ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.06.2025р. Справа №905/372/25

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного підприємства «Промподшипник», м.Павлоград

до відповідача Державного підприємства «Добропіллявугілля-Видобуток», м.Добропілля

про стягнення заборгованості в сумі 34728,00 грн.

Суддя Левшина Г.В.

без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий зміст позовних вимог:

Приватне підприємство «Промподшипник», м.Павлоград, позивач, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства «Добропіллявугілля-Видобуток», м.Добропілля, про стягнення заборгованості в сумі 34728,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором про закупівлю товару №1118-23ШУН від 05.10.2023р.

2. Щодо порядку господарського судочинства під час розгляду справи судом:

Ухвалою суду від 09.04.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/372/25; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; роз`яснено учасникам справи, що відповідно до ч.7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Станом на дату винесення цього рішення відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та/або клопотань до суду не надав.

Поряд із цим, судом встановлено, що згідно бази даних Автоматизованої системи Діловодства спеціалізованого суду у Державного підприємства «Добропіллявугілля-Видобуток» зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційна системі (підсистема Електронний суд).

Відповідно до ч.5 ст.6 Господарського процесуального кодексу України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно ч.7 ст.6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

За таких обставин, направлення ухвал суду здійснювалось до електронного кабінету Державного підприємства «Добропіллявугілля-Видобуток» зареєстрованого в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційна системі.

Зі змісту довідки про доставку електронного листа вбачається, що відповідачу доставлено ухвалу суду від 09.04.2025р. про відкриття провадження у справі до електронного кабінету 09.04.2025 14:24 год.

Враховуючи вищенаведені обставини, Державне підприємство «Добропіллявугілля-Видобуток» було належним чином повідомлено відкриття провадження у справі №905/372/25.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на необхідність розгляду господарської справи впродовж розумних строків в контексті встановлених п. 1 статті 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року гарантій, враховуючи вжиття судом всіх можливих заходів для належного повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників в умовах воєнного стану та достатність часу, наданого учасникам справи для висловлення своєї правової позиції по суті спору та подання доказів на підтвердження власних аргументів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними матеріалами згідно ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, щодо заявленого Приватним підприємством Промподшипник клопотання про прискорення розгляду справи від 30.05.2025р., суд вважає занеобхідне звернути увагу представника заявника адвоката Ахновського Віктора Вікторовича на помилкове застосування норм ст.190 Господарського процесуального кодексу України у даній справі.

Зокрема, згідно із ст.190 Господарського процесуального кодексу України врегулювання спору за участю судді проводиться протягом розумного строку, але не більше тридцяти днів з дня постановлення ухвали про його проведення. Строк проведення врегулювання спору за участю судді продовженню не підлягає.

Тобто, стаття 190 Господарського процесуального кодексу України унормовує питання щодо строків врегулювання спору за участю судді.

Одночасно, відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Виходячи з того, що провадження у даній справі відкрито 09.04.2025р., строк розгляду даної справи спливає 09.06.2025р.

Будь-яких підстав для прискорення розгляду саме цієї справи заявником з посиланням на відповідні норми Господарського процесуального кодексу України не зазначено.

3. Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

05.10.2023р. між Приватним підприємством «Промподшипник» (далі - постачальник, позивач) та Державним підприємством «Добропіллявугілля-Видобуток» (далі - покупець, відповідач) укладено договір про закупівлю товару №1118-23ШУН (далі - договір), згідно з п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність покупця продукція виробничо-технічного призначення: ДК 021:2015:44440000-6: «Вальниці» (далі продукція), в асортименті, кількості, в термін, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в цьому договорі і специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього договору.

Покупець зобов`язується прийняти і оплатити продукцію, що поставляється у його власність, відповідно до умов цього договору (п. 1.2 договору).

Пунктом 4.2 договору сторони погодили, що умови поставки продукції - DDP, EXW, "Інкотермс-2020", з урахуванням умов і обмовок, що містяться в цьому договорі і/або відповідних специфікаціях до цього договору. Погоджене місце поставки вказується сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Постачальник несе усі витрати та ризики, пов?язані з поставкою продукції, до моменту її поставки в погоджене місце призначення. У випадках, коли сторонами в специфікаціях обумовлюються інші умови поставки, взаємовідносини сторін регулюватимуться положеннями, погодженими сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

Загальна сума договору визначається загальною сумою усіх специфікацій, що є невід?ємною частиною цього договору. Загальна сума договору складає 34728,00 грн. з ПДВ, в тому числі ПДВ 5788,00 грн. Ціни на продукцію, що поставляється постачальником, встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору (п. 5.1 договору).

У відповідності до п. 5.3 договору розрахунки за поставлену постачальником продукцію за цим договором здійснюються покупцем протягом 30 календарних днів з дати поставки продукції на склад покупця на підставі первинної документації. Оплата поставленої продукції здійснюється покупцем виключно за умови падання постачальником оригіналів первинних документів та реєстрації податкової накладної, а також інших документів, надання/реєстрації яких постачальником с обов?язковим в силу договору та законодавства. Остаточні взаєморозрахунки між покупцем і постачальником проводяться на підставі даних якості, кількості, асортименту та комплектності продукції, визначених відповідно до розділу 2 цього договору.

Цей договір може бути скріплений печатками сторін, вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2023 року, а в частині проведення розрахунків та виконання зобов`язань за договором до повного виконання сторонами грошових зобов`язань та всіх інших своїх зобов`язань за цим договором (п. 8.1 договору).

Договір підписано повноважними представниками сторін без зауважень та скріплено печатками підприємств.

Як свідчать матеріали справи, сторонами також було підписано специфікацію до договору №1118-23ШУН від 05.10.2023р. на загальну суму 34728,00 грн., за змістом якої сторони узгодили найменування товару, його кількість, ціну та строк поставки, а саме:

1. Умови постачання: DDP, EXW, "Інкотермс-2020".

2. Строк поставки: до 30.11.2023р.

3. Місце поставки: DDP (Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Терьошкіна, б. 7 - м.Добропілля, Нова Пошта від. №1, проспект Перемоги, 71); EXW (м.Добропілля, Нова Пошта від. №1, проспект Перемоги, 71 ш. Новодонецька с. Курицине, вул. Робоча, 15).

4. Місце призначення продукції: ш. Новодонецька.

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 34728,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №2732 від 06.10.2023р. на суму 34728,00 грн. Дана видаткова накладна містить підпис представника відповідача Помазян Тетяни Вікторівни, повноваження якої на отримання товару підтверджуються нарядом на отримання ТМЦ №373, дата видачі 06.10.2023р.

За твердженням позивача, відповідач за отриманий товар не розрахувався.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на юридичну адресу ДП «Добропіллявугілля-Видобуток» претензію №01 від 03.03.2025р. (вих.№01/П від 03.03.2025р.) з вимогою сплатити заборгованість за поставлений товар, яка була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оскільки заборгованість за договором №1118-23ШУН від 05.10.2023р. залишилася несплаченою, позивач звернувся із даним позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

4. Оцінка суду і визначені відповідно до встановлених обставин правовідносини:

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 193 Господарського кодексу України регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Оцінивши зміст договору №1118-23ШУН від 05.10.2023р., на підставі якого між сторонами виникли господарські правовідносини, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що позивачем на виконання зобов`язань за договором №1118-23ШУН від 05.10.2023р. було поставлено відповідачу товар на загальну суму 34728,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №2732 від 06.10.2023р.

Надана позивачем копія вищезазначеної видаткової накладної містить посилання на договір №1118-23ШУН від 05.10.2023р., найменування суб`єктів господарювання, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, найменування товару, його кількість, вартість, одиницю виміру господарської операції та інші необхідні реквізити, тобто відповідають вимогам законодавства щодо оформлення первинних бухгалтерських документів, тому є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Одночасно, господарський суд при розгляді спору приймає до уваги відсутність у матеріалах справи доказів стосовно наявності у відповідача, як покупця за договором, будь-яких заперечень та претензій щодо неналежного виконання продавцем прийнятих за договором зобов`язань з передання товару.

В матеріалах справи відсутні докази того, що переданий згідно з видатковою накладною товар відповідачем не був прийнятий з підстав неналежної якості або порушення продавцем умов щодо кількості та асортименту товару, так само в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт застосування відповідачем передбачених законом та договором наслідків порушення продавцем умов договору щодо порядку та строків продажу, кількості, асортименту, якості товару.

Беручи до уваги викладені умови оплати та дати поставки відповідно до п. 5.3 договору, відповідач повинен був оплатити поставлений товар протягом 30 календарних днів з дати поставки продукції на склад покупця.

Отже, строк оплати поставленого товару за видатковою накладною є таким, що настав - 06.11.2023р.

Доказів погашення заборгованості в повному обсязі матеріали справи не містять.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю товару №1118-23ШУН від 05.10.2023р. належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований. Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 34728,00 грн.

Понесені позивачем судові витрати за розгляд справи підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, як то визначено ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд зазначає, що за правилами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позовна заява у цій справі подана в електронній формі у системі «Електронний суд». З урахуванням ціни позову та приписів чинного законодавства позивач мав сплатити судовий збір у сумі 2422,40 грн. Фактично за платіжною інструкцією №125 від 04.03.2025р. позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Отже, позивач надмірно сплатив 605,60 грн.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір»).

Відтак судовий збір в розмірі 605,60 грн. може бути повернуто з Державного бюджету України за відповідним клопотанням особи, яка його сплатила.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства «Промподшипник», м.Павлоград до Державного підприємства «Добропіллявугілля-Видобуток», м.Добропілля про стягнення заборгованості в сумі 34728,00 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Добропіллявугілля-Видобуток» (85001, Донецька область, м.Добропілля, проспект Шевченка, буд. 2; ) на користь Приватного підприємства «Промподшипник» (51400, Дніпропетровська обл., м.Павлоград(з), вул. Терьошкіна, буд. 7; ) заборгованість в сумі 34728,00 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Повний текст рішення підписано 02.06.2025р.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.В. Левшина