УХВАЛА

м. Київ

06.06.2025Справа № 910/7000/25

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Кононенка Володимира Івановича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУРМЕХОЛДИНГ"

про розірвання договору оренди, стягнення 313 207,00 грн, виселення

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Кононенко Володимир Іванович (далі - ФОП Кононенко В.І.) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУРМЕХОЛДИНГ" (далі - відповідач, ТОВ "ГУРМЕХОЛДИНГ", в якому просить суд:

- припинити правовідношення між сторонами шляхом розірвання Договору оренди приміщення № 2/11-2023 від 20.11.2023 (далі - Договір) за адресою: м. Київ, вул. Хорольська, 1А (група нежитових приміщень № 146) (далі - Вимога 1);

- стягнути з ТОВ "ГУРМЕХОЛДИНГ" на користь ФОП Кононенко В.І. борг по орендній платі станом на 01.06.2025 в сумі_____та відшкодування за комунальні та інші послуги, пов`язані з використанням майна в сумі 313 156,48 грн (далі - Вимога 2);

- виселити ТОВ "ГУРМЕХОЛДИНГ" з орендованого приміщення за адресою: м. Київ, вул. Хорольська, 1А (група нежитових приміщень № 146) (далі - Вимога 3).

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що починаючи з червня 2024 відповідач не сплачує орендну плату, комунальні послуги та інші платежі, пов`язані з використанням об`єкта оренди, крім того, в порушення п. 10.1 Договору відповідач без погодження з позивачем встановив додаткову перегородку в кімнаті №2, ухиляється від спілкування з позивачем, на претензію позивача не відповів, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 03.06.2025 (вх. № 7000/25 від 03.06.2025), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс сторін та інших учасників справи.

Позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

У позовній заяві вказано поштовий індекс в адресі місцезнаходження позивача 02095, тоді як відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань поштовий індекс в адресі місцезнаходжнення позивача 02068, відповідно. адреса місцезнаходжнення позивача: Україна, 02068, місто Київ, вулиця Урлівська, будинок 10 А, квартира 53.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог.

Предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, яка повинна викладатися чітко й безумовно, з метою його належного виконання.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивачем заявляються вимоги про стягнення відповідача заборгованості по орендній платі, що складає 287 500,00 грн, а також вимоги про відшкодування витрат за водопостачання, електропостачання, утримння будинку та прилеглої території в сумі 25 707,00 грн, тоді як у пункті 3 прохальної частини фактично зазначена загальна загальна сума таких вимог у розмірі 313 156,48 грн. Отже, у прохальній частині позовної заяви позивач зазначив загальну суму заявлену до стягнення, не розмежовуючи окремо суми заборгованості по орендній платі та відшкодування витрат за водопостачання, електропостачання, утримння будинку та прилеглої території

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем не викладено чітко й безумовно, а прохальна частина позовної заяви не відповідає її змісту.

Щодо сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону України "Про судовий збір").

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" передбачено, що з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується як за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру та немайнового характеру.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовна заява має одночасно вимоги майнового та немайнового характеру.

За Вимогою 2 заявлено вимоги майнового характеру, а за Вимогами 1 та 3 - вимоги немайнового характеру, отже, при зверненні до Господарського суду міста Києва з даною позовною заявою, до сплати підлягає судовий збір у загальному розмірі 10 754,11 грн (6 056,00 грн за Вимоги 1, 3 та 4 698,11 грн за Вимогою 2).

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено пільги щодо сплати судового збору. Відповідно до частини 1 цієї статті передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема:

8) особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

9) особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;

13) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Позивач зазначив, що він є учасником бойових дій та інвалідом війни (3 групи), на підтвердження чого долучив до позовної заяви копії посвідчення інваліда війни від 03.09.2014 та посвідчення учасника бойових дій вд 03.05.2018, а відтак звільнений від сплати судового збору за подання даної позовної заяви до Господарського суду міста Києва на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, позивачем не дотримано вимог п. 2, 4 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, а відтак позовна заява підлягає залишенню без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- зазначити місцезнаходження позивача відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- чітко визначити зміст позовних вимог (в частині майнових вимог).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначити місцезнаходження позивача відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- чітко визначити зміст позовних вимог (в частині майнових вимог).

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

4. Зобов`язати позивача подати до суду разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви докази направлення копії цієї заяви і доданих до неї документів відповідачу з урахуванням положень статті 42 ГПК України.

5. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 06.06.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана ГУМЕГА