ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2025 р. Справа № 914/1316/24

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача (скаржника) Єфременко О.О.

від відповідача Гарбузюк Р.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України від 17 березня 2025 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 березня 2025 року, суддя Березяк Н.Є.

про призначення експертизи та зупинення провадження

у справі № 914/1316/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз, м. Львів

про стягнення заборгованості в розмірі 2 583 302 768,81 грн

встановив:

22 травня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про стягнення заборгованості в розмірі 2 583 302 768,81 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06 березня 2025 року у справі № 914/1316/24 задоволено клопотання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про призначення судової економічної експертизи; призначено у справі № 914/1316/24 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз МЮ України (; адреса: 03057, м. Київ, вул. Бродських Сім`ї, 6). На вирішення експерту поставлено наступні запитання:

- Чи підтверджується документально, з урахуванням наявних у справі доказів, розрахунок позовних вимог, складений позивачем?

- Чи можливо складову ціни природного газу у мегават годинах додавати до складової ціни природного газу у тисячах метрів кубічних з метою визначення ціни природного газу у тисячах метрів кубічних?

- Чи підтверджується документально з урахуванням наявних у справі доказів, контр розрахунок позовних вимог, складений відповідачем?

- Якою є звичайна ціна природного газу станом на 01.01.2022 з урахуванням умов договору постачання газу, укладеного між сторонами?

- Який розмір позовних вимог підтверджується документально з урахуванням наявних у справі доказів?

Попереджено експерта про відповідальність, передбачену ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Витрати за проведення експертизи покладено на Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз».

Водночас суд постановив експерту призначену ухвалою експертизу провести у строки, передбачені підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, копії висновку направити сторонам у справі.

Провадження у справі № 914/1316/24 зупинено.

Ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи мотивована тим, що суд самостійно не в змозі встановити обставини щодо перевірки правильності здійснених позивачем у справі № 914/1316/24 розрахунків та відповідності їх матеріалам справи. Суд в ухвалі зазначає, що для підтвердження чи спростування обставин, на які посилається позивач, суду необхідні спеціальні знання в економічній сфері, а тому вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та призначити у справі судову економічну експертизу. Суд взяв до уваги незгоду сторін щодо правильності проведених розрахунків ціни та об`ємів спожитого газу, а також те, що для встановлення відповідей на поставлені відповідачем питання потребують спеціальних знань, відтак вважав обґрунтованим задоволення клопотання відповідача про призначення у цій справі судової експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 березня 2025 року у справі № 914/1316/24 про призначення експертизи, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зокрема, зазначає, що клопотання відповідача про призначення судової експертизи було подано поза межами строку для подання доказів та всупереч приписам пункту 2 частини 1 статті 99 ГПК України, не містить обґрунтування неможливості надання експертного висновку в строки, встановлені для подання доказів, що було достатньою самостійною підставою для відмови в задоволенні клопотання позивача. Вважає дії відповідача щодо подання необґрунтованого клопотання про призначення судової експертизи не відповідають принципу процесуальної економії господарського судочинства, є безпідставними, є зловживанням правом і спрямовані на затягування розгляду справи. Водночас вважає, що у спірному випадку відсутня потреба у спеціальних знаннях, оскільки у пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника останньої надії, затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 № 809, наведено математичну формулу, за якою визначається ціна природного газу, та яка передбачає вчинення простих арифметичних дій з множення та додавання. Відтак, вважає, що такі обставини можуть бути встановлені шляхом проведення розрахунків безпосередньо учасниками справи та судом. Також наголошує, що господарськими судами розглянуто не один судовий спір за позовом позивача про стягнення заборгованості з відповідачів в тому числі за спірний період, за наслідками розгляду яких позовні вимоги задоволені, отже правильність визначення ціни не викликає сумніву.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. Зокрема, зазначає, що безпосередньо з позовної заяви і долучених до неї доказів потреба у спеціальних знаннях не висновувалася та саме на цій стадії розгляду справи в межах підготовчого засідання з`ясувалася необхідність у спеціальних знаннях для перевірки поданих сторонами розрахунків. Наголошує, що матеріалами справи підтверджується зміна ціни на газ кожного дня спірного періоду (крім неробочих днів), а згідно з п.4.1 договору нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті; на виконання ухвали суду від 21.11.2024 скаржник надав докази часу оприлюднення нових цін, які підтверджують їх оприлюднення не напередодні застосування, а лише в кінці місяця. Звертає увагу, що застосовані позивачем при розрахунку позовних вимог, відповідно до п.4.1 договору не були обов`язковими для сторін, а іншого порядку визначення цін договір не передбачає. Крім цього, наголошує, що зазначені докази були подані скаржником лише 18.12.2024 з заявою про долучення доказів і до цього часу для подання клопотання про призначення експертизи не було підстав. Стверджує, що подані позивачем суду зразки розрахунку цін є некоректними, оскільки у таких розрахунках позивач додає ціну газу у євро (гривнях) за Мегават/годину (Eur/MWh) та вартість плат за вихід із Словаччини у євро (гривнях) за Мега-ват/годину (Eur/MWh), що є ціною за одиницю енергії, до тарифу на послуги транспортування природного газу для входу в газотранспортну систему України в доларах США (гривнях) за 1000 кубічних метрів, що є ціною за одиницю об`єму, та в результаті отримує ціну газу за одиницю об`єму; при розрахунках позивач у числових значеннях не застосував одиниць виміру. Крім цього, відповідач наголошує, що суд ухвалою від 21.11.2024 витребував у позивача відомості про обсяг газу, переданого АТ «Львівгаз» кожного дня в період з 01.01.2022 по 28.02.2022, в МВт*г, оскільки перша складова містить ціну газу в євро за мегават годину, однак позивач таких відомостей не надав, що унеможливлює здійснення самостійного розрахунку цін судом. У зв`язку з наведеним, АТ «Львівгаз», виходячи з ч.4 ст.632 ЦК України, було подано суду контррозрахунок позовних вимог з урахуванням звичайної ціни, яка була визначена відповідачем самостійно відповідно до визначення терміну «звичайна ціна» у пп.14.1.71 Податкового кодексу України та обставин справи; різниця у поданих сторонами розрахунках склала більше 695 млн. грн.

23 травня 2025 року від позивача до суду надійшла заява, яка по своїй суті є додатковими поясненнями із наведенням практики судів у подібних справах.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 березня 2025 року у справі № 914/1316/24 про призначення експертизи, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.1 ЗУ «Про судову експертизу»).

Згідно з ст.98 ГПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (ч.6 ст.99 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00 від 01 червня 2006 року).

Поряд з тим, призначення судової експертизи віднесено до компетенції суду за наявності умов, передбачених частиною 1 ст.99 ГПК України, і таке призначення не може розцінюватися як порушення норм процесуального права (подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №910/9564/20).

Так, звертаючись до суду першої інстанції з клопотанням про призначення судової економічної експертизи відповідач просив на вирішення експерту поставити такі запитання:

- Чи підтверджується документально, з урахуванням наявних у справі доказів, розрахунок позовних вимог, складений позивачем?

- Чи можливо складову ціни природного газу у мегават годинах додавати до складової ціни природного газу у тисячах метрів кубічних з метою визначення ціни природного газу у тисячах метрів кубічних?

- Чи підтверджується документально з урахуванням наявних у справі доказів, контр розрахунок позовних вимог, складений відповідачем?

- Якою є звичайна ціна природного газу станом на 01.01.2022 з урахуванням умов договору постачання газу, укладеного між сторонами?

- Який розмір позовних вимог підтверджується документально з урахуванням наявних у справі доказів?

Так, у поданих сторонами розрахунках різниця заборгованості складає більш ніж 695 млн. грн.

Згідно з п.4.1 укладеного між сторонами Договору постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті; така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання; нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

Представником відповідача наголошується, що подані позивачем на виконання ухвали суду докази підтверджують порушення позивачем умов п.4.1 Договору в частині дотримання порядку встановлення нових цін.

Так, у документі Item: Change Tracking id 9355 у графі ActionDate вказана дата і час 2022-01-31 12:10:08, що свідчить про оприлюднення нових цін на газ за період січня 2022 року 31.01.2022 о 12:10:08.

У документі Item: Change Tracking id 9743 у графі ActionDate вказана дата і час 2022-02-28 11:01:17, що свідчить про оприлюднення нових цін на газ за період лютого 2022 року 28.02.2022 о 11:01:17.

Відтак, на думку відповідача, позивач не оприлюднював нові ціни на власному сайті напередодні їх застосування, а враховуючи щоденну зміну цін на газ протягом спірного періоду, нові ціни мали оприлюднюватися щоденно напередодні їх застосування, а не в кінці місяця за весь місяць, у зв`язку з чим, вважає, що позивач застосував ціни, які не були обов`язковими для сторін, що на його думку спростовує правильність розрахунку позовних вимог.

Також у листі від 17.12.2024 на адресу суду позивач зазначає, що об`єм переданого газу визначено в кубічних метрах на умовах договору. На виконання вимог ухвали суду відомостей про обсяг газу, переданого АТ «Львівгаз» кожного дня в період з 01.01.2022 по 28.02.2022, в МВт*г, позивач не надав.

Як зазначалося вище, згідно з п.4.1 укладеного між сторонами договору постачання природного газу здійснюється за ціною відповідно до розділу VI Правил постачання, якими передбачено постачання газу за ціною, визначеною на умовах конкурсу на обрання постачальника «останньої надії».

Пунктом 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії» передбачено, що переможець конкурсу погоджується, що він, як постачальник «останньої надії», буде здійснювати постачання природного газу за ціною, що з 1 жовтня 2021 року визначається за формулою, яка для визначення ціни в кубічних метрах враховує обсяг переданого газу в мегават годинах (МВт*г).

Враховуючи наведене, відповідач наголошує, що наведені обставини підтверджують, що без даних про обсяг переданого газу в мегават годинах визначити ціну газу в кубічних метрах неможливо, що спростовує правильність розрахунку вимог, поданого позивачем, а ненадання позивачем даних про обсяг переданого газу в мегават годинах (МВт*г) унеможливлює здійснення правильного розрахунку. При цьому, своєчасне не оприлюднення цін відповідно до умов п.4.1 договору має правовим наслідком їх необов`язковість для АТ «Львівгаз».

Разом з тим, відповідачем не заперечувалося фактичне отримання ним газу та виникнення обов`язку з його оплати, разом з тим, на думку відповідача до спірних відносин підлягає застосуванню ч.4 ст.632 ЦК України, згідно з якою якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Термін «звичайна ціна» визначений пп.14.1.71 Податкового кодексу України - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Договір сторонами укладено 01.01.2022. Ціна станом на 01.01.2022 визначена постачальником у розмірі 25402,385 грн без ПДВ за тис. м. куб. газу і саме таку ціну АТ «Львівгаз» вважає звичайною ціною та така на й/думку останнього підлягає застосуванню до всього обсягу переданого газу за договором у спірний період: з 01.01 по 28.02.2022.

Складений відповідачем контррозрахунок здійснено з урахуванням «звичайної ціни», однак, на його думку, правильність застосування звичайної ціни в розмірі 25402,385 грн без ПДВ за тис. м. куб. газу потребує перевірки фахівцем у галузі економічних знань та не є питанням права.

На думку відповідача без з`ясування питання правомірності застосування цін правильно вирішити спір неможливо, оскільки, умови договору і обставини справи для визначення цін і здійснення перевірки документального підтвердження вимог вимагають спеціальних знань у галузі економіки, у зв`язку з чим, відповідач зазначає про необхідність проведення судової економічної експертизи.

Так, відповідно до ч.1 ст.99 ГПК України підставою для призначення експертизи є необхідність у спеціальних знаннях у сфері іншій ніж право, з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Поряд з тим, статтею 104 ГПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та призначення у справі судової економічної експертизи, оскільки, суд позбавлений можливості самостійно встановити обставини щодо перевірки правильності здійснених позивачем розрахунків та відповідності їх матеріалам справи, підтвердження чи спростування обставин, на які посилається позивач, суду необхідні спеціальні знання в економічній сфері, враховуючи також незгоду сторін щодо правильності проведених розрахунків ціни та об`ємів спожитого газу та різницю заборгованості у поданих сторонами розрахунках в сумі 695 млн. грн.

Беручи до уваги все наведене вище, з огляду на предмет доказування у цій справі, вивчивши детально матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши поставлені на вирішення експертизи питання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільність призначення у цій справі судової економічної експертизи.

Поряд з тим, суд першої інстанції, врахувавши усне клопотання представника позивача, проведення експертизи доручив запропонованій позивачем установі Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, що відповідач не заперечив.

Водночас судом зупинено провадження у справі на час проведення судової експертизи, що відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.228 та п.6 ч.1 ст.229 ГПК України.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині розгляду клопотання відповідача, яке на його думку подано не у строк, передбачений законом, колегія суддів такі відхиляє, оскільки як обґрунтовано відповідачем, що з позовної заяви і долучених до неї доказів безпосередньо потреба у спеціальних знаннях не висновувалася та саме на цій стадії розгляду справи в межах підготовчого засідання з`ясувалася необхідність у спеціальних знаннях для перевірки поданих сторонами розрахунків; разом з цим, відповідач обґрунтував подання клопотання саме на такій стадії, оскільки докази були подані скаржником лише 18.12.2024 з заявою про долучення доказів і до вказаного часу не було підстав для подання клопотання про призначення експертизи.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає порушень норм процесуального права при розгляді клопотання відповідача та призначенні судом першої інстанції судової експертизи у цій справі, для з`ясування обставин, що потребують спеціальних знань, у сфері іншій, ніж право, якими суд не володіє.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого господарського суду про призначення у справі судової економічної експертизи відповідає вимогам закону, а підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про призначення експертизи (п.11) та зупинення провадження у справі (п.12).

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Слід зазначити, що скаржником не доведено, а апеляційним судом не встановлено наявності підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про призначення судової експертизи, відтак, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.98-100, 236, 255, 270, 271, 275, 280, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 06 березня 2025 року у справі № 914/1316/24 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України без задоволення.

Матеріали справи № 914/1316/24 повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 02 червня 2025 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.