ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.06.2025р. Справа №905/206/25

за позовом Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Харків

до відповідача Фізичної особи-підприємця Мельник Любов Володимирівни, смт.Очеретине Донецької області

про стягнення штрафних санкцій в сумі 136000,00 грн., з яких: штраф в сумі 68000,00 грн. та пеня в сумі 68000,00 грн.

Суддя Левшина Г.В.

за участю секретаря судового засідання Ревенко Д.С.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

1. Стислий зміст позовних вимог:

Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м.Харків, позивач, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця Мельник Любов Володимирівни, смт.Очеретине Донецької області, про стягнення штрафних санкцій в сумі 136000,00 грн., з яких: штраф в сумі 68000,00 грн. та пеня в сумі 68000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, у зв`язку з чим, на підставі рішення №55/13-р/к від 29.04.2020р., на неї накладено штраф в сумі 68000,00 грн., який не був сплачений у строки передбачені в означеному рішенні, що є підставою для стягнення пені.

2. Щодо порядку господарського судочинства під час розгляду справи судом:

Ухвалою суду від 04.03.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/206/25; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 07.04.2025 року об 11:30 год.; запропоновано відповідачу надати відповідно до ст.165 ГПК України відзив на позовну заяву і всі письмові докази (які можливо доставити до суду), протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання.

У підготовче засідання 07.04.2025р. представники сторін не з`явились; відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою суду від 07.04.2025р. відкладено підготовче засідання на 05.05.2025 року о 10:30 год.; запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву з належними доказами його направлення позивачу.

У підготовче засідання 05.05.2025р. в режимі відеоконференції з`явився представник позивача. Відповідач в засідання суду не з`явився, відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою від 05.05.2025р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 02.06.2025 року об 11:30 год.

У судове засідання 02.06.2025р. представники сторін не з`явились. Станом на дату винесення цього рішення відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та/або клопотань до суду не надав.

Одночасно, за висновками суду, ФОП Мельник Любов Володимирівна була належним чином повідомлена про розгляд справи, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ч.5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За допомогою підсистеми Автоматизованої системи "Діловодства спеціалізованого суду", судом встановлено, що у ФОП Мельник Любов Володимирівни не зареєстрований електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС.

Згідно з інформацією, що наявна в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП Мельник Любов Володимирівна зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

На запит суду отримана відповідь №1167723 про те, що в Єдиному державному демографічному реєстрі адресою реєстрації Мельник Любов Володимирівни, РНОКПП НОМЕР_1 , є АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що останнім відомим місцем реєстрації відповідача є селище Очеретине Покровського району Донецької області, територія якого включена до переліку тимчасово окупованих територій з 23.05.2024р., згідно з Переліком, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025р. №376, суд з метою забезпечення гарантії права відповідача на справедливий суд, елементом якого є право знати про наявність позову, ухвалою від 07.04.2025р. витребував у Міністерства соціальної політики України відомості стосовно відомості про реєстрацію в якості внутрішньо переміщеної особи фізичної особи Мельник Любов Володимирівни

22.04.2025р. Міністерство соціальної політики України, на виконання вимог ухвали суду від 07.04.2025р., повідомило, що згідно з відомостей, внесених до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб станом на 17.03.2025р. Мельник Любов Володимирівна перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб з 10.04.2022р. та фактично проживає за наступною адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи інформацію, яка надана у листі Міністерства соціальної політики України, судом здійснено направлення ухвал у справі на адресу фактичного проживання відповідача, яка існує в Єдиної інформаційної базі даних про внутрішньо переміщених осіб, проте конверт з ухвалами повернуто на адресу суду відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з положеннями п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, направлення ухвали суду рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання поштового листа, в якому міститься ухвала суду адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 по справі №910/16249/19.

Також, господарським судом Донецької області відповідно до ч.2 ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» також вчинялися дії з повідомлення відповідача про винесену судом ухвалу про відкриття провадження у справі шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб-сайті судової влади України.

Таким чином, враховуючи вжиті судом заходи щодо повідомлення відповідачки з наявним судовим провадженням, суд виходить з принципу "презумпції обізнаності" останньої з наявним провадженням та згідно із ст.165 Господарського процесуального кодексу України та вважає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог.

3. Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

29.04.2020р. адміністративною колегією Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №55/13-р/к у справі №55/6-2019 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу (надалі - рішення).

Пунктом 1 резолютивної частини рішення позивачем визначено, що приватне підприємство «АЗОВТЕХСТРОЙ» та фізична особа-підприємець Мельник Любов Володимирівна вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та визначене пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у процедурі відкритих торгів на закупівлю товарів «бітум та асфальт» Код ДК 021:2015:4410000-4 - Конструкційні матеріали (44113600-1 - Бітум та асфальт), проведеної у лютому-березні 2019 року тендерним комітетом комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради [оголошення про проведення процедури закупівлі опубліковане на офіційному порталі оприлюднення інформації про публічні закупівлі України Prozorro (prozorro.gov.ua), ідентифікатор доступу UA-2019-02-28-000690-c].

Відповідно до п. 3 резолютивної частини рішення за порушення, яке викладено у п.1 рішення на відповідача накладено позивачем штраф у розмірі 68000,00 грн.

Рішення Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №55/13-р/к від 29.04.2020р. разом із супровідним листом №55-02/587 від 07.05.2020р. направлено на адресу ФОП Мельник Л.В. ( АДРЕСА_3 ) та вручено відповідачу 14.05.2020р., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №84.

Як зазначає позивач, відповідач штраф не сплатив, у зв`язку з простроченням сплати штрафу позивач нарахував відповідачеві пеню в розмірі, що не перевищує розмір штрафу та становить 68000,00 грн., згідно з вимогами ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Посилаючись на порушення відповідачем вимог Закону України «Про захист економічної конкуренції», позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення штрафу у розмірі 68000,00 грн. та пені у розмірі 68000,00 грн.

4. Оцінка суду і визначені відповідно до встановлених обставин правовідносини:

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (тут і далі - в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель (ст.1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Згідно із ст.3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; 6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

За змістом ст.25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, клопотання, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

У відповідності до ч. 5 ст.14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій.

За приписами ст.22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно зі ст.35 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Статтею 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання (ч.2 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За приписами п.1 ч. 1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Частинами 1-2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» унормовано, що антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються: 1) встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів; 2) обмеження виробництва, ринків товарів, техніко-технологічного розвитку, інвестицій або встановлення контролю над ними; 3) розподілу ринків чи джерел постачання за територіальним принципом, асортиментом товарів, обсягом їх реалізації чи придбання, за колом продавців, покупців або споживачів чи за іншими ознаками; 4) спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів; 5) усунення з ринку або обмеження доступу на ринок (вихід з ринку) інших суб`єктів господарювання, покупців, продавців; 6) застосування різних умов до рівнозначних угод з іншими суб`єктами господарювання, що ставить останніх у невигідне становище в конкуренції; 7) укладення угод за умови прийняття іншими суб`єктами господарювання додаткових зобов`язань, які за своїм змістом або згідно з торговими та іншими чесними звичаями в підприємницькій діяльності не стосуються предмета цих угод; 8) суттєвого обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин. Антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб`єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності). Вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Судом встановлено, рішенням адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №55/13-р/к від 29.04.2020р. визнано, що приватне підприємство «АЗОВТЕХСТРОЙ» та фізична особа-підприємець Мельник Любов Володимирівна вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50 та визначене пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у процедурі відкритих торгів. Окрім того, вказаним рішенням на відповідача накладено штраф у розмірі 68000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Матеріалами справи підтверджується, що в силу приписів ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення №55/13-р/к від 29.04.2020р. вважається таким, що вручене відповідачу 14.05.2020р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу (ч.3 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Відповідно до ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Частинами 7-8 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Враховуючи, що рішення органу Антимонопольного комітету одержано відповідачем 14.05.2020р., строк оплати штрафу є таким, що настав 15.07.2020р.

Доказів на підтвердження сплати штрафу відповідачем до матеріалів справи не надано.

Також в матеріалах справи відсутні докази оскарження чи скасування рішення Адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №55/13-р/к від 29.04.2020р.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення штрафу у розмірі 68000,00 грн.

Крім цього, позивачем заявлено про стягнення з відповідача пені у розмірі 68000,00 грн.

Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Враховуючи, що у встановлений законом строк відповідач не сплатив штраф, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування та стягнення пені.

Так, позивач нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі 1,5% від суми штрафу за період з 15.07.2020р. по 02.01.2025р., що відповідно до розрахунку позивача становить 1687080,00 грн.

Однак, враховуючи визначені законодавчі обмеження, згідно з якими розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 68000,00 грн.

Перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем, суд визнає його частково невірним, оскільки позивачем невірно визначено початкову дату нарахування пені з урахуванням кінцевого строку для сплати штрафу (до 15.07.2020р. включно) відповідачем накладеним на нього рішенням №55/13-р/к від 29.04.2020р.

Однак, вказана помилка позивача не впливає на зміну розміру пені, оскільки розмір пені за період з 16.07.2020р. (наступний день після закінчення двомісячного строку для сплати штрафу) по 02.01.2025р. є більшим ніж розмір штрафу, а позивачем заявлено до стягнення пеню з урахуванням обмежень визначених ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Отже, вимога позивача про стягнення пені у сумі 68000,00 грн. є обґрунтованою та підтверджується матеріалами справи.

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову у повному обсязі.

У відповідності до частини 9 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Згідно з вимогами статті 29 Бюджетного кодексу України та статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суми стягнутих штрафів та пені перераховуються до загального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106.

Переліком кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 «Про деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету», передбачено, що контролюючими органами справляння надходжень бюджету по коду бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», в тому числі є органи Антимонопольного комітету.

З урахуванням приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.7, 13, 42, 86, 123, 129, 165, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Харків до Фізичної особи-підприємця Мельник Любов Володимирівни, смт.Очеретине Донецької області про стягнення штрафних санкцій в сумі 136000,00 грн., з яких: штраф в сумі 68000,00 грн. та пеня в сумі 68000,00 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельник Любов Володимирівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» (р/р (ІВАN): UA0005630, , отримувач: Донецьке ГУК/Краматорська МТГ/21081100) штраф в сумі 68000,00 грн. та пеню в сумі 68000,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельник Любов Володимирівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, ; р/р UA0011358, банк одержувача - Державна казначейська служба України, м. Київ) судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

Повний текст рішення підписано 02.06.2025р.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.В. Левшина