РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.06.2025Справа № 910/4097/25

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЛГАКИРАН КОМПРЕСОР УКРАЇНА" (04212, місто Київ, вул. Лук`яненка Левка, будинок 9) про стягнення 313 194,00 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.04.2025 в системі «Електронний суд» представником Публічного акціонерного товариства "УКPНAФТА" сформовано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЛГАКИРАН КОМПРЕСОР УКРАЇНА" про стягнення штрафу за порушення строків поставки за договором від 26.09.2024 №13/3914-МТР у розмірі 313 194,00 грн та була передана 02.04.2025 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем здійснено порушення строків поставки Товару до 30 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2025 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

22.04.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано відзив на позовну заяву, заперечуючи стосовно позовних вимог представник відповідача вказує, що:

- 12 грудня 2024 року, з випередженням строків поставки, передбачених Договором, постачальником було передано обладнання (градирень) за адресою Качанівського газопереробного заводу, що підтверджується міжнародними транспортними накладними CMR 772332 від 05.12.2024 та CMR 772307 від 05.12.2024;

- обов`язок Продавця передати товар Покупцеві був виконаний належним чином у момент вручення та надання товару в розпорядження Покупця, тобто 12 грудня 2024 року. Відповідно, з моменту отримання Товару у Покупця виникає обов`язок його прийняти.

- Договором не встановлено від якої суми відраховується відсоток штрафу за порушення зобов`язання. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

10.02.2025 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просить задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне:

- товарно-транспортні накладні про приймання Товару не є документами, що свідчать про прийом Товару;

- обов`язок Відповідача передати товар Покупцеві був виконаний у момент підписання ПАТ «Укрнафта» видаткової накладної.

28.04.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано заперечення на відповідь на відзив у відповідності до яких представник зазначає:

- підставою для подання позову стало те, що видаткова накладна була підписана Позивачем та повернута Відповідачу лише через 64 дні після передачі Товару, що, на думку Позивача, може свідчити про неналежне виконання Договору;

- обов`язок Продавця передати товар Покупцеві був виконаний належним чином у момент вручення та надання товару в розпорядження Покупця, тобто 12 грудня 2024 року;

- у разі виявлення при прийомі Товару відхилень від вимог щодо кількості та/або якості та/або комплектності Покупець негайно, але не пізніше 3-ох робочих днів, повідомляє

про це Постачальника (п.5.6 Договору). Проте, ні протягом 3 робочих днів (як передбачено п. 5.6 Договору), ні навіть протягом 52 днів (що залишались до кінцевого строку поставки за Договором), товар Покупцем так і не було прийнято та не підписано видаткові накладні.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

26.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАЛГАКИРАН КОМПРЕСОР УКРАЇНА» (далі - Постачальник) та Публічним акціонерним товариством «УКРНАФТА» (далі - Покупець) за результатами закупівлі ID UA-2024-06-26-002294-a був укладений договір №13/3914-МТР (далі - Договір) за умовами п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця у погоджені Сторонами строки 31140000-9 Градирні (градирні вентиляторні) Лот 1 -31140000-9 Градирні (градирня вентиляторна малогабаритна) Лот 2 - 31140000-9 Градирні (градирні вентиляторні 2-х секційні протиточні) код за ДК 021:2015: 31140000-9 (надалі за текстом - «Товар»), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий Товар на умовах цього Договору.

Договір укладається з Постачальником, який став переможцем за: Лотом 2 - 31140000-9 Градирні (градирні вентиляторні 2-х секційні протиточні).

Пунктом 2.1-2.3 Договору передбачено, що номенклатура, кількість, ціна, умови гарантії, а також строк, місце та умови поставки Товару визначені у Специфікації до даного Договору, яка підписується уповноваженими представниками Сторін, що є Додатком № 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною (надалі -«Специфікація»).

Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики Товару визначена у Додатку № 1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною (надалі - «Додаток № 1»).

Якість Товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам, зазначеним у технічній документації, згідно Держстандартів та технічних умов, встановлених для кожного виду Товару, і повинна бути підтверджена сертифікатом якості виробника або сертифікатом відповідності (чи іншими документами, що підтверджують якість Товару).

Розділом 3 Договору передбачено, що ціна Товару в Договорі визначається в національній валюті України та вказується у Специфікації до цього Договору (п. 3.1).

Загальна сума Договору становить 6 263 880,00 грн (шість мільйонів двісті шістдесят три тисячі вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ (20%) - 1 043 980,00 грн (один мільйон сорок три тисячі дев`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок) (п. 3.2).

Пунктами 5.1-5.7 Договору визначено, що умови поставки, які встановлюються відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «ІНКОТЕРМС-2020», місце, умови та строки поставки визначаються в Специфікації до даного Договору.

Постачальник зобов`язаний щоразу за 3 (три) календарні дні до дати поставки Товару (в тому числі кожної частини/партії Товару), письмово сповістити Покупця про дату та час надходження Товару в погоджений пункт призначення, а також надати інформацію про вантажоперевізника, та іншу інформацію, що необхідна Покупцю для прийняття Товару.

Приймання Товару Покупцем (в тому числі кожної частини/партії Товару) підтверджується шляхом підписання уповноваженими представниками Сторін відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (-их) та акту (-ів) приймання-передачі Товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень).

Датою поставки Товару та моментом отримання Покупцем Товару від Постачальника вважається дата підписання Сторонами відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (-их) та акту (-ів) приймання-передачі Товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень).

Прийом Товару Покупцем за кількістю здійснюється у відповідності до товарно-супровідних документів згідно Специфікації, за якістю - у відповідності до технічної документації та інших документів, що підтверджують якість Товару.

У разі виявлення при прийомі Товару відхилень від вимог щодо кількості та/або якості та/або комплектності Покупець негайно, але не пізніше 3-х робочих днів повідомляє про це Постачальника. У цьому випадку складається акт виявлених недоліків Товару, в якому, крім виявлених недоліків, зазначаються строки їх усунення Постачальником. Постачальник зобов`язаний усунути недоліки за власний рахунок у строки, зазначені в акті виявлених недоліків Товару.

Право власності та ризики на Товар переходять від Постачальника до Покупця з моменту підписання Сторонами відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (-их) та акту (-ів) приймання передачі Товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень) згідно з умовами даного Договору.

При цьому, товарно-транспортні накладні про приймання Товару не є документами, що свідчать про прийом Товару.

Згідно п. 5.13 Договору у разі передачі Постачальником Товару в асортименті, що не відповідає умовам цього Договору, Покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Якщо Постачальник передав Покупцю частину Товару, асортимент якого відповідає умовам цього Договору, і частину Товару з порушенням асортименту, Покупець має право на свій вибір:

1) прийняти частину Товару, що відповідає умовам Договору, і відмовитися від решти Товару;

2) відмовитися від усього Товару та вимагати повернення сплаченої за Товар грошової суми в повному обсязі;

3) вимагати заміни частини Товару, що не відповідає асортименту, Товаром в асортименті, який визначено в Специфікації до цього Договору.

При недотриманні Постачальником строків поставки, Постачальник сплачує Покупцю штраф в розмірі 5% за прострочення до 30 днів та 10% - за прострочення 30 днів і більше (п. 7.1 Договору).

Згідно п. 11.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його укладання та діє до 30 червня 2025 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Відповідно до Специфікації , яка є додатком № 1 до Договору сторони погодили: найменування, кількість, ціну товару.

Окрім того сторони визначили, що умови поставки: DDP склад вантажоотримувача (згідно з «ІНКОТЕРМС. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2020 року)»). Транспортні витрати по доставці товару у місце призначення включені у вартість предмету закупівлі (п. 1 Специфікації).

Строк поставки товару: протягом 130 календарних днів з моменту підписання договору. Строки поставки можуть бути скорочені за взаємною згодою Сторін, шляхом укладання додаткової угоди до Договору (п. 5 Специфікації).

12 грудня 2024 року відповідачем було передано обладнання (градирень) за адресою Качанівського газопереробного заводу, що підтверджується міжнародними транспортними накладними CMR 772332 від 05.12.2024 та CMR 772307 від 05.12.2024, який отримано ПАТ «УКРНАФТА» Качанівський газопереробний завод про що міститься відмітка в графі 24 означених CMR.

26.03.2025 відповідач звернувся до позивача з листом за № 150 у якому зазначив, що 12 грудня 2024 року, з випередженням строків поставки, передбачених Договором, постачальником було здійснено доставку обладнання (градирень) за адресою Качанівського газопереробного заводу, що підтверджується міжнародними транспортними накладними.

Товарно-транспортна накладна або інший рівнозначний транспортний документ передається в день отримання Товару (п. 5.8.2 Договору), тобто 12 грудня 2024 року, про що свідчать відповідні відмітки Качанівського газопереробного заводу.

Поряд з тим, оскільки жодних повідомлень про виявлення недоліків Покупцем не направлялось, відтак обладнання градирень було прийнято без зауважень.

Станом на сьогоднішній день обладнання, яке поставлено ще в грудні 2024 року, очікує дозволу від Покупця на проведення пуско-налагоджувальних робіт, відповідно строк відвантаження градирень не мав впливу на виконання планів здачі об`єкту та не вимагав жодних додаткових витрат для Покупця.

Листом від 04.04.2025 №01/01/09/24/04/06/06/-02/01/169 позивач повідомив відповідача, що станом на 04.04.2025 Качанівський ГПЗ ПАТ «Укрнафта» завершив підготовчі роботи доля проведення шефмонтажу та пусконалагодження градирень, поставлених згідно Договору №13/3914-МТР від 26.09.2024р та просило розглянути можливість термінового направлення фахівця підприємства відповідача для проведення шефмонтажу та ПНР.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач порушив строки поставки товару у визначений договором строк з огляду на що просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 313 194,00 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

За своєю правовою природою договірні відносини, що склалися між сторонами у справі, мають ознаки договору поставки, за яким, відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою цієї статті визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ч.1 ст.656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до норм ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно укладеного між сторонами договору Постачальник зобов`язався поставити та передати у власність Покупця у визначений цим договором строк товар, а позивач зобов`язався прийняти і оплатити такий товар.

У специфікації до договору, сторонами погоджено, зокрема, найменування, кількість товару та строк поставки такого товару, а саме протягом 130 календарних днів з моменту підписання договору, а отже кінцевим строком поставки товару за договором було 03.02.2025.

Як вже вказувалося судом, 12 грудня 2024 року відповідачем було передано обладнання (градирень) за адресою Качанівського газопереробного заводу, що підтверджується міжнародними транспортними накладними CMR 772332 від 05.12.2024 та CMR 772307 від 05.12.2024, який отримано ПАТ «УКРНАФТА» Качанівський газопереробний завод про що міститься відмітка в графі 24 означених CMR.

Разом з тим позивач зазначає, що оскільки відповідно до видаткової накладної від 14.02.2025 р. №1, яка була підписана ПАТ «Укрнафта» 17.02.2025 р. товар було поставлено з простроченням, а відтак просить стягнути з відповідача штраф за порушення строків поставки за договором від 26.09.2024 №13/3914-МТР у розмірі 313 194,00 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

При недотриманні Постачальником строків поставки, Постачальник сплачує Покупцю штраф в розмірі 5% за прострочення до 30 днів та 10% - за прострочення 30 днів і більше (п. 7.1 Договору).

Відповідно до п.5.4 Договору датою поставки Товару та моментом отримання Покупцем Товару від Постачальника вважається дата підписання Сторонами відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (-их) та акту (-ів) приймання-передачі Товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень).

У той же час в матеріалах справи відсутні будь-які зауваження з боку позивача за результатами приймання-передачі Товару.

Зауважень з боку позивача на підставі п. 5.6 Договору, а також передбачених п. 5.13 Договору, позивачем на адресу відповідача не направлялось, докази такого в матеріалах справи відсутні.

У той же час з матеріалів справи вбачається, що товар передбачений умовами Договору та Специфікацією перебував у позивача з 12.12.2024 та видаткова накладна №1 від 14.02.2025 про прийняття товару, яка не містить зауважень з боку позивача була підписана лише через 65 календарних днів після поставки. У той час як 130 календарний день з моменту підписання договору, сплив 03.02.2025.

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що позивачем фактично відкладалась дата підписання видаткової накладної без належних на це підстав, а саме які передбачені розділом 5 Договору, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Оскільки товар належної якості був поставлений відповідачем 12.12.2024, тобто у строк, встановлений укладеним між сторонами правочином, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд зауважує, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Крім того, відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

На підставі поданих позивачем доказів, судом не встановлено факту неналежного виконання відповідачем обов`язку з поставки товару у визначений договором строк. У зв`язку з цим, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу, який вказаний позивачем у позовній заяві, є необґрунтованими.

З огляду на наведене всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників справи відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 06.06.2025.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ