СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Харків Справа №922/217/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут (вх.№770Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 14.03.2025 року у справі №922/217/24,

за позовом Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут (місцезнаходження: 61037, місто Харків, вулиця Георгія Тарасенка, будинок 126 (юридична адреса), 61057, місто Харків, вулиця Гоголя, будинок 10 (фактична адреса); ),

до Комунального підприємства АКВА Шевченківської селищної ради (місцезнаходження: 63601, Харківська область, Куп`янський район, смт. Шевченкове, провулок Ломоносова, будинок 5; ),

про стягнення 98798,61 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Харківенергозбут звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства АКВА Шевченківської селищної ради пені у сумі 314422,61 грн, 3% річних у сумі 28792,32 грн, інфляційних втрат у сумі 38048,79 грн, нарахованих на несвоєчасно сплачену заборгованість за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №65-511 від 04.04.2022 року за період листопад 2022 року.

24.01.2025 року до Господарського суду Харківської області від позивача надійшла заява про зміну предмету позову (вх.№1953), відповідно до якої останній просив суд стягнути з Комунального підприємства АКВА Шевченківської селищної ради на користь Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №65-511 від 04.04.2022 року 3% річних у сумі 28019,92 грн, інфляційні втрати у сумі 70778,69 грн на п/р НОМЕР_1 в Філія - Харківське обласне управління АТ Державний ощадний банк України, МФО 351823, .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.01.2025 року прийнято до розгляду заяву Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут про зміну предмету позову, подальший розгляд справи постановлено здійснювати з її урахуванням.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.03.2025 року у справі №922/217/24 (повний текст складено 14.03.2025 року, суддя Рильова В.В.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства АКВА на користь Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут 3% річних нарахованих на несвоєчасно сплачену заборгованість за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №65-511 від 04.04.2022 року у розмірі 1245,54 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення 3% річних у розмірі 26774,38 грн та інфляційних втрат у розмірі 70778,69 грн - відмовлено.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить:

- рішення Господарського суду Харківської області від 14.03.2025 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі;

- повернути Приватному акціонерному товариству Харківенергозбут надмірно зарахований судовий збір з Державного бюджету України;

- покласти витрати зі сплати судового збору на Комунальне підприємство АКВА Шевченківської селищної ради.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача 3% річних у сумі 26774,38 грн та інфляційних втрат у сумі 70778,69 грн за несвоєчасну сплату заборгованості за спожиту електричну енергію за листопад 2022 року підлягає скасуванню. Так, рішенням Господарського суду Харківської області від 02.07.2024 року у справі №922/1255/24 зобов`язано АТ Харківобленерго визначити щомісячні обсяги спожитої КП АКВА електричної енергії за розрахункові місяці, а саме: за квітень, жовтень, листопад 2022 року. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 року рішення залишено без змін. На виконання зазначеного рішення у жовтні 2024 року АТ Харківобленерго зроблено коригування обсягів спожитої електричної енергії за листопад 2022 року. Позивачем здійснено перерахунок відповідачу суми заборгованості за спожиту електричну енергію за листопад 2022 року відповідно коригування до фактичного (звітного) обсягу купівлі електричної енергії постачальником ПрАТ Харківенергозбут у відповідності вимог додатку 10 до договору від 28.11.2018 року №19/13979. Коригуючий акт приймання-передачі електричної енергії до акту-приймання електричної енергії від 23.02.2023 року за листопад 2022 року направлено відповідачу поштовим зв`язком.

На думку апелянта, ні умовами договору, ні вимогами чинного законодавства не передбачено оформлення постачальником повторних або внесення будь-яких виправлень у виставлені рахунки за спожиту електричну енергію. Тобто, акт приймання-передачі електричної енергії за листопад 2022 від 23.02.2023 року та коригуючий акт приймання-передачі електричної енергії до акту приймання-передачі електричної енергії за листопад 2022 року від 23.02.2023 року, який міститься в матеріалах справи є тим первинним документом, на підставі якого у відповідача виникає обов`язок зі сплати спожитої електричної енергії. Крім того, відповідач визнав факт споживання електроенергії у листопаді 2022 року на суму 505763,70 грн, шляхом укладення 06.12.2024 року договору реструктуризації заборгованості №65-511-р на загальну суму 1417991,78 грн за період квітень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року та оплатив її вартість у повному обсязі.

Скаржник наполягає, що обов`язок відповідача оплатити вартість поставленої йому позивачем електричної енергії виникає в силу закону (ст. 655, 692, ч. 2 ст. 714 ЦКУ) та не залежить від факту виставлення позивачем рахунку на оплату вартості спожитої електричної енергії.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 року відкрито апеляційне провадження за скаргою позивача. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 20 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, а також встановлено учасникам справи строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання, заяви та документи в обґрунтування своїх вимог і заперечень по справі. При цьому, судом роз`яснено про можливість надання та звернення до суду засобами електронного зв`язку і порядок такого звернення. Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/217/24.

Згідно з ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ч.2 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду про відкриття апеляційного провадження була направлена сторонам через підсистему Електронний суд до кабінету користувача і доставлена їм 09.04.2025 року.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про відкриття апеляційного провадження у даній справі і її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№5157 від 24.04.2025 року), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення не неї викладені у відзиві, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 року, з 01.01.2019 року ПрАТ Харківенергозбут є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 року за №505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року за №1268.

Відповідно до статті 4 Закону України Про ринок електричної енергії (далі також - Закон) учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (частина друга статті 56 вказаного Закону).

Частиною першою статті 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

У даному випадку ПрАТ Харківенергозбут, як постачальник електричної енергії, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 року у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 (далі - Правила), та на умовах договору постачання електричної енергії споживачу.

Пунктом 3.2.1 Правил передбачено, що електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних веб-сайтах.

Відповдно до пункту 3.2.6 Правил укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Публічний договір постачання електричної енергії споживачу, комерційні пропозиції та заява-приєднання розміщені на офіційному сайті ПрАТ Харківенергозбут: www.zbutenergo.kharkov.ua.

У відповідності до пунктів 4.12, 4.13 розділу IV Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з пунктом 10 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

У відповідності до пункту 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами пункту 9.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів.

Таким чином, розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем ПрАТ Харківенергозбут проводить на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу - Акціонерного товариства Харківобленерго, в порядку, передбаченому умовами договору.

Комунальним підприємством АКВА Шевченківської селищної ради підписано заяву - приєднання до умов договору №65-511 від 04.04.2022 року про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах Комерційної пропозиції №1 для малих непобутових споживачів.

Згідно пункту 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 5.8 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 5.9 та п. 5.13 договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника, споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника.

Відповідно до п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 5.10 договору оплата рахунку постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції (публічній), яка є додатком 3 до цього договору.

За умовами п. 3 комерційної пропозиції №1 розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем у формі попередньої оплати визначеної на основі фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період. Якщо авансовий платіж розраховується для споживача, фактичний обсяг відпущеної електричної енергії якого за попередній період дорівнює 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень

Розрахунок суми попередньої оплати здійснюється споживачем шляхом множення чинної у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію що включає в себе ціну на постачання електричної енергії і розподіл електричної енергії на фактичний обсяг відпущеної електроенергії за відповідний попередній період. Попередня оплата здійснюється споживачем самостійно до початку найближчего наступного розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію в тому числі за послугу з розподілу електричної енергії.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності в платіжному документі в реквізиті Призначення платежу посилань на період за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

У разі зміни тарифу надлишок (передплата) сплаченої, але не спожитої електричної енергії, зараховується споживачу на його особовий рахунок, як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії поточного періоду.

Відповідно до п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Пунктом 4 комерційної пропозиції №1, встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем; рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника; в разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком; у такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

Матеріалами справи підтверджено, що з переданими даними від АТ Харківобленерго за результатами розрахункового періоду відповідачу сформовано та виставлено рахунок за листопад 2022 року за спожиту електричну енергію на суму 1903851,62 грн, який направлено засобами поштового зв`язку 23.02.2023 року. Строк оплати рахунку - 02.03.2023 року.

Проте, в квітні 2024 року Комунальне підприємство АКВА Шевченківської селищної ради звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства Харківобленерго, в якій просило суд зобов`язати АТ Харківобленерго визначити щомісячні обсяги спожитої КП АКВА електричної енергії за розрахункові місяці, а саме: за квітень, жовтень та листопад 2022 року за середньодобовим обсягом споживання, який розраховується на основі зафіксованих двох останніх послідовно зчитаних показів лічильника та кількості днів між цими зчитуваннями (без урахування днів, коли відбувались перерви в електропостачанні споживача).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.07.2024 року у справі №922/1255/24 позовні вимоги Комунального підприємства АКВА Шевченківської селищної ради задоволено повністю. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.09.2024 року вказане рішення залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Харківської області та постанови Східного апеляційного господарського суду у справі №922/1255/24 у жовтні 2024 позивачем зроблено коригування обсягів спожитої електричної енергії за листопад 2022 року, а саме відповідно до коригуючого акту-приймання передачі електричної енергії до акту приймання передачі електричної енергії від 23.05.2023 року за листопад 2022 обсяг спожитої електричної енергії зменшився на - 229048 кВт та на - 1396087,92 грн.

Акціонерним товариством Харківобленерго на виконання рішення суду зроблено коригування обсягів спожитої електричної енергії за квітень 2022 року та жовтень 2022 року, на підставі чого складено рахунок за електричну енергію по споживачу Комунальному підприємству АКВА за результатами перерахунків проведених у жовтні 2024 року. Строк оплати рахунку - 19.11.2024 року.

Вказаний рахунок направлено відповідачу засобами поштового зв`язку 12.11.2024 року, що підтверджується списком згрупованих відправлень Укрпошти.

Матеріали справи свідчать, 06.12.2024 року між Комунальним підприємством АКВА та ПрАТ Харківенергозбут укладено договір реструктуризації заборгованості №65-511-р - заборгованості юридичної особи, фізичної особи-підприємця за електричну енергію, на загальну суму 1417991,78 грн за період квітень 2022 року, жовтень 2022 року та листопад 2022 року. Складено графік погашення заборгованості - до 30.01.2025 року.

22.11.2024 року відповідачем сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію за квітень 2022 року у сумі 200000,00 грн згідно платіжного доручення №5058 від 22.11.2024 року; 16.12.2024 року відповідачем сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію за квітень 2022 року у сумі 296300,66 грн; за жовтень 2022 року у сумі 615927,42 грн, за листопад 2022 року у сумі 87771,92 грн згідно платіжної інструкції №5125; 17.12.2024 року сплачено за спожиту електричну енергію за листопад 2022 року у сумі 417991,78 грн згідно платіжної інструкції №5137.

Відповідно до п. 9.1 договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Згідно з п. 7 комерційної пропозиції №1 передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;

- 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.

ПрАТ Харківенергозбут як постачальник, виконав свої зобов`язання по договору у повному обсязі. Проте відповідачем порушено погоджені умови договору в частині сплати вартості спожитої електричної енергії, внаслідок чого позивачем нараховано відповідачу 3% річних у сумі 28019,92 грн та інфляційні втрати в сумі 70778,69 грн.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язок.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

В частині 1 статті 638 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 2 статті 714 ЦК України передбачено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Споживачі, які відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, зобов`язані здійснювати розрахунки за перетікання реактивної електричної енергії, вносять плату за перетікання реактивної електричної енергії на поточний рахунок оператора системи, на території здійснення ліцензованої діяльності якого приєднані електроустановки споживачів, відповідно до умов договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, який може бути додатком до договору споживача про розподіл (передачу) електричної енергії (п.4.33. ПРРЕЕ).

Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується:

- протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем;

- протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем;

- в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду (п.4.12. ПРРЕЕ).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В частині 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У сфері господарювання згідно ч.2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно п.9.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Згідно з п.7 комерційної пропозиції №1, у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;

- 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

Судом апеляційної інстанції при вивченні матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції вірно визначено помилки позивача щодо розрахунку 3% річних та інфляційних втрат.

Так, пунктом 4 комерційної пропозиції №1, встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем; рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника; в разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком; у такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

З матеріалів справи вбачається, що рахунок за електричну енергію за результатами перерахунків проведених у жовтні 2024 направлено відповідачу 12.11.2024 року, що підтверджується списком згрупованих відправлень Укрпошти №65511. Строк оплати рахунку - 19.11.2024 року.

Разом з цим, відповідно до вказаного рахунку, в ньому зазначено суму до сплати за електричну енергію: за квітень 2022 року у розмірі 496300,66 грн та за жовтень 2022 року у розмірі 615927,42 грн, а всього на суму 1112228,08 грн. Відповідні рахунки були складені та направлені у зв`язку з коригуванням про які визначено в межах справи №922/1255/24.

У той час, у вказаному рахунку не визначено суму до сплати за електричну енергію за листопад 2022 року щодо якої також проведено коригування, та на яку позивачем нараховано 3% річних та інфляційних втрат, заявлені до стягнення.

Матеріали справи свідчать, що 06.12.2024 року сторонами укладено договір реструктуризації заборгованості №65-511-р на загальну суму 1417991,78 грн за період квітень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року. Складений графік погашення заборгованості, який є додатком 2 до зазначеного договору та підписано акт звіряння розрахунків за електроенергію, що є додатком 1 до договору.

Відповідно до п.2.1 вказаного договору, за умови своєчасних розрахунків за фактично спожиту електричну енергію кредитор надає боржнику розстрочку у погашенні заборгованості на суму 1417991,78 грн строком на 2 місяці за графіком погашення заборгованості, відповідно до додатку №2 до договору. Відповідно до вказаного графіку, датами оплати заборгованості є наступні: 30.12.2024 - перший платіж у сумі 708995,89грн, 30.01.2025 - другий платіж у сумі 708995,89 грн.

Як вже зазначалось відповідачем 22.11.2024 року сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію за квітень 2022 року у сумі 200000,00 грн, згідно платіжного доручення №5058 від 22.11.2024 року, 16.12.2024 року відповідачем сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію за квітень 2022 року у сумі 296300,66 грн, за жовтень 2022 року у сумі 615927,42 грн, згідно платіжної інструкції №5125.

З огляду на те, що відповідно до рахунку, строк оплати визначено 19.11.2024 року, платежі проведено відповідачем з пропуском такого строку (22.11.2024 року та 16.12.2024 року), тому нарахування 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованим, проте період за який вони нараховані та сума заборгованості, на яку вони нараховані є невірними.

Оскільки відповідно до рахунку на оплату нараховану за результатами перерахунків проведених у жовтні 2024, строк оплати визначено датою 19.11.2024 року, тому і прострочення такої оплати повинно рахуватися з наступного дня, тобто з 20.11.2024 року.

Граничним строком нарахування 3% річних, нарахованих на заборгованість за квітень 2024 будуть такі:

- стосовно першого платежу, здійсненого відповідачем 22.11.2024 року у сумі 200000,00 грн - з 20.11.2024 року - 22.11.2024 року;

- стосовно другого платежу, здійсненого відповідачем 16.12.2024 року у сумі 296300,66 грн - з 20.11.2024 року - 05.12.2024 року (оскільки 06.12.2024 року сторони уклали договір реструктуризації).

Граничним строком нарахування 3% річних, нарахованих на заборгованість за жовтень 2024 буде наступний:

- згідно платежу, здійсненого відповідачем 16.12.2024 року у сумі 615927,42 грн - з 20.11.2024 року - 05.12.2024 року.

Суд першої інстанції, виходячи із встановлених обставин справи, здійснив власний перерахунок заявлених до стягнення 3% річних нарахованих на заборгованість за квітень 2022 року та жовтень 2022 року, згідно до якого стягненню підлягає 1245,54 грн (за квітень 2022 року складають 388,59 грн з 20.11.24 по 05.12.24 + 49,18 грн з 20.11.24 по 22.11.24 = 437,77 грн; за жовтень 2022 року складають 807,77 грн з 20.11.24 по 05.12.24). Крім того, судом першої інстанції зроблено власний розрахунок інфляційних втрат за спірні періоди стосовно квітня 2022 та жовтня 2022 та визначено, що розмір інфляційних втрат складає 0,00 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції і вважає обґрунтованим та правомірним задоволення позовних вимог в цій частині в розмірі 1245,54 грн і відхилення в решті позовних вимог.

З огляду на те, що суму до сплати за період листопад 2022 року у рахунку не зазначено, строк оплати вказаним рахунком щодо суми 505763,70 грн перерахованої за листопад 2022 року, не визначався, тому твердження позивача щодо прострочення відповідача щодо сплати боргу за листопад 2022 року в сумі 505763,70 грн, є помилковим, а нарахування 3% річних та інфляційних за листопад 2022 року є необґрунтованим та безпідставним.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду звертає увагу скаржника на таке.

Пунктом 3 Комерційної пропозиції №1 встановлено, що остаточний розрахунок споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії визначеного за показниками розрахункових засобів обліку, на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію в тому числі за послугу з розподілу електричної енергії.

Пунктом 4 Комерційної пропозиції №1 встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем; рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника; в разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком; у такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

У жовтні 2024 року за листопад 2022 року позивачем відповідачу визначено обсяги спожитої електричної енергії на виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/1255/24 на направлено відповідні рахунки. У той час, у зв`язку з коригуванням відомостей за листопад 2022 року рахунок не виставлено та не направлено.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами отримання відповідачем коригуючого акту приймання-передачі електричної енергії до акту-приймання електричної енергії від 23.02.2023 року за листопад 2022 року.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує на тому, що корегуючий акт-приймання електричної енергії до акту приймання передачі електричної енергії не є платіжним документом, так як не відповідає критеріям платіжного документа в розумінні пункту п. 5 договору постачання електричної енергії споживачу. Договорам та за комерційною пропозицією чітко визначено, що оплата відбувається за виставленим рахунком, який направляється споживачу і протягом 5 робочих днів від дня отримання має бути оплачений. У зв`язку з відсутністю відкоригованого рахунку за листопад 2022 року, що направлений споживачу, прострочення його оплати останнім не відбулось.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом по даній справі всупереч приписів ст. 73, 74, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України не доведено факту, а також не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження своєї позиції по справі.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів звертає увагу, що аргументи були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржене рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Хаджинастасиу проти Греції»).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 14.03.2025 року у справі №922/217/24, яке відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, має бути залишене без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 126, 129, 240, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 14.03.2025 року у справі №922/217/24 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов