ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2025 р. Справа№ 910/14367/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Фролов В.О. в режимі відеоконференції

від третіх осіб: не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2025

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОГІРСЬКЕ" про забезпечення позову

у справі № 910/14367/24 (суддя Гладун А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОГІРСЬКЕ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СМАРТТЕНДЕР"

Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області

про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАСНОГІРСЬКЕ" (позивач) звернулося до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову, в якій просило суд вжити заходи забезпечення позову, зокрема:

- заборонити відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" () (операторам, електронним майданчикам), відкритих торгів (аукціонів, голландського аукціону), адміністраторам електронної торгової системи prozorro продажі, Акціонерному товариству "ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ" (ідентифікаційний код 42068925), а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам, вчиняти будь-які дії, направлені на організацію та/або проведення електронних торгів (аукціону) щодо передачі в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 128.2723 га, що розташована за межами населених пунктів Вознесенської сільської територіальної громади, Золотоніського району, Черкаської області, кадастровий номер :10:004:0001, цільове призначення - 01.09 Для дослідних і навчальних цілей;

- заборонити відповідачу () (операторам, електронним майданчикам), відкритих торгів (аукціонів, голландського аукціону), адміністраторам електронної торгової системи prozorro продажі, Акціонерному товариству "ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ" (ідентифікаційний код 42068925), а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам, здійснювати будь-які дії, спрямовані на оформлення результатів відкритих торгів (електронного аукціону) з передачі в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 128.2723 га, що розташована за межами населених пунктів Вознесенської сільської територіальної громади, Золотоніського району, Черкаської області, кадастровий номер :10:004:0001, цільове призначення - 01.09 Для дослідних і навчальних цілей, в тому числі: укладати і підписувати будь-які протоколи відкритих торгів (електронних аукціонів), договори суборенди, проводити розрахунки (сплачувати платежі, приймати платежі) на підставі протоколів.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилався на те, що 19.02.2025 йому стало відомо, що відповідач 21.01.2025 в електронній торговій системі "prozorro продажі" опублікував оголошення про проведення повторного, вже третього, аукціону 24.02.2025 (посилання на аукціон https://prozorro.sale/auction/LRE001-UA-20250121- 23849/), щодо передачі в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності строком на 14 років, площею 128.2723 га, що розташована за межами населених пунктів Вознесенської сільської територіальної громади, Золотоніського району, Черкаської області, кадастровий номер :10:004:0001, цільове призначення - 01.09 Для дослідних і навчальних цілей.

З огляду на викладене, на думку позивача, невжиття таких заходів, зважаючи на дії відповідача, унеможливить виконання або невиконання рішення судуу даній справі.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.02.2025 у справі № 910/14367/24 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОГІРСЬКЕ" про забезпечення позову, вирішено:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" () (операторам, електронним майданчикам), відкритих торгів (аукціонів, голландського аукціону), адміністраторам електронної торгової системи prozorro продажі, Акціонерному товариству "ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ" (ідентифікаційний код 42068925), а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам, вчиняти будь-які дії, направлені на організацію та/або проведення електронних торгів (аукціону) щодо передачі в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 128.2723 га, що розташована за межами населених пунктів Вознесенської сільської територіальної громади, Золотоніського району, Черкаської області, кадастровий номер :10:004:0001, цільове призначення - 01.09 Для дослідних і навчальних цілей;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" () (операторам, електронним майданчикам), відкритих торгів (аукціонів, голландського аукціону), адміністраторам електронної торгової системи prozorro продажі, Акціонерному товариству "ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ" (ідентифікаційний код 42068925), а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам, здійснювати будь-які дії, спрямовані на оформлення результатів відкритих торгів (електронного аукціону) з передачі в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 128.2723 га, що розташована за межами населених пунктів Вознесенської сільської територіальної громади, Золотоніського району, Черкаської області, кадастровий номер :10:004:0001, цільове призначення - 01.09 Для дослідних і навчальних цілей, в тому числі: укладати і підписувати будь-які протоколи відкритих торгів (електронних аукціонів), договори суборенди, проводити розрахунки (сплачувати платежі, приймати платежі) на підставі протоколів.

Аргументуючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність заявником достатньо обґрунтованих підстав для вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що судом першої інстанції порушено принцип співмірності, тобто оскаржуваною ухвалою завдано матеріальної шкоди відповідачу, а саме останній позбавлений можливості здійснювати свою основну діяльність, укладати договір суборенди земельної ділянки.

Разом з цим, посилаючись на судову практику відповідач зазначає, що вжиття позивачем таких заходів забезпечення позову є втручанням в проведення аукціону, що прямо заборонено положеннями ч. 12 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Узагальнений виклад позиції інших учасників по справі

Позивач та треті особи по справі не скористалися своїм правом подати письмові відзиви/пояснення/заперечення на апеляційну скаргу, що у свою чергу, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2025 у справі № 910/14367/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 20.02.2025 у справі № 910/14367/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2025 у справі № 910/14367/24; розгляд апеляційної скарги призначено на 16.04.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 задоволено заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 910/14367/24.

В судове засідання, яке відбулося 16.04.2025 представник відповідача брав участь в режимі відеоконференції та підтримав доводи викладені у апеляційні скарзі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду апеляційної інстанції через електронну пошту надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки 16.04.2025 представник позивача братиме участь в судовому засіданні Октябрського районного суду міста Полтави в режимі відеоконференції за допомогою відеоконференцзв`язку по справі розгляд якої призначено о 14 год. 30 хв.

Також у вказаному клопотанні, представник відповідача повідомив про те, що забезпечення позову, які були застосовані оскаржуваною ухвалу скасовані судом першої інстанції за результатами розгляду даної справи по суті.

Розглянувши вищевказане клопотання представника позивача, заслухавши думку представника відповідача з цього приводу, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотанні представника позивача, з огляду на те, що явка представника позивача у судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась. Крім того, колегія суддів зауважує на тому, що представник позивача не був позбавлений права звернутися до суду апеляційної інстанції з відповідною заявою в порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, а саме шляхом направлення ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2025 в їх електронні кабінети в підсистемі "Електронний суд", що в свою чергу, підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа (ухвали суду від 25.03.2025).

Враховуючи, що явка представників позивача та третіх осіб у судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників позивача та третіх осіб.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду, якою задоволено заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.08.2018 у справі № 907/835/17).

Згідно з п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Норми Господарського процесуального кодексу України також містять перелік заборон щодо вжиття певних заходів забезпечення позову, зокрема ч. 12 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

У вказаній нормі встановлюється обмеження для суду вживати заходи забезпечення позову, які полягають або мають наслідком, зокрема, зупинення конкурсу, аукціону, торгів, що проводяться від імені держави або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 910/11552/20).

Господарський суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (такий висновок викладено в п. 7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15).

Колегія суддів зазначає, що заходи забезпечення позову, передбачені п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України (на відміну від інших пунктів цієї ж статті), визначають широке коло засобів (заходів) забезпечення позову, оскільки не містять чіткого переліку дій, які може бути заборонено вчиняти шляхом постановлення відповідної ухвали. А тому суди під час вжиття такого заходу забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії (певні дії щодо предмету спору) мають дослідити зміст відповідних заходів забезпечення позову і встановити, чи не є вони за своєю суттю іншим заходом забезпечення позову, передбаченим відповідним пунктом частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України і чи відсутні заборони на вжиття заявлених заходів забезпечення позову, передбачені вказаною статтею.

Отже, у справі, яка переглядається, суд першої інстанції під час вирішення питання про можливість вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачем або іншим особам вчиняти певні дії мав дослідити, чи не підпадає вжиття таких заходів забезпечення позову під заборону, передбачену, зокрема, частиною дванадцятою статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач 21.01.2025 в електронній торговій системі "prozorro продажі" опублікував оголошення про проведення аукціону 24.02.2025 (посилання на аукціон https://prozorro.sale/auction/LRE001-UA-20250121- 23849/) щодо передачі в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності строком на 14 років, площею 128.2723 га, що розташована за межами населених пунктів Вознесенської сільської територіальної громади, Золотоніського району, Черкаської області, кадастровий номер :10:004:0001, цільове призначення - 01.09 Для дослідних і навчальних цілей, що є предметом спору у даній справі.

Колегія суддів зауважує на тому, що у п. 4.15 постанови від 18.10.2021 у справі № 910/8346/21 Верховний Суд дійшов висновку, що укладення договору за результатами аукціону є одним з етапів його проведення, а відтак вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Фонду державного майна України вчиняти будь-які дії щодо передачі вищезазначеного державного нерухомого майна в строкове платне користування (право оренди чи інше речове право), у тому числі переможцю аукціону, фактично має своїм наслідком втручання у процедуру його проведення.

Отже, враховуючи те, що укладення договору за результатами проведеного аукціону є етапами його проведення, то вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення таких дій є втручанням в проведення аукціону, що прямо заборонено положенням ч. 12 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не врахував імперативних приписів ч. 12 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про можливість забезпечення позову на підставі ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, оскільки застосування такного заходу забезпечення за своїм змістом є втручанням у проведення аукціону.

Таким чином, наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи є документально обґрунтованими.

З огляду на вказані вище мотиви, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанцій підлягає скасуванню, в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОГІРСЬКЕ" про забезпечення позову слід відмовити.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у оскаржуваній ухвалі, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду - скасуванню.

Судові витрати

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2025 у справі № 910/14367/24 - скасувати.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОГІРСЬКЕ" про забезпечення позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОГІРСЬКЕ" (19973, Черкаська область, Золотоніський район, село Антипівка, вулиця Незалежності, будинок, 124; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок, 1; ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).

Видачу наказу доручити Господарському суду Черкаської області.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 20.02.2025 у справі № 910/14367/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повна постанова складена 05.06.2025 після виходу головуючого судді Іоннікової І.А. з лікарняного та відпустки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко