РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.05.2025Справа № 910/3644/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін матеріали господарської справи

за позовом Відділу освіти виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синергія Систем»

про стягнення 50 176,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відділ освіти виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синергія Систем» про стягнення 50 176,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором на закупівлю товарів від 13.08.2024 № 168/11 у частині передачі паливно-мастильних матеріалів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 відкрито провадження у справі; визнано справу малозначною та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; визначено сторонам строки для подачі своїх заяв по суті спору.

Відповідно до повідомлення про доставку процесуального документа до електронного кабінету особи відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження у справі 01.04.2025.

Частиною одинадцятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Відповідно до частини 6 вказаної статті, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, ухвала про відкриття провадження у даній справі належним чином вручена відповідачу.

Відповідачем відзив суду не надано, позовні вимоги не заперечено. Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 13.08.2024 укладено договір № 16/11 (далі договір), за умовами пункту 1.1. якого відповідач зобов`язався передати позивачу паливно-мастильні матеріали (бензин та дизельне паливо) у власність згідно специфікації або накладних на реалізацію (видаткових накладних, накладних на видачу талонів тощо), а позивач - сплатити і прийняти вказаний товар.

Пунктами 1.2. та 1.3. договору передбачено, що обсяг закупівлі визначений у додатку № 1 до договору. Обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків шляхом укладання додаткової угоди.

Відповідно до специфікації, з урахуванням додаткового договору від 12.12.2024 № 1, сума договору становить 340 070,40 грн.

Згідно з пунктом 4.4 договору, позивач зобов`язався здійснити оплату товару на протязі 5 банківських днів, з моменту отримання накладної за умови наявності бюджетних призначень на ці цілі.

Умовами пунктів 5.3 та 5.4 договору визначено, що факт передачі товару підтверджується касовим чеком або іншими розрахунковими документами, передбаченими законодавством. Право власності на товар переходить від відповідача до позивача в момент передачі товару.

Відповідно до пункту 10.1, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2024 року включно.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивачем здійснено оплату за договором у зальному розмірі 340 070,40 грн., що підтверджується платіжними інструкціями від 17.09.2024 № 1293 на суму 10 400,00 грн., від 05.11.2024 № 1820 на суму 112 640,00 грн. та від 26.11.2024 № 1993 на суму 125 030,40 грн.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач посилався на статтю 693 Цивільного кодексу України, як на правову підставу для стягнення з відповідача суми передоплати за товар, який не поставлено у строк.

Позивач стверджує, що з січня 2025 року відповідачем припинено відпуск палива, залишок оплаченого але не отриманого дизельного палива складає 49 талонів по 20 літрів. Враховуючи зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача передоплату за дизельне паливо у розмірі 50 176,00 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною другою статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Умовою застосування частини другої статті 693 Цивільного кодексу України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю.

Здійснивши аналіз укладеного сторонами правочину, судом встановлено, що останні не визначили умовами договору строків здійснення передання товару.

Передача (відпуск, заправляння) товару на АЗС відповідачем або іншою особою, яка за договором чи за дорученням відповідача здійснює відпуск товару за талонами, відпущеним відповідачем, здійснюється виключно за умови пред`явлення позивачем оригіналу талону за умови, що строк дії талону не закінчився (пункт 5.1 договору).

Судом встановлено, що відповідачем передано, а позивачем отримано товар у загальній кількості 6 642 літри, вартістю 340 070,40 грн., що підтверджується видатковими накладними від 21.08.2024 № 2083, від 05.11.2024 № 7 та 26.1.12024 № 11. Зазначені видаткові накладні підписані з боку позивача без будь-яких зауважень та заперечень.

У той же час, будь-яких доказів відмови відповідача здійснити відпуск позивачу дизельного палива у залишковій кількості 20 літрів за 49 талонами матеріали справи не містять.

Так само, суду не доведено і наявність спірних 49 талонів на дизельне паливо за яким у позивача є право на отримання товару загальною вартістю 50 176,00 грн. за укладеним сторонами договором.

Отже, судом встановлено недоведеність позивачем факту порушення відповідачем його прав.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 50 176,00 грн. попередньої оплати не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись статтями 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.06.2025.

Суддя Т.Ю. Кирилюк