ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"09" червня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2395/24

за позовом Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури, м. Київ, в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, м.Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс», с. Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», смт Іванків Іванківського району Київської області

про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння

та скасування державної реєстрації земельних ділянок

Суддя О.В. Конюх,

без виклику представників;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.04.2025 відкрито провадження у справі №911/2395/24 за позовом Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс», у якій прокурор просить суд:

витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс» земельні ділянки з кадастровим номером :03:001:0953 площею 2 га та з кадастровим номером :03:001:0958 площею 1,9239 га, які розташовані в межах Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області;

скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровим номером :03:001:0953 площею 2 га та з кадастровим номером :03:001:0958 площею 1,9239 га, які розташовані в межах Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області;

стягнути з відповідача на користь Київської обласної прокуратури судові витрати.

Цією ж ухвалою від 21.04.2025 суд залучив до участі у справі в якості третьої особи ДП «СЛГП «Київоблагроліс».

21.05.2025 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про залишення позовної заяви у справі №911/2395/24 без руху з підстав невнесення стороною позивача суми грошових коштів на депозитний рахунок суду, яка б відповідала еквіваленту вартості земельних ділянок, які заявлені до витребування.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.05.2025, постановленою на підставі частин 11-13 ст. 176 ГПК України, клопотання відповідача ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс» від 21.05.2025 про залишення позовної заяви у справі №911/2395/24 без руху задоволено частково.

Зобов`язано Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури у строк, який не може перевищувати п`яти днів з отримання ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- подати документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду:

назва установи Господарський суд Київської області; ; реєстраційні рахунки UA0014298 (депозитний); установа банку ДКСУ місто Київ,

грошових коштів у розмірі вартості спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0953 та :03:001:0958, експертно-грошова оцінка яких здійснена в порядку, визначена законом, чинна на дату подання позовної заяви (10.09.2024).

Цією ж ухвалою суд попередив прокурора, що відповідно до частини 13 ст. 176 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.7 ст. 6 ГПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Копію ухвали від 21.05.2025, яка була оголошена у судовому засіданні 21.05.2025, на яке прокурор не з`явився, було надіслано та доставлено до електронного кабінету Київської обласної прокуратури 26.05.2025 о 20:16, про що складено та долучено до матеріалів справи довідку Господарського суду Київської області про доставку електронного листа.

З урахуванням положень ч.6 статті 242 ГПК України, п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви у спосіб, встановлений в ухвалі від 26.05.2025, сплив 02.06.2025.

02.06.2025 через систему «Електронний суд» прокурор подав заяву від 02.06.2025 №12/2-521вих-25 про продовження розгляду справи.

Вказана заява обґрунтована тим, що станом на дату звернення прокурора з позовною заявою від 04.09.2024 №12/2-737вих-24 до суду діяла редакції ст. 164 ГПК України, що складалася з п`яти частин, якою визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви. Позовну заяву подано з дотримання вимог ст.164 ГПК України в редакції, що діяла на момент її подання.

Прокурор зазначає, що в законодавстві України, в тому числі у законі №4292-ІХ відсутні норми, які вказують на те, що ч.6 ст.164 ГПК України має зворотну дію в часі. Прокурор твердить, що п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №4292-ІХ зворотну дію в часі мають норми лише у частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна. За твердженням прокурора, умови ти порядок компенсації викладено у частині 5 ст. 390 ЦК України, а порядок обчислення та перебігу строку для витребування чи визнання права викладено у ст. 388 ЦК України.

Крім того, положення Закону України №4292-ІХ стосуються виключно захисту інтересів держави шляхом пред`явлення віндикаційного позову про витребування майна у добросовісного набувача.

Прокурор твердить, що в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих, характерних для лісу природних ознак спірної земельної ділянки, відповідач знав або, проявивши розумну обачність, міг знати про те, що ліс і ділянка вибули з володіння держави з порушенням вимог закону, що ставить його добросовісність під час набуття земельної ділянки у власність під обґрунтований сумнів.

Аналогічна заява 04.06.2025 надійшла до суду в оригіналі поштою.

Фактично, подана прокурором заява є відмовою від усунення недоліків позовної заяви у спосіб, встановлений в ухвалі 21.05.2025 та незгодою із підставами її винесення.

Суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частин 11-13 ст. 176 ГПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

В ухвалі від 21.05.2025 суд вказав, що 09.04.2025 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» (Закон №4292-ІХ).

Вказаним законом доповнено статтю 164 Господарського процесуального кодексу України частиною шостою такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Частину другу статті 174 Господарського процесуального кодексу України доповнено абзацом третім такого змісту: «Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму».

При цьому, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №4292-ІХ передбачено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо:

нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом;

нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

З системного аналізу вказаних норм закону, які мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, вбачається, що за наслідками розгляду справи про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади суд виносить рішення про витребування майна виключно за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. При цьому, приймаючи рішення про витребування майна, суд вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Перерахування грошових коштів здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Відтак, внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості спірного майна на депозитний рахунок суду є обов`язковою умовою для належного розгляду справи про витребування майна у добросовісного набувача. Невчинення таких дій унеможливлює винесення рішення у справі, позаяк у разі задоволення позову суд має обов`язок вирішити питання про перерахування грошових коштів, внесених на депозитний рахунок суду, на користь добросовісного набувача. У разі ж відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна (ч.13 ст. 238 ГПК України).

Вказані норми є обов`язковими для застосування у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності Законом №4292-ІХ.

Це і є визначені законом умови та порядок компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна.

Фактично, норми, що зобов`язують вносити вартість спірного нерухомого майна на депозитний рахунок суду, мають компенсаційний та забезпечувальний характер, оскільки їхньою метою є захист порушених прав усіх учасників спірних правовідносин, зокрема й добросовісного набувача.

Суд відхиляє твердження прокурора про те, що позов у справі №911/2395/24 заявлений до недобросовісного набувача за статтею 387 ЦК України.

Із змісту позовної заяви від 01.04.2024 №12/2-321вих.25 вбачається, що прокурор, звертаючись із вимогами про витребування на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс» земельних ділянок з кадастровим номером :03:001:0953 площею 2 га та з кадастровим номером :03:001:0958 площею 1,9239 га, які розташовані в межах Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, посилається на положення статті 387 Цивільного кодексу України право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння та на положення статті 388 ЦК України право власника на витребування майна від добросовісного набувача.

Посилаючись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23.11.2021 у справі №359/3373/16, прокурор твердить, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку ст. 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності.

Власник із дотриманням вимог ст. 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є його останнім набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У таких випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 та 388 ЦК України, є неефективними.

З викладеного Прокурор робить висновок про те, що ефективним способом захисту інтересів держави у спірних правовідносинах є заявлення до суду віндикаційного позову у порядку, визначеному ст. 388 ЦК України щодо витребування з чужого незаконного володіння відповідача спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення.

Суд зазначає, що норми ст. 387 та ст. 388 ЦК України є взаємовиключними і не можуть застосовуватись одночасно, позаяк набувач спірного майна не може бути одночасно добросовісним та недобросовісним. Однак у позові прокурор посилається на обидві статті, та на висновки Верховного Суду щодо застосування обох наведених статей. Заява про зміну підстав позову до суду не надходила.

Суд позбавлений права визначати замість позивача (або позивачів) позовні вимоги, оскільки відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України)

Тобто, посилання прокурором на положення обох статей ЦК України (387 та 388), як підстави для витребування спірних земельних ділянок, виключає можливість суду на стадії відкриття провадження та проведення підготовчого судового засідання зробити висновок про те, що на поданий прокурором у справу №911/2395/24 позов не розповсюджуються положення Закону №4292-ІХ щодо посилення захисту прав добросовісного набувача.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 5 статті 12 Цивільного кодексу України, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Зазначена норма закріплює презумпцію добросовісності та розумності поведінки особи, яка реалізує своє суб`єктивне право, що може бути спростована лише на підставі встановлених судом обставин у відповідному процесуальному порядку.

У контексті норм Господарського процесуального кодексу України, спростування зазначеної презумпції можливе виключно на стадії судового розгляду справи по суті, оскільки лише на цій стадії суд: досліджує надані сторонами докази, встановлює обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, а також здійснює правову оцінку поведінки сторін у межах реалізації ними тих чи інших прав.

Вказане відповідає також загальним засадам господарського судочинства, зокрема принципам змагальності сторін та рівності учасників процесу перед законом і судом, передбаченим статтями 7 та 13 ГПК України.

У рішенні ЄСПЛ у справі «МПП «Фортеця» проти України» зазначено, що необхідність виправити стару «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, добросовісно набуте особою, яка покладалася на законність дій органу державної влади. Ризик будь-якої помилки органу державної влади має покладатися на саму державу і помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавлених осіб. У контексті скасування помилково наданого права власності принцип належного урядування може не лише покладати на органи державної влади обов`язок діяти невідкладно при виправленні своєї помилки, але й може також вимагати виплати колишньому добросовісному власнику належної компенсації або іншого виду відповідного відшкодування.

Враховуючи викладене, оскільки станом на день набрання чинності Законом № 4292-IX у даній справі не ухвалено рішення про витребування майна, то у справі №911/2395/24 мають бути застосовані норми зазначеного Закону, якими зокрема включені до частини 6 статті 164 ГПК України положення, що вимагає долучення до позовної заяви підтверджуючих документів про внесення коштів на депозитний рахунок суду.

Станом на 09.06.2025 матеріали справи не містять доказів усунення недоліків позовної заяви у спосіб та строк, встановлений в ухвалі від 26.05.2205, яка набрала законної сили, зокрема матеріали справи не містять підтверджуючих документів внесення прокурором на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірних земельних ділянок, експертно-грошова оцінка яких здійснена у порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Відповідно до ч.13 ст. 176 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись частинами 11-13 ст. 176, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури від 04.09.2024 №12/2-737вих-24 інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс», про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації земельних ділянок у справі №911/2395/24 залишити без розгляду.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала Господарського суду Київської області підписана 09.06.2025, набирає законної сили у порядку, встановленому частиною 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання суддею, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строків, встановлених ст. 256 ГПК України.

Суддя О.В. Конюх