ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"02" червня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/660/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф., при секретарі судового засідання Фатєєвій Г.В. розглянувши заяву від 19.05.2025р. за вх. №2-763/25 Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛАН-С" про прийняття додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу по справі №916/660/25
про стягнення 5 722 311,18грн.
Представники сторін:
від позивача: Чабан О.О. ордер;
від відповідача - не з`явився;
Рішенням господарського суду від 14.05.2025р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛАН-С" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛАН-С" про стягнення 5 722 311,18грн. був задоволений повністю. Стягнути з Приватного підприємства "ВЕРЕСЕНЬ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛАН-С" інфляційні втрати у розмірі 1 659 846 грн. 77 коп., пеню в сумі 3 686 872 грн. 34коп., 3% річних у розмірі 375 592 грн. 07коп. та судовий збір в сумі 68 667 грн. 74коп.

19.05.2025р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛАН-С" про прийняття додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 251 000грн. .

Ухвалою суду від 20.05.2025р. судом відповідну заяву було прийнято та призначено до розгляду в засіданні суду.

Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування ухвали суду в систему "Електронний суд", яка доставлена в електронний кабінет останнього, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду, яка отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду".

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛАН-С" про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про таке:

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Окрім цього, суд має також враховувати: складність справи та складність виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Так, на підтвердження понесення витрат на послуги адвоката позивач подав до справи договір про надання правової допомоги №б/н від 25.01.2025р. укладений між ТОВ "МІЛАН-С" (Клієнт) та Адвокатом Чабан Ольгою Олегівною (Адвокат), за умовим якого Адвокат зобовязується здійснити захист, представництво та надати інші вили правової допомоги Клієнту, а Клієнт зобов`язується оплатити Адвокату надання правової допомоги на умах визначених даним договором, додатку угоду №1 від 27.01.2025р. до договору про надання правової правничої допомоги №б/н від 27.01.2025р., ордер серії ВН №1468229 від 30.01.2025р.

В пункті 1 Додаткової угоди від 27.01.2025 року Сторони погодили, що вартість 1 години надання правової допомоги за даним договором становить - 2000,00 (дві тисячі гривень). Участь у судовому засіданні в Господарському суді Одеської області складає - 3 000,00 (три тисячі гривень).

В пункті 3 Додаткової угоди від 27.01.2025 року на підставі п. 2.5. Договору, Сторони дійшли згоди, що у випадку прийняття Господарським судом Одеської області рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі або більшої частини позовних вимог, Клієнт на підставі п. 2.5. Договору додатково сплачує на користь Адвоката винагороду «гонорар успіху» у розмірі 200 000,00 грн. (двісті тисяч гривень), що є фіксованою сумою гонорару, яка сплачується на користь Адвоката протягом двох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили.

14.05.2025р. між сторонами було складено та підписано Акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №б/н від 27.01.2025р.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 14.05.2025 року Адвокат надав Клієнту наступні послуги: 1. Зустріч з Клієнтом, збір та аналіз документів, підготовка та подання позовної заяви, розрахунок штрафних санкцій; 2. Участь у судовому засіданні по справі № 916/660/25 -24.03.2025 року; 3. Участь у судовому засіданні по справі № 916/660/25 -07.04.2025 року; 4. Участь у судовому засіданні по справі № 916/660/25 -28.04.2025 року; 5. Підготовка та подання заперечень проти зупинення провадження по справі № 916/660/25; 6. Участь у судовому засіданні по справі № 916/660/25 -07.05.2025 року; 7. Участь у судовому засіданні по справі № 916/660/25 -14.05.2025 року. Всього за надання юридичних послуг, зазначених у п. 1. даного Акту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Адвоката- 51 000,00 грн.

Згідно п. 6 Акту за результатами прийнятого 14.05.2025 року рішення у справі № 916/660/25, яким позовну заяву про стягнення 5 722 311,18 грн (п`ять мільйонів сімсот двадцять дві тисячі триста одинадцять гривень вісімнадцять копійок) задоволено повністю, Клієнт підтвердив зобов`язання зі сплати додаткової винагороди «гонорару успіху» у розмірі 200 000,00 грн (двісті тисяч гривень), що є фіксованою сумою винагороди на підставі п. 2.5. Договору та п. 3 Додаткової угоди № 1 до Договору, яку Клієнт зобов`язується сплатити на користь Адвоката протягом двох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Пунктом 7 Акту, Сторони погодили, що загальна сума винагороди, що виплачується Клієнтом на користь Адвоката, складається з послуг зазначених у п. 1 даного Акту та додаткової винагороди «гонорару успіху». Разом до сплати - 251 000 грн (двісті п`ятдесят одна тисяча гривень)

Відповідно до усталеної практики вирішення господарських спорів, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідний правовий висновок містить постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

З урахуванням наявних у матеріалах справи фактичних даних суд дійшов висновку про те, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу були фактичними та неминучими, а їх розмір - обґрунтований.

Вирішуючи питання щодо можливості стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яка є "гонораром успіху", суд виходить з такого.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

Зазначена вище правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Такий висновок відповідає також позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру.

При цьому Велика Палата Верховного Суду вказала, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат.

Вказаний правовий висновок відповідно до приписів ч. 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України має бути врахований при виборі і застосуванні норм права.

Отже, "гонорару успіху" може включатись до витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу.

Оскільки "гонорар успіху" обумовлений сторонами до сплати під відкладальною умовою і є складовою частиною гонорару адвоката, а його розмір є розумним і співмірним із ціною позову, суд доходить висновку про наявність підстав для включення "гонорару успіху" до складу витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні заперечення відповідача проти покладення на нього витрат позивача на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі за розгляд справи в Господарському суді Одеської області. Також до суду від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому судом враховано позицію викладену в поставні Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 відповідно до якої суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвокатів, співмірність розміру витрат з наданими послугами, відсутність клопотання відповідача про зменшення судових витрат, суд дійшов висновку, що витрати позивача на правову допомогу в сумі 251 000 грн. є обґрунтованими та покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право за заявою сторони винести додаткове рішення, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛАН-С" від 19.05.2025р. за вх. №2-763/25 в порядку ст. 244 ГПК України по справі №916/660/25 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 238, 240, 244, Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛАН-С" від 19.05.2025р. за вх. №2-763/25 про прийняття додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу по справі №916/660/25 - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ВЕРЕСЕНЬ" (67353, Одеська область, Березівський район, с. Мар`янівка , вул. Леніна, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛАН-С" (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Армійська, буд.18а, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 251 000 (двісті п`ятдесят одна тисяча) грн.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 09.06.2025р.

Суддя К.Ф. Погребна