РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.06.2025Справа № 910/4389/25

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" (04209, місто Київ, вулиця Лебединська, будинок 2 літера А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ягуар" (01013, місто Київ, вулиця Покільська, будинок 4А)

про стягнення 1 137 988 грн 42 коп.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

08.04.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ягуар" про стягнення 1 137 988 грн 42 коп. заборгованості за договором на виконання робіт баштовим краном від 08.12.2020 № 42/20.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору на виконання робіт баштовим краном від 08.12.2020 № 42/20 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 767 574 грн 20 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 66 763 грн 43 коп. 3 % річних та 303 650 грн 79 коп. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

11.04.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 відкрито провадження у справі № 910/4389/25, справу № 910/4389/25 визнано малозначною, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Станом на 05.06.2025 відповідачем вимог ухвали суду від 14.04.2025, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі було отримано 14.04.2025, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету.

З огляду на вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Ягуар" не скористався наданими йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ягуар" (замовник за договором, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" (виконавець за договором, позивач у справі) укладено договір № 42/20 на виконання робіт баштовим краном на об`єкті: "Будівництво житлового комплексу для військовослужбовців та членів їх сімей по вул. Магнітогорська, 5 у Деснянському районі м. Києва. І черга будівництва. 4-й пусковий комплекс. Житловий будинок №3", відповідно до умов якого виконавець зобов`язаний виконувати роботи баштовим краном модифікації Jaso-110 N зав. № 0165, інв. №4, 2006 року виготовлення (надалі по тексту - баштовий кран) на об`єкті: "Будівництво житлового комплексу для військовослужбовців та членів їх сімей по вул. Магнітогорська, 5 у Деснянському районі м. Києва. І черга будівництва. 4-й пусковий комплекс. Житловий будинок №3" (надалі по тексту - об`єкт), а замовник зобов`язаний прийняти та оплатити виконану роботу згідно з умовами даного договору.

Згідно з пунктом 4.1 договору оплату виконаних виконавцем робіт замовник проводить по діючих цінах, які на період укладення договору становлять: вартість 1 машино-години експлуатації баштового крану типу Jaso-110 N в робочі дні, вихідні та святкові дні - 550 грн 00 коп., в тому числі ПДВ; вартість монтажу баштового крану типу Jaso-110 N - 283 500 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ 20%; вартість демонтажу баштового крану типу Jaso-110 N - 121 500 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ; вартість одного підрощування башти крану типу Jaso-110 N - 54 000 грн 00 коп., в тому числі ПДВ; вартість постачання анкерної секції для крану Jaso-110 N - 199 000 грн 00 коп., в тому числі ПДВ.

До вартості монтажу - демонтажу баштового крану включена вартість доставки та вивозу баштового крану на об`єкт/з об`єкту та вартість роботи автокрану.

За згодою сторін, оплата за монтаж та демонтаж баштового крану проводиться замовником попередньо до початку виконання робіт, а виконавець зобов`язується провести роботи по монтажу баштового крана не пізніше ніж за 10 календарних днів, після отримання коштів від замовника (пункт 4.1. договору).

У відповідності до пункту 4.4 договору оплата робіт виконавця проводиться на підставі актів виконаних робіт (наданих послуг), оформлених виконавцем по цінах згідно пункту 4.1. даного договору.

Пунктом 4.5 договору сторони визначено, що замовник щомісячно після отримання актів виконаних робіт протягом п`ятнадцяти календарних днів проводить оплату виконаних робіт за попередній місяць.

Відповідно до пункту 5.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків по цьому договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно пунктом 6.1. договору в редакції додаткової угоди № 3 від 30.05.2023 до договору, термін дії даного договору встановлюється з дати його підписання до 30.06.2025, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладених між позивачем та відповідачем договорів, суд дійшов висновку, що дані правочини за своєю правовою природою є договорами послуги.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем були виконані, а відповідачем прийняті роботи баштовим краном за період з 08 грудня 2020 року по 30 листопада 2022 року на загальну суму 3 243 042 грн 94 коп., що підтверджується підписаними між сторонами видатковою накладною № 165 від 31.12.2020 та актами здачі приймання робіт (надання послуг) № 13 від 31.01.2021, № 122 від 28.025.2021, № 241 від 31.03.2021, № 310 від 30.04.2021, № 407 від 31.05.2021, № 476 від 30.06.2021, № 606 від 31.07.2021, № 682 від 31.08.2021, № 803 від 30.09.2021, № 932 від 31.10.2021, № 1014 від 30.11.2021, № 1183 від 31.12.2021, № 69 від 31.01.2022, № 183 від 23.02.2022, № 276 від 31.07.52022, № 288 від 31.08.2022, № 330 від 30.09.2022, № 356 від 31.10.2022, № 378 від 30.11.2022.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 767 574 грн 20 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем, за загальний період прострочення з 16.01.2022 по 31.03.2025, нараховано 303 650 грн 79 коп. інфляційних втрат та 66 763 грн 43 коп. 3 % річних.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості послуг за договором на виконання робіт баштовим краном від 08.12.2020 № 42/20, та факту наявності заборгованості за отримані послуги у розмірі 767 574 грн 20 коп., вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 303 650 грн 79 коп. інфляційних втрат та 66 763 грн 43 коп. 3 % річних, суд зазначає наступне.

З урахуванням приписів статті 549, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з аналізу статей 612, 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Зазначені інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

З огляду на вимоги статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

За результатами здійсненої за допомогою системи "ЛІГА" перевірки нарахування позивачем заявленої до стягнення інфляційних втрат та 3 % річних судом встановлено, що розмір інфляційних втрат та 3 % річних, перерахований судом у відповідності до приписів чинного законодавства та в межах визначеного позивачем періоду прострочення, відповідає вимогам зазначених вище норм законодавства, умовам договору та є арифметично вірним, тому вказані вимоги позивача про стягнення з відповідача 303 650 грн 79 коп. інфляційних втрат та 66 763 грн 43 коп. 3 % річних підлягають задоволенню за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ягуар" (01013, місто Київ, вулиця Покільська, будинок 4А, ідентифікаційний код 31571594) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" (04209, місто Київ, вулиця Лебединська, будинок 2 А, ідентифікаційний код 39907319) 767 574 (сімсот шістдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят чотири) грн 20 коп. заборгованості, 303 650 (триста три тисячі шістсот п`ятдесят) грн 79 коп. інфляційних втрат та 66 763 (шістдесят шість тисяч сімсот шістдесят три) грн 43 коп. 3 % річних та 13 655 (тринадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн 86 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька