Справа № 909/499/25
УХВАЛА

06.06.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.,

розглянувши заяву ПАТ "Івано-Франківський завод "Промприлад" про відвід судді у справі

за позовом: ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", пр. Гузара Любомира, буд. 44, м. Київ, 03065,

до відповідача: ПАТ "Івано-Франківський завод "Промприлад", вул. Академіка Сахарова, буд. 23, м. Івано-Франківськ, 76000, про стягнення 1 048 212,66 грн- пені ; 398 958,27 грн - штрафу та судових витрат,

встановив, що ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ПАТ "Івано-Франківський завод "Промприлад" про стягнення штрафних санкцій у сумі 1 447 170,93 грн, з яких пеня у розмірі 1 048 212,66 грн, штраф у розмірі 398 958,27 грн та судових витрат.

За наслідками розгляду позову, суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 21.05.2025.

21.05.2025, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.06.2025.

20.05.2025, відповідач подав клопотання про визнання відсутніми підстав для відмови позивача від надання відповідей на запитання поставлені відповідачем у відзиві, зобов`язання позивача надати відповіді на всі запитання, відкладення розгляду справи з метою досягнення можливого врегулювання спору, встановлення фактичних характеру та обсягу завданої позивачу шкоди.

Суд відхилив зазначені клопотання та вказав на те, що оскільки суду не доведено того, що дані, які на думку відповідача містяться у витребуваних документах є даними, на підставі яких суд встановить наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи і інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Предметом позову є стягнення пені та штрафу, підставою - несвоєчасне виконання зобов`язання, доведенню підлягають обставини на підставі яких суд встановить наявність чи відсутність обставин за яких суд прийде до висновку про обґрунтованість чи необґрунтованість вимог про застосування такої міри відповідальності (про що зазначив у протоколі судового засідання).

29.05.2025, представник відповідача подав заяву про забезпечення доказів шляхом їх витребування від ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" .

В обґрунтування заяви послався на вимоги ст. 110-111 ГПК України та на те, що протокольною ухвалою від 21.05.2025 суд у витребуванні доказів відмовив, проте, на думку відповідача, судом передчасно відмовлено у витребуванні доказів (без надання їм належної, неупередженої та об`єктивної оцінки у сукупності з іншими доказами у справі, більшість з яких на даний момент надані позивачем), про витребування яких просить відповідач. Дії та бездіяльність позивача очевидно вказують на ризик можливої безповоротної втрати інформації та документів (їх копій), які запитувалися запитом, зокрема, внаслідок їх знищення (умисного або внаслідок закінчення строків зберігання), приховування, спотворення тощо. Отже, вбачаються підстави для забезпечення таких доказів судом.

04.06.2025, суд, за наслідками розгляду вищевказаної заяви, відмовив в її задоволенні.

05.06.2025, представник відповідача подав заяву про відвід судді І. М. Скапровської. В обґрунтування вищевказаної заяви вказав на п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України та на те, що відмова Суду у витребуванні доказів та зобов`язання Позивача надати відповіді на запитання, поставлені Відповідачем у відзиві, очевидно порушує принцип змагальності сторін, адже за інших умов (повного або частково задоволення вищезазначених клопотань) такий принцип не був би порушеним, оскільки Суд міг би дослідити усі надані сторонами та витребувані Судом докази, надати їм належну, об`єктивну та неупереджену оцінку при ухваленні рішення, а відтак, наведені обставини у їх сукупності викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості судді.

Розглянувши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтями 35, 36 ГПК України.

Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У п. 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Суд звертає увагу, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Метою відводу судді або складу суду є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення.

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно з ст. 6 Кодексу суддівської етики суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Це означає, що у межах конкретної справи суддя повинен діяти у повній мірі покладаючись на оцінку обставин конкретної справи.

Проаналізувавши заяву про відвід судді І. М. Скапровської, вбачається, що наведені заявником мотиви зводяться саме до незгоди з процесуальними рішеннями судді під час розгляду справи, водночас, не містять обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді І. М. Скапровської.

Зокрема, підставою для відводу заявник зазначає незгоду з процесуальними рішеннями судді щодо розгляду клопотань про витребування доказів та зобов`язання позивача надати відповіді на запитання відповідача поставлені у відзиві.

Згідно з ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, висновки або позиції судді, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Посилання заявника на те, що суддя І. М. Скапровська порушує принцип змагальності сторін є необґрунтованим, оскільки, відмова у задоволенні певного клопотання є процесуальним питанням і не свідчить про упередженість чи необ`єктивність судді щодо сторони у справі.

Прийняті процесуальні рішення судді І. М. Скапровської, з якими не погоджується ПАТ "Івано-Франківський завод "Промприлад", не свідчить про те, що розгляд даної справи відбувається упереджено, не об`єктивно, та не дає підстав сумніватися у безсторонності (неупередженості, об`єктивності) судді.

Процесуальні дії судді, а також законність і обґрунтованість судових рішень можуть бути оскаржені лише в апеляційному та касаційному порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Посилання заявника на упереджене ставлення судді І. М. Скапровської до відповідача не підтверджене належними доказами, а ґрунтується на суб`єктивному сприйнятті стороною процесуальних рішень судді щодо вирішення її клопотань, що також не є підставою для відводу.

Необхідно зазначити, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на те, що заяву про відвід подано раніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, вона підлягає передачі для визначення судді, який не входить до складу суду, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Керуючись ст. 32, 35, 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

справу передати для вирішення питання про відвід судді І. М. Скапровської у порядку, встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І. М. Скапровська