ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2025 р. Справа№ 910/13949/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Яценко О.О, Кравченко К.М.

від відповідача: Костенко С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферм Є»

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2025, повний текст якого складено та підписано 30.01.2025

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025, повний текст якого складено та підписано 13.02.2025

у справі № 910/13949/24 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Яценко Олени Олександрівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферм Є»

про стягнення 362 044,88 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

12.11.2024 Фізична особа-підприємець Яценко Олена Олександрівна звернулася до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферм Є» про стягнення 362 044,88 грн, які складаються: 359 920,76 грн - основного боргу та 2 124,12 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за договором на послуги письмового перекладу №21/08-2024 від 21.08.2024.

Матеріально-правовою підставою позову позивач обрав ст.509, 525, 526, 610, 612, 625, 627, 629, ЦК України, ст. ст. 173- 175, 179, 193 ГК України.

30.01.2025 Позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13949/24 про стягнення із ТОВ «Ферм Є» на користь ФОП Яценко О.О. витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Короткий зміст доводів та заперечень відповідача

Відповідач заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що незважаючи на підписаний акт наданих послуг в межах договору на послуги письмового перекладу №21/08-2024 від 21.08.2024, відповідач не отримав результати цих послуг, а саме перекладу тексту англійською мовою. Договір Позивачем не виковувався.

Короткий зміст основного та додаткового рішень місцевого господарського суду

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 у справі №910/13949/24 позов задоволено частково. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферм Є» на користь Фізичної особи-підприємця Яценко Олени Олександрівни 359 920 грн 76 коп. - основного боргу, 2 011,61 грн - 3% річних та 4 343 грн 20 коп. - судового збору. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що ТОВ «Ферм Є» порушило умови договору на послуги письмового перекладу №21/08-2024 від 21.08.2024, а також положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення позовних вимог ФОП Яценко О.О. про стягнення заборгованості у сумі 359 920,76 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення 3% річних у сумі 2 124,12 грн, нарахованих за період з 01.09.2024 по 11.11.2024 суд, з посиланням на ст. 625 ЦК України, перевіривши розрахунок виснував, що Відповідач повинен був здійснити оплату за надані послуги до 04.09.2024 включно, відповідно прострочення почалось з 05.09.2024. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що 3% річних підлягають стягненню за період з 05.09.2024 по 11.11.2024 у розмірі 2011,61 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду м. Києва від 10.02.2025року заяву позивача задоволено частково, стягнуто з відповідача ТОВ «ФЕРМ Є» на користь позивача ФОП Яценко О.О. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 500,00 грн.

Додаткове рішення про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу мотивоване тим, що спір належить до категорії незначної складності у розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, обґрунтованими є понесені позивачем витрати на загальну суму 16 500,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 та додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2025, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, скасувати додаткове рішення та відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення прийнято з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

А саме апелянт посилається на те, що:

- cуд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що послуги Позивачем були надані. При дослідженні цих обставин не врахував висновки об`єднаної палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, які мітяться в постанові від 02.06.2023 у справі № 914/2355/21 (пункти 7.13, 7.14);

- з моменту укладення договору на послуги письмового перекладу № 21/08-2024 від 21.08.2024 року Позивач не мав наміру, спрямованого на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним, оскільки у нього була відсутня матеріально-технічна база необхідна для виконання того обсягу наданих послуг, який відображений в акті наданих послуг від 23.08.2024 року до договору. Позивач не здійснив жодних дій, в проміжок часу з 21.08.2024 по 23.08.2024, спрямованих на безпосереднє/самостійне виконання зобов`язань по оспорюваному Договору, а також не здійснив жодних дій для формування бази субпідрядників за рахунок яких можливо було б виконати такий значний обсяг послуг;

- в проміжок часу з 21.08.2024 року (дата укладення договору) по 23.08.2024 року (дата укладення акту) не можливо було самостійно здійснити кваліфікований переклад 136 852 слів;

- укладений договір про надання послуг №С-06-21-24 від 21.06.2024 року є підтвердженням сторін про намір співпраці, однак жодних господарських операцій по ньому не було, що підтверджується відсутністю укладених між сторонами цього Договору будь-яких замовлень, рахунків на оплату, платежів та актів наданих послуг;

- акт наданих послуг від 23.08.2024 було помилково підписано між Позивачем та Апелянтом;

- суд першої інстанції, усвідомлюючи, що відкрито провадження справі №910/15822/24 в межах якої оскаржується дійсність основного доказу по справі №910/13949/24 та яке в подальшому стало в основі оскаржуваного рішення, безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі, що, на його думку, є відвертим проявом упередженості суду та небажання суду забезпечити повне та всебічне з`ясування дійсних обставин справи.

Правова позиція щодо апеляційної скарги позивача

Позивач проти апеляційної скарги заперечив посилаючись на те, що він належним чином виконав умови укладеного між сторонами договору, що підтверджується належними та допустимими доказами. Договір на послуги письмового перекладу № 2108- 2024 не забороняє початок виконання робіт до його укладення, надання послуг за усним правочином. Договір про наміри не суперечить цивільному та господарському законодавству України, а ч. 3 ст. 631 ЦК України прямо дозволяє поширювати умови договору на відносини, що виникли до його укладення. Акт виконаних робіт № 2108-ОЯ-24 свідчить про погодження Відповідачем результатів наданих послуг та є законною підставою для сплати виконаного Перекладу. Результати виконаної Позивачем роботи (переклади) Відповідач відкрито використовує у своїй господарській діяльності.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13949/24. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

17.03.2025 матеріали справи надійшли до апеляційного суду.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів звернула увагу скаржника на необхідність доплатити судовий збір в розмірі 80 коп, про що надати докази у строк встановлений судом, водночас суд визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження. Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферм Є» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 у справі №910/13949/24. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 12.05.2025. Зобов`язано Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферм Є» доплатити судовий збір в розмірі 80 коп, про що надати до суду відповідні докази у сток до 28.04.2025. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 05.05.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 05.05.2025. Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнана обов`язковою.

Явка представників учасників справи

Представник відповідача в судовому засіданні 12.05.2025 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 12.05.2025 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції щодо основного рішення

Суд першої інстанції, на підстав сукупності належних та допустимих доказів встановив наступне.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Копа Лтд» від 28.11.2024 юридичну особу ТОВ «Копа Лтд» перейменовано на ТОВ «Ферм Є», а також змінено юридичну адресу вказаного товариства, що враховано судом при подальшому розгляді справи.

21.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Копа ЛТД» - замовник та Фізичною особою-підприємцем Яценко Оленою Олександрівною - виконавець укладено договір на послуги письмового перекладу №21/08-2024, відповідно до умов якого виконавець за винагороду зобов`язався надати замовнику послуги з перекладу, а останній зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги.

Предметом договору є надання послуг письмового перекладу з української мови на англійську мову документів, текстів та матеріалів, наданих замовником у форматі doc, docx.

У відповідності до пунктів 2.1. - 2.4. договору, виконавець зобов`язався в обумовлені терміни надати переклад текстових письмових перекладів; надати перекладену документацію в електронному вигляді. Замовник зобов`язався оплатити роботу виконавця згідно порядку, визначеного п. 3 цього договору. Замовник передає виконавцю матеріали для перекладу з переліком певних вимог до нього електронною поштою на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1. Виконавець передає переклад замовнику на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2; ІНФОРМАЦІЯ_3; ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно із п. 3.1. та п. 3.2. договору загальна вартість договору становитиме суму вартості послуг, вказану в рахунках. Вартість одного слова в кінцевому перекладі становить від 0,06 до 0,2 долари США в залежності від складності послуг згідно курсу НБУ купівлі валюти на дату виставлення рахунку. Кінцева вартість послуг буде вказана сторонами в акті наданих послуг.

Відповідно до п. 3.3. договору замовник сплачує 100% вартості послуг протягом п`яти робочих днів після отримання рахунку на оплату послуг та акту надання послуг. Обов`язок по оплаті вважається виконаним після надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

В п. 3.4. договору передбачено, що виконавець по закінченню надання послуг зобов`язаний видати замовнику перекладені документи разом зі звітом наданих послуг та актом надання послуг.

Замовник протягом трьох робочих днів, з моменту отримання від виконавця акту надання послуг та відповідних документів, зобов`язується підписати акт та передати його назад виконавцю, або надати мотивовану відмову. У випадку наявності зауважень до перекладу, виконавець повинен усунути їх протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання повідомлення про невідповідність (п. 3.5. договору).

У п. 7.2. договору сторони погодили, що обмін та підписання первинних документів, спрямованих на виконання договору (документи, які містять відомості про господарські операції, підтверджують їх здійснення та є підставою для бухгалтерського обліку таких господарських операцій, в тому числі, але не виключно: накладні, акти, заявки, специфікації, повідомлення, тощо), може здійснюватися через Сервіс електронного документообігу системи Вчасно. Кожна зі сторін зобов`язана самостійно забезпечити для себе доступ до використання Сервісу електронного документообігу шляхом укладення відповідного договору.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. договору та закінчується 31.12.2024, а в частині розрахунків - до моменту повного їх проведення між сторонами (п. 8.2. договору).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі на загальну суму 359 920,76 грн, що підтверджується підписаними сторонами через Сервіс електронного документообігу системи «Вчасно» актом наданих послуг за серпень 2024 №21/08-ОЯ-24 від 23.08.2024 (підписаний сторонами 28.08.2024), у зв`язку із чим позивач також виставив рахунок на оплату №21/08-ОЯ-24 на загальну суму 359 920,76 грн.

Проте, відповідач за надані послуги не розрахувався, при цьому, будь-яких зауважень щодо обсягу, якості та вартості наданих послуг не надав.

16.10.2024 позивач направив на адресу відповідача претензію, в якій просив погасити заборгованість за надані послуги у розмірі 359 920,76 грн.

Ця претензія залишена відповідачем без задоволення та відповіді.

За вказаних обставин, внаслідок неналежного виконання ТОВ «Ферм Є» зобов`язань за договором на послуги письмового перекладу №21/08-2024 від 21.08.2024, Позивач звернулася до суду із цим позовом про стягнення із відповідача заборгованості за надані послуги у розмірі 359 920,76 грн, а також 3% річних у сумі 2 124,12 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції щодо доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі основним доводом Відповідач зазначив те, що в період з 21.08.2024 по 23.08.2024 між Позивачем та Апелянтом не відбулось жодної реальної господарської операції, а тому, на його думку, акт наданих послуг від 23.08.2024 до договору на послуги письмового перекладу № 21/08-2024 від 21.08.2024 на загальну суму 359 920,76 грн не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки він складений між Позивачем та Відповідачем щодо події, яка фактично не відбулася (тобто щодо послуг, які не надавалися). Іншими доказами надання послуг не підтверджено.

Суд апеляційної інстанції відхиляє ці доводи з таких підстав:

- договір про переклад (Договір на послуги письмового перекладу № 2108- 2024) не забороняє початок виконання робіт до його укладення, адже відповідно ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення;

- надання послуг за усним правочином та Договором про наміри не суперечить цивільному та господарському законодавству України;

- Акт виконаних робіт №2108-ОЯ-24 свідчить про погодження Відповідачем результатів наданих послуг та є належним та допустимим доказом, який підлягає врахуванню разом із сукупністю інших доказів, які підтверджують відповідні дії сторін у спірних правовідносинах;

- Відповідачем не спростовані доводи Позивача про те, що виконаний переклад, повністю дублює умови Договору про Переклад, як в технічній частині (технічне завдання - це завантажені в документи сторінки сайту Відповідача українською мовою), так і в частині взаємодії з відповідальними співробітниками ТОВ «ФЕРМ Є», які передали Позивачу технічне завдання з переліком вимог та отримали його результати згідно умов Договору про Переклад (п.2.3 та п.2.4);

- виконання послуг письмового Перекладу - як то завантаження Перекладу в шаблони адмінці сайту Позивача на (разом із командою devops), переклад мета-даних (seo-вимоги) до фінального Перекладу разом із командою SEO, перевірка та затвердження результатів роботи з боку керівництва, складання та надання звіту управлінській ланці щодо фінальних обрахунків, акту виконаних робіт та рахунку фактури, перевірку наданих документів з боку уповноважених представників ТОВ «ФЕРМ Є» не спростовано Відповідачем;

- Відповідач не надав мотивованої відмови від підписання Акту, та/або вимоги до Позивача усунути неповноту або недоліки виконаної ним роботи, водночас, відповідно договору Замовник протягом трьох робочих днів з моменту отримання від виконавця акту надання послуг та відповідних документів зобов`язується підписати акт та передати його назад виконавцю, або надати мотивовану відмову. У випадку наявності зауважень до перекладу, виконавець повинен усунути їх протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання повідомлення про невідповідність (п. 3.5. договору). Водночас у цьому акті, серед іншого, зазначено, що зауважень щодо наданих послуг та претензій до їх якості Замовник не має. Інформація, що викладена в акті не спростована Відповідачем;

- на виконання п. 3.4. позивач надав відповідачу звіт наданих послуг (а.с. 114-120, т. 1).

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини до встановлених ним обставин справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень частини 2 статті 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи Відповідача про те, шо акт наданих послуг помилково підписано між Позивачем та Апелянтом. З урахуванням інших, встановлених у справі обставин у діях Відповідача вбачаються ознаки суперечливої поведінки, адже, підписавши Договір та зазначений акт Відповідач визнав належність виконаних робіт, не надав своїх обґрунтованих заперечень та вимог, що пов`язані з якістю та повнотою наданих послуг, водночас у подальшому він відмовився від визнання цих фактів.

Колегія суддів дійшла висновку про застосування у спорі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

По суті згаданий принцип римського права venire contra factum proprium є вираженням equitable estoppel - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на principles of fraud. Вона спрямована на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище (постанови Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 910/9351/20, від 09.06.2021 у справі № 911/3039/19, від 08.09.2021 у справі №910/10444/20, від 24.10.2019 у справі № 904/3315/18).

В контексті зазначеного колегія вважає що суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги доводи Відповідача про завищену вартість одного слова в кінцевому перекладі, оскільки сторони в п. 3.2. договору чітко погодили вартість одного слова в кінцевому перекладі, що становить від 0,06 до 0,2 долари США в залежності від складності послуг згідно курсу НБУ купівлі валюти на дату виставлення рахунку.

Щодо застосування висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, які мітяться в постанові від 02.06.2023 у справі № 914/2355/21 (пункти 7.13, 7.14), в частині необхідності перевірки реальності виконаних робіт суд першої інстанції надав належну правову оцінку вжитим сторонами діям на виконання договору у їх сукупності з огляду саме на всі умови цього договору з прив`язкою до підписання відповідного акту приймання, та правильно застосував положення статей 13, 74, 76,77, 86, 161 ГПК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 910/15822/24 за позовом ТОВ «ФЕРМ Є» до ФОП Яценко Олени Олександрівни про визнання оспорюваного правочину недійсним (копія ухвали міститься в матеріалах справи).

Колегія зазначає, що наявність спору щодо визнання недійсним договору в силу презумпції чинності правочину не свідчить про об`єктивну неможливість здійснення розгляду справи, в якій ставиться питання про стягнення заборгованості за таким договором, відповідно не може бути підставою для зупинення провадження у цій справі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України. Отже суд першої інстанції цілком обґрунтовано відмовив у задоволенні цього клопотання Відповідача.

Щодо позовної вимоги про стягнення 3% річних

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У своєму позові Позивач просив стягнути з Відповідача 3% річних у сумі 2 124,12 грн, нарахованих за період з 01.09.2024 по 11.11.2024.

Відповідно до п. 3.3. договору, відповідач повинен був здійснити оплату за надані послуги протягом п`яти робочих днів після отримання акту наданих послуг. Оскільки акт наданих послуг за серпень 2024 р. №21/08-ОЯ-24 від 23.08.2024 підписано сторонами 28.08.2024, Відповідач мав здійснити оплату за надані послуги не пізніше 04.09.2024 включно. Отже позивачем невірно визначено період нарахування 3% річних. Враховуючи викладене суд першої інстанції правильно частково задовольнив позов в частині стягнення 3% річних у сумі 2 011,61 грн за період з 05.09.2024 по 11.11.2024.

Щодо додаткового рішення

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції щодо додаткового рішення

Додатковим рішенням Господарського суду м. Києва від 10.02.2025 заяву позивача задоволено частково, стягнуто з відповідача ТОВ «ФЕРМ Є» на користь позивача ФОП Яценко О.О. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 500, 00 грн.

Додаткове рішення про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу мотивоване тим, що спір належить до категорії незначної складності у розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, обґрунтованими є понесені позивачем витрати на загальну суму 16 500,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження витрат на правничу допомогу, позивачем надано суду: договір про надання правничої допомоги від 26.09.2024, укладений між ФОП Яценко О.О. та адвокатом Адвокатського об`єднання «Голосіївська колегія адвокатів м. Києва» Кравченко Ксенією Миколаївною; додатковий договір №1 до цього договору; акт приймання-передачі наданих послуг від 29.01.2025; рахунок-фактуру №29/01-2025 від 29.01.2025 на суму 30 000,00 грн; платіжну інструкцію №1 від 29.01.2025 на суму 30 000,00 грн.

Зокрема, у п. 1 додаткового договору № 1 до договору про надання правничої допомоги від 26.09.2024, сторони домовились про те, що орієнтована вартість наданої правничої допомоги Адвокатського об`єднання договірна і складає 30 000,00 грн та може складатися з наступного переліку: надання усної консультації, ознайомлення та правовий аналіз документів (письмових та електронних) наданих клієнтом, підготовка та узгодження правової позиції по справі, досудова підготовка документів та подання претензії стороні, складання адвокатських запитів, складання позовної заяви та подання доказів (документів)до позовної заяви, подавати заяви, клопотання, надання правової оцінки наданих документів іншою стороною, складання відповіді на відзив на позовну заяву, брати участь у судових засіданнях, надавати пояснення суду та ставити питання іншим учасникам справи, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно із п. 2 додаткового договору № 1 до договору про надання правничої допомоги від 26.09.2024, оплата за надані послуги здійснюється після підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до з акту приймання-передачі наданих послуг від 29.01.2025, замовник прийняв надані виконавцем послуги та взяв зобов`язання по оплаті наданих послуг на загальну суму 30 000,00 грн, зокрема, згідно переліку:

1. Надання усних консультацій - 2 000,00 грн;

2. Правовий аналіз паперових документів та електронний документів наданих клієнтом - 5 000,00 грн;

3. Складання та подання претензії - 1 500,00 грн;

4. Складання позовної заяви та подання доказів - 4 000,00 грн;

5. Надання правової оцінки наданих документів іншої сторони - 3 000,00 грн;

6. Складання відповіді на відзив на позовну заяву та подання доказів - 4 000,00 грн;

7. Складання процесуальних заяв та клопотань - 1 500,00 грн;

8. Опрацювання та визначення правової позиції щодо поданого клопотання відповідачем про витребування доказів - 1 000,00 грн;

9. Опрацювання та визначення правової позиції щодо поданого клопотання відповідачем про залучення третьої особи - 1 000,00 грн;

10. Опрацювання та визначення правової позиції щодо поданого клопотання відповідачем про виклик свідка - 1 000,00 грн;

11. Опрацювання та визначення правової позиції щодо поданого клопотання відповідачем про призначення економічної експертизи - 1 000,00 грн;

12. Визначення правової позиції щодо поданого клопотання відповідачем про зупинення провадження у справі - 1 000,00 грн;

13. Участь у судовому засіданні, надання пояснень суду та надання доводів, міркувань щодо питань, які виникли під час судового розгляду - 4 000,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції щодо доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Відповідач не зазначив конкретних доводів своєї незгоди із додатковим рішенням в частині обґрунтування судом першої інстанції свого рішення про часткове стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Отже додаткове рішення оскаржене у зв`язку із незгодою Відповідача з основним рішенням.

Перевіривши розрахунок суду першої інстанції, а також правильність застосування норм права, колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 500,00 грн.

Суд першої інстанції правильно застосував положення статей 74, 76-80, 123, 124, 126, 129 ГПК України та умови укладеного між сторонами договору.

З огляду на характер виконаної адвокатом роботи та надані заявником документи в їх сукупності, принципи розумності судових витрат, керуючись зокрема такими критеріями як складність, обґрунтованість та розумність їхнього розміру, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача 16 500,00 грн заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оскільки такі є співмірним з об`ємом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та складністю справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що оскаржене рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційні скарзі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 у справі №910/13949/24 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 09.06.2025.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова