РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025Справа № 910/7394/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Петрук Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукове підприємство «Укрзооветпромпостач»

до Індивідуального підприємства «МЕЛХЕМ БІО»

про стягнення 39 814,57 доларів США, що еквівалентно 1 610 264,45 грн,

Представники сторін:

Від позивача: Верходанов О.А.

Від відповідача : не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукове підприємство «Укрзооветпромпостач» до Індивідуального підприємства «МЕЛХЕМ БІО» про стягнення 39 814,57 доларів США, що еквівалентно 1 610 264,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань за контрактом купівлі-продажу товару № 04-2023/TURK від 07.02.2023 в частині повного здійснення розрахунків із позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2024 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукове підприємство «Укрзооветпромпостач» залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

25.06.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7394/24, підготовче засідання призначено на 04.09.2024. Зобов`язано позивача протягом 10 днів з моменту отримання даної ухвали надати суду переклад позовної заяви та даної ухвали у справі № 910/7394/24, на російську мову, з нотаріальним засвідченням їх вірності, у двох примірниках. Після надходження від позивача нотаріально посвідчених перекладів на російську мову позовної заяви, ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження від 01.07.2024 у справі № 910/7394/24 направити судом вказані документи безпосередньо на адресу Індивідуального підприємства «МЕЛХЕМ БІО» (село Совутлі, етрап Ак Бугдай, Ахалский велаят, Туркменістан). Крім того, вирішено повідомляти відповідача про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://ki.arbitr.gov.ua.

Зупинено провадження у справі № 910/7394/24 до отримання судом відомостей щодо одержання чи неодержання відповідачем судових документів.

Враховуючи, що до суду не надійшло підтвердження про вручення судових документів відповідачу чи повідомлення про неможливість такого вручення та з огляду на призначення підготовчого засідання на 04.09.2024, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2024 поновлено провадження у даній справі, з метою вирішення питання щодо можливості подальшого розгляду справи.

В підготовче засідання 04.09.2024 з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився та у суду відсутні докази про його належне повідомлення про розгляд справи та дату призначеного підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2024 зобов`язано Міністерство юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 00015622) у найкоротший термін, але не пізніше 20.09.2024, надати Господарському суду міста Києва із посиланням на справу № 910/7394/24 письмові роз`яснення та рекомендації щодо порядку виконання положень ст. 21 Консульської конвенції між Україною і Туркменістаном (1998) в контексті способу забезпечення повідомлення учасника справи - резидента Туркменістану про розгляд судової справи, зокрема, вручення йому копії позовної заяви судових рішень (ухвал, повідомлень); щодо можливості надання такої функції консулами України в Туркменістані.

Підготовче засідання у справі № 910/7394/24 відкладено на 25.09.2024.

В підготовче засідання 25.09.2024 з`явився представник позивача, який просив повторно зобов`язати Міністерство юстиції України виконати вимоги ухвали від 04.09.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 відкладено підготовче засідання у даній справі на 06.11.2024, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України. Повторно зобов`язано Міністерство юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 00015622) у найкоротший термін, але не пізніше 21.10.2024, виконати вимоги п. 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 04.09.2024 у справі № 910/7394/24, а саме: надати Господарському суду міста Києва із посиланням на справу № 910/7394/24 письмові роз`яснення та рекомендації щодо порядку виконання положень ст. 21 Консульської конвенції між Україною і Туркменістаном (1998) в контексті способу забезпечення повідомлення учасника справи - резидента Туркменістану про розгляд судової справи, зокрема, вручення йому копії позовної заяви судових рішень (ухвал, повідомлень); щодо можливості надання такої функції консулами України в Туркменістані. Попереджено Міністерство юстиції України про наслідки невиконання вимог суду відповідно до ст. 135 Господарського процесуального кодексу України.

24.10.2024 через відділ діловодства суду від Міністерства юстиції України надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 04.09.2024, у якому повідомлено суд про те, що у разі отримання належним чином оформленого судового доручення Міністерством юстиції України будуть вжиті заходи щодо направлення його для виконання до компетентних органів Туркменістану через дипломатичні канали.

04.11.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про направлення судового доручення до Міністерства юстиції України з подальшим перенаправленням його Міністерству закордонних справ України для передачі документів відповідачу дипломатичними каналами для забезпечення належного повідомлення останнього про розгляд справи. Водночас, позивач вказав, що ним будуть вжиті заходи щодо здійснення перекладу необхідних документів на офіційну мову Туркменістану або іншу мову з нотаріальним посвідченням таких перекладів для направлення їх дипломатичними каналами для вручення відповідачу.

В підготовче засідання 06.11.2024 з`явився представник позивача, який підтримав подане до суду 04.11.2024 клопотання про направлення судового доручення до Міністерства юстиції України, просив його задовольнити, вжити відповідних заходів задля належного повідомлення відповідача - резидента Туркменістану про розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 відкладено підготовче засідання на 31.03.2025. Зобов`язано позивача у строк до 14.11.2024 надати суду нотаріально засвідчений переклад на офіційну мову Туркменістану у трьох нотаріально засвідчених примірниках, кожен з яких прошити окремо: позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження у справі від 01.07.2024 та даної ухвали від 06.11.2024, а також судового доручення про вручення судових документів відповідачу.

Після надходження від позивача перекладів судових документів, вирішено звернутися до Міністерства юстиції України із судовим дорученням про вручення судових документів через дипломатичні канали відповідачу у справі - Індивідуальному підприємству "МЕЛХЕМ БІО" (село Совутлі, етрап Ак Бугдай, Ахалский велаят, Туркменістан; код 209 211 000 419).

Зупинено провадження у справі № 910/7394/24 до виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого вручення.

Листом від 28.11.2024 Господарський суд міста Києва звернувся до Міністерства юстиції України з проханням забезпечити передачу дипломатичними каналами пакету документів (згідно з додатками до вказаного листа) компетентним органам Туркменістану для вручення їх Індивідуальному підприємству "МЕЛХЕМ БІО" (село Совутлі, етрап Ак Бугдай, Ахалский велаят, Туркменістан; код 209 211 000 419).

Листом від 27.03.2025 Господарський суд міста Києва звернувся до Міністерства юстиції України із проханням повідомити про стан виконання листа Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі № 910/7394/24.

Враховуючи відсутність будь-яких даних щодо вручення або невручення відповідачу судових документів у даній справі, однак з огляду на призначення підготовчого засідання на 31.03.2025, суд ухвалою від 27.03.2025 поновив провадження у справі № 910/7394/24.

28.03.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке мотивоване необхідністю встановлення дійсних обставин виконання судового доручення.

В підготовчому засіданні 31.03.2024 представник позивача підтримав подане клопотання про відкладення підготовчого засідання.

У зв`язку з відсутністю у матеріалах справи відомостей щодо належного повідомлення відповідача шляхом передачі судових документів дипломатичними каналами (Міністерство юстиції Туркменістану) керуючись ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, суд у підготовчому засіданні 31.03.2025 ухвалив відкласти підготовче засідання на 30.04.2025 та повідомити відповідача - юридичну особу Індивідуальне підприємство "МЕЛХЕМ БІО" (село Совутлі, етрап Ак Бугдай, Ахалский велаят, Туркменістан; код 209 211 000 419) про дату наступного судового засідання у справі шляхом офіційного оприлюднення оголошення в справі на офіційному веб-сайті судової влади України.

Крім того, листом від 24.04.2025 Господарський суд міста Києва звернувся до Міністерства юстиції України з листом про надання інформації про стан виконання судового доручення про вручення судових документів через дипломатичні канали Індивідуальному підприємству "МЕЛХЕМ БІО" (село Совутлі, етрап Ак Бугдай, Ахалский велаят, Туркменістан; код 209 211 000 419).

28.04.2025 від позивача до суду надійшла нотаріально засвідчена копія відзиву відповідача у даній справі. Відповідно до даного відзиву відповідач суму основного боргу в розмірі 34 809,52 дол. США визнав. В частині стягнення штрафних санкцій просить суд відмовити.

29.04.2025 від Міністерства юстиції України надійшла відповідь, відповідно до якої судове доручення про вручення судових документів через дипломатичні канали Індивідуальному підприємству "МЕЛХЕМ БІО" (село Совутлі, етрап Ак Бугдай, Ахалский велаят, Туркменістан; код 209 211 000 419) 23.12.2024 було направлено в Міністерство юстиції Туркменістану.

В підготовче засідання 30.04.2025 з`явився представник позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Враховуючи те, що судом остаточно з`ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників справи; визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази; вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд, керуючись п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 21.05.2025, повідомивши відповідача - юридичну особу Індивідуальне підприємство "МЕЛХЕМ БІО" (село Совутлі, етрап Ак Бугдай, Ахалский велаят, Туркменістан; код 209 211 000 419) про дату наступного судового засідання у справі шляхом офіційного оприлюднення оголошення в справі на офіційному веб-сайті судової влади України.

Представник позивача в судовому засіданні 21.05.2025 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином.

В порядку ч. 1 ст. 233, ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 21.05.2025 після закінчення судового розгляду справи ухвалено рішення по суті позовних вимог та проголошено його скорочений текст (вступну та резолютивну частини).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва установив таке.

07.02.2023 між Приватним акціонерним товариством «Виробничо-наукове підприємство «Укрзооветпромпостач» (далі - продавець, позивач) та Індивідуальним підприємством «Мелхем Біо» (далі - покупець, відповідач) укладено Контракт купівлі-продажу товару № 04-2023/TURK.

Згідно з п. 1.1 Контракту в порядку та на умовах, визначених даним Контрактом, продавець зобов`язується передати у власність покупцю на умовах FCA -Київ (Інкотермс 2010) кормові добавки та зоотехнічне обладнання у кількості та по ціні, вказаній в Додатках до даного Контракту, а покупець зобов`язується прийняти товар та здійснити розрахунок за товар у строки та у розмірах, передбачених даними Контрактом.

Відповідно до п. 2.1 Контракту поставка товару відбувається на умовах FCA -Київ (Інкотермс 2010).

Найменування товару, його кількість, асортимент, ціна за одиницю та загальна вартість вказана в Додатках №4 та №5 від 22.11.223 до Контракту, які підписані уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 2.2 Контракту поставка товару позивачем здійснюється не пізніше 21 календарного дня від дати платежу відповідно до п. 4.2 даного Контракту.

В п. 2.3 Контракту сторони визначили, що датою поставки товару вважається дата відмітки у Митниці у вантажно - митній декларації на території країни продавця.

У відповідності до п. 4.1 Контрактів 1-4, покупець (відповідач) сплачує продавцю 50% вартості товару з моменту виставлення інвойсу. Решту 50% вартості товару відповідач сплачує позивачу на дату відвантаження товару, на банківські рахунки продавця, зазначені в інвойсі. Валютою платежу по даному Контракту є долари США.

Даний Контракт вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1 Контракту ).

Позивач зазначає, що на виконання умов Контракту він передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму - 49060,52 доларів США, при цьому, позивач вказує, що відповідач здійснив лише часткову оплату товару на суму 14 152,00 доларів США, у зв`язку з чим заборгованість останнього за Контрактом складає 34 908 доларів США 52 центи, що становить 1 4141 843,67 грн. згідно з офіційним курсом Національного банку України.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 365 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно ст. 3 Закону України "Про міжнародне приватне право", якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Згідно зі ст. 366 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

При цьому, за змістом ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно з п. 9.1 Контракту, усі спори, пов`язані з даним Контрактом, його укладенням або які виникають в процесі виконанням умов вказаних Контрактів або у зв`язку з ними, підлягають передачі на розгляд й остаточне рішення у Господарський суд міста Києва.

Відповідно до п. 9.2 Контракту, сторони згодні з тим, що у процесі розгляду й вирішення спору буде застосовуватись Господарський процесуальний кодекс України й інше законодавство України пов`язане з розглядом спорів, які можуть виникнути між сторонами.

У відповідності до п. 9.3 Контракту, правом, що регулює відносини сторін, за вказаними контрактами, є матеріальне й процесуальне право України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що спір за позовом Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукове підприємство «Укрзооветпромпостач» до Індивідуального підприємства «МЕЛХЕМ БІО» про стягнення заборгованості за Контрактом підсудний Господарському суду містка Києва.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами погоджено поставку товарів на суму 49 060,52 доларів США, що підтверджується підписаними сторонами Додатками до Контракту №4 та №5.

На виконання умов Контрактів, позивач передав товар на загальну суму 49 060,52 доларів США, що підтверджується інвойсами від 22.11.2023 №14106 та №14159, вантажно - митними деклараціями №24UA60UI, №24UA59U9, а також міжнародними товарно - транспортними накладними від 09.01.2024 №449771 та №449764.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У відповідності до п. 4.1 Контрактів 1-4, покупець (відповідач) сплачує продавцю 50% вартості товару з моменту виставлення інвойсу. Решту 50% вартості товару відповідач сплачує позивачу на дату відвантаження товару. Перерахування коштів має бути здійснене на банківські рахунки позивача, вказані в інвойсі. Валютою платежу по даному Контракту є долари США.

Відповідач частково здійснив оплату отриманого товару на суму 14 152,00 дол. США, що підтверджується платіжною інструкцією від 03.05.2024 № 484197764.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідач у відзиві на позов визнав позовні вимоги на суму 34 908,52 доларів США

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом також встановлено, що заява відповідача про визнання позову підписана директором відповідача та скріплена відповідною печаткою товариства, не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи те, що визнання позову уповноваженим представником відповідача відповідає вимогам ст. 191 Господарського процесуального кодексу України та такі дії останнього не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу в розмірі 34 908 дол. США 52 центи.

Позивачем, за порушення умов договору, заявлено до стягнення з відповідача також неустойку (штраф) в сумі 4 906,05 дол. США

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В пункті 8.1 Контракту сторони передбачили, що в разі порушення строків оплати винна сторонами сплачує неустойку (штраф) в розмірі 0,5% від ціни неоплаченого товару за кожний тиждень протягом перших чотирьох тижнів прострочки та 1% в за кожний наступний тиждень, загальна сума штрафу не повинна перевищувати 10% ціни товару.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірним, в силу чого підлягає до стягненню з відповідача штраф в розмірі 4 906,05 дол. США, що становить 10% від вартості товару.

При цьому судом враховано відсутність доказів належного виконання Договору відповідачем.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Індивідуального підприємства «МЕЛХЕМ БІО» (село Совутлі, етрап Ак Бугдай, Ахалский велаят, Туркменістан; код 209 211 000 419) на користь Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукове підприємство «Укрзооветпромпостач» (03040, м. Київ, вулиця Васильківська, будинок 16, ідентифікаційний код: 23524007) заборгованість в розмірі 34 908 доларів США 52 центи, 4 906 доларів США 05 центів, що у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 13.06.2024 складає 1 610 264 грн. 45 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 24 153 грн. 97 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано: 03.06.2025.

Суддя Т.Ю. Трофименко