ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.05.2025 Справа № 914/2541/21

У справі за позовом: Керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова, м. Львів, в інтересах держави
до відповідача 1:Львівської міської ради, м. Львів,
до відповідача 2:Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Автогонщик», м. Львів,
за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 , м. Львів,
про:визнання недійсними рішень, скасування державної реєстрації прав, припинення речового права.
Суддя Трускавецький В. П.
Учасники справи не викликались (не повідомлялись).
Встановив:

На розгляді Господарського суду Львівської області знаходиться справа № 914/2541/21.

Детальний рух справи відображено у попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Ухвалою суду від 13.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.09.2024.

Під час перебування справи на стадії розгляду по суті суду подано:

- заяву відповідача 2 про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України (вх. № 23066/24 від 23.09.2024);

- заяву відповідача 2 про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України (вх. № 23069/24 від 23.09.2024);

- письмові пояснення відповідача 2 (вх. № 23071/24 від 23.09.2024);

- клопотання прокурора про закриття провадження у частині вимог на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України (вх. № 30027/24 від 11.12.2024);

- заява прокурора про відмову від частини позовних вимог, закриття провадження та повернення судового збору (вх. № 40/25 від 06.01.2025);

- пояснення прокурора (вх. № 6625/25 від 14.03.2025).

У судовому засіданні 29.10.2024 суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні заяв відповідача 2 про закриття провадження у справі, враховуючи нижчезазначене.

Щодо заяви відповідача 2 про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України (вх. № 23066/24 від 23.09.2024).

В обґрунтування заяви про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України відповідач 2 зазначає, що Львівська міська рада не є правонаступником Рясне-Руської сільської ради.

На розгляді Окружного адміністративного суду міста Києва знаходилась справа № 640/15962/20 за позовом Рясне-Руської сільської ради до Кабінету Міністрів України про:

- визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.05.2020 №624-р «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Львівської області» в частині включення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області до складу Львівської ОТГ;

- визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №718-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області» в частині включення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області до складу Львівської ОТГ з адміністративним центром у м. Львів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2021 у справі № 640/15962/20 позовні вимоги задоволено повністю. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2022 рішення кружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2021 у справі № 640/15962/20 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 15.08.2023 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2022 скасовано, а справу № 640/15962/20 направлено до Київського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Відповідач 2 вказує, що Верховний Суд у вказаній постанові акцентував увагу на тому, що Верховний Суд у справі № 640/12755/20 вже висловив свою правову позицію стосовно правомірності заміни сторони позивача новоутвореною радою (органом місцевого самоврядування), яка сформувалась внаслідок процедури добровільного об`єднання територіальних громад.

Предметом касаційного оскарження у справі № 640/12755/20 була саме ухвала суду апеляційної інстанції про заміну позивача - Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області на його правонаступника - Вінницьку міську раду. Верховний Суд зауважив, що вирішуючи питання про правомірність заміни Гавришівської сільської ради на правонаступника - Вінницьку міську раду, передусім слід звернути увагу на підстави такого правонаступництва.

У вказаній справі (як і у справі, що переглядається) правонаступництво виникло з огляду на реалізацію положень Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад».

Верховний Суд зазначив, що слід звернути увагу на те, що на час виникнення спірних правовідносин, а також на час звернення до суду за захистом порушених прав, питання щодо формування та затвердження територій громад Вінницької області було спірним у зв`язку з незгодою Гавришівської сільської ради з її включенням до складу Вінницької міської об`єднаної територіальної громади і виявленим бажанням створити самостійну територіальну громаду. В той же час, включення до складу Вінницької міської об`єднаної територіальної громади потягло за собою припинення діяльності позивача як самостійної юридичної особи та визнання Вінницької міської ради її правонаступником.

За результатами розгляду справи № 640/12755/20 судом першої інстанції було встановлено порушення порядку добровільного об`єднання громадян Гавришівської сільської ради, а також те, що оскаржувані розпорядження впливають на обсяг прав та обов`язків позивача та створюють для нього певні правові наслідки, в результаті чого було задоволено позов.

Одночасно, керуючись вимогами статті 52 КАС України, суд апеляційної інстанції у вказаній справі дійшов висновку про наявність правових підстав для заміни позивача у справі у порядку процесуального правонаступництва на Вінницьку міську раду.

Проте Верховний Суд з таким висновком не погодився з огляду на оскарження Гавришівською сільською радою у судовому порядку процесу її ліквідації як органу місцевого самоврядування шляхом включення до складу Вінницької міської об`єднаної територіальної громади і, з огляду на це, скасував відповідну ухвалу суду апеляційної інстанції про заміну сторони позивача і закриття провадження в справі у зв`язку із відмовою від позову, висловленою правонаступником (Вінницькою міською радою), та направив справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Тож, за подібних фактичних обставин в контексті повноважень позивача брати участь у спорі цієї категорії, Верховний Суд вже висловив правову позицію, яка полягає у відсутності достатніх процесуальних підстав для заміни сторони позивача на новоутворений орган місцевого самоврядування в процесі добровільного об`єднання територіальних громад, адже фактично позивач у таких правовідносинах оскаржує свою ліквідацію як органу місцевого самоврядування шляхом включення до складу новоутвореної ради (територіальної громади).

З огляду на викладене, Верховний Суд не вбачав правових підстав для відступу від наведеної правової позиції, а тому відхилив доводи скаржника про необхідність заміни Рясне-Руської сільської ради на Львівську міську раду.

У справі № 640/15962/20 ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 закрито провадження у даній справі у зв`язку з припиненням позивача Рясне-Руської сільської ради.

Розглянувши заявлене відповідачем 2 клопотання, дослідивши дані, що містяться в вільному доступі, суд дійшов таких висновків.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Таку позицію неодноразово висловлював Верховний Суд у постановах від 06.10.2020 у справі № 804/958/17, від 03.12.2020 у справі № 805/2173/16-а, від 30.12.2020 у справі № 805/4361/17-а.

Ухвалою Львівської міської ради від 29.12.2020 № 6 «Про функціонування Львівської міської територіальної громади», керуючись, серед іншого, Розпорядженням № 718-р, визнано Львівську міську раду правонаступником всього майна, прав та обов`язків Рясне-Руської територіальної громади.

Ухвалою Львівської міської ради від 29.12.2020 № 7 «Про припинення місцевих рад шляхом приєднання до Львівської міської ради», враховуючи Розпорядження № 718-р та інші нормативно-правові акти, Рясне-Руську сільську раду припинено шляхом приєднання до Львівської міської ради.

Частиною 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Зважаючи на вказане, Львівська міська рада є правонаступником Рясне-Руської сільської ради, а тому заявлене відповідачем 2 клопотання не підлягає задоволенню.

Щодо заяви відповідача 2 про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України (вх. № 23069/24 від 23.09.2024).

В обґрунтування заявленого відповідач зазначає, що Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що і в судовому процесі, зокрема в цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (п. 35 постанови Великої палати від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18). Такий же висновок справедливий щодо господарського процесу.

Законодавство передбачає два випадки представництва прокурором у суді законних інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення: захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; відсутній орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави. Водночас в обох цих випадках прокурор здійснює представництво держави, яка і є фактичною стороною у справі.

У даній справі прокурор пред`явив позовну заяву в інтересах Львівської міської ради,

відповідачем у якій визначив Львівську міську раду. Отже, позов фактично пред`явлений державою в особі прокурора до неї самої в особі Львівської міської ради.

Позивач і відповідач не можуть збігатися, оскільки такий збіг унеможливлює наявність спору. Того ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.10.2022 у справі № 826/3115/17.

Заслухавши позиції учасників справи щодо поданої заяви, суд вказує таке.

Підстави представництва інтересів держави прокурором у даній справі зумовлено тим, що порушено право територіальної громади, як суб`єкта права комунальної власності, розпоряджатися земельною ділянкою. Таке порушення відбулося внаслідок прийняття Рясне-Руською сільською радою (правонаступником якої є Львівська міська рада) оскаржуваного рішення. Оскільки Господарський процесуальний кодекс України не передбачає можливості поєднання сторін судового процесу (позивача та відповідача) в одній особі, прокурор звернувся з даним позовом як самостійний позивач, визначивши Львівську міську раду відповідачем.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18 зазначила, що у разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача. Орган державної влади (або місцевого самоврядування), який порушив права держави чи територіальної громади прийняттям незаконного рішення від імені відповідного суб`єкта права, не може (в силу відсутності повноважень на захист) та не повинен (з огляду на відсутність спору з іншим учасником цивільних правовідносин) бути позивачем за позовом прокурора, спрямованим на оскарження незаконного рішення цього ж органу та відновлення порушених прав і законних інтересів держави чи територіальної громади. В процесуальному аспекті орган, який прийняв такий акт, не має зацікавленості у задоволенні позовних вимог, відстоюючи правомірність своїх дій, що суперечить правовому статусу позивача. Водночас доведення правомірності дій, які оспорюються позивачем, забезпечується процесуальними повноваженнями відповідача.

Враховуючи те, що у даному випадку орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником таких правовідносин і сам порушує інтереси держави, суд дійшов висновку, що прокурор правомірно звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави як самостійний позивач і визначив Львівську міську раду відповідачем. Беручи до уваги вказане, суд відмовляє у задоволенні поданої заяви.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями учасників справи та з інших підстав, вказаних у попередніх ухвалах суду. Також, при розгляді справи по суті оголошувались перерви на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України. Чергове судове засідання у справі призначено на 04.06.2025.

В період з 04.06.2025 до 06.06.2025 суддя Трускавецький В. П. перебуватиме у відпустці, зумовленій необхідністю прибуття до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (м. Київ) для участі в засіданні, про стало відомо 21.05.2025, тобто після призначення дати засідання з розгляду даної справи. Явка судді Трускавецького В. П. в засідання ВККС України визнана обов`язковою.

Враховуючи наявність обставин, що унеможливлюють здійснення розгляду даної справи 04.06.2025, реалізовуючи принципи законності, справедливості та верховенства права, забезпечуючи учасникам справи можливість скористатися своїми правами та виконати свої обов`язки, суд вважає за необхідне призначити розгляд даної справи на іншу дату та час.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 13, 18, 120, 121, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Судове засідання з розгляду справи по суті призначити на 09.06.2025 о 15:00 год. та проводити його у приміщенні Господарського суду Львівської області (адреса: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, 2-й поверх).

2. Явку представників учасників процесу визнати необов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Трускавецький В.П.