ГПК України.

Колегія суддів констатує, що доводи апеляційної скарги про наявність підстав для забезпечення доказів у справі №904/4510/24 шляхом призначення комплексної експертизи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовуються вищевикладеним.

Аргументи скаржника про порушення судом першої інстанції п. 10 ст. 240 ГПК України (не зазначення мотивів відмови у тексті протоколу судового засідання №3943722 від 23.01.2025) відхиляються, оскільки мотиви відмови у задоволенні вищезазначеного клопотання викладено в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2025 про оголошення перерви в судовому засіданні по справі №904/4510/24.

З огляду на вищевикладене, оскільки заявником апеляційної скарги не наведено суду існування обставин, які є підставами для забезпечення доказів у справі №904/4510/24 шляхом призначення судової експертизи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви відповідача про забезпечення доказів у справі №904/4510/24 шляхом призначення комплексної експертизи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи спірний характер правовідносин сторін, колегія суддів вважає, що наведена міра обґрунтування даного судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Доводи заявника апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів у справі шляхом призначення експертизи та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана протокольна ухвала підлягає залишенню без змін.

Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Морганіт" на протокольну ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2025 у справі № 904/4510/24 залишити без задоволення.

Протокольну ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2025, якою було відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Морганіт" про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи у справі № 904/4510/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 02.06.2025

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін