ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. ЧернівціСправа № 926/314/25

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Володимира Байталюка, за участю секретаря судового засідання Лілії Кушлак, розглянувши матеріали справи

за позовом Вашківецької міської ради

до селянсько-фермерського господарства «Панська долина»

про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки в сумі 1386,05 грн

Представники сторін:

від позивача Сележан Ю. І.;

від відповідача Данилюк М. Д.

В С Т А Н О В И В :

1. Короткий зміст позовних вимог.

Вашківецька міська рада (59210, Чернівецька область, Вижницький район, м. Вашківці, вул. Героїв Майдану, 2, ) звернулась до Господарського суду Чернівецької області з позовом до селянсько-фермерського господарства «Панська долина» (59215, Чернівецька область, Вижницький район, с. Слобода-Банилів, ) в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договорами оренди землі без номера від 28.10.2009 (4 шт.) на загальну суму 83831,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договорами, зазначеними у позовній заяві, щодо своєчасного сплати орендної плати за користування земельними ділянками, внаслідок чого виникла заборгованість.

2. Короткий зміст заперечень проти позову Чернівецької обласної ради профспілок.

Відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, а доводи, які наведені на їх обґрунтування, вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що за договором оренди без номера від 28.10.2009 фермерське господарство «Панська долина» користується земельною ділянкою кадастровий номер 0:001:0297 площею 0,4194 га і не має заборгованості по орендній платі.

Вказує на те, що заборгованість виникла у зв`язку з тим, що додатковою угодою від 22.02.2022 Вашківецькою міською радою розмір орендної плати було збільшено в чотири рази.

Збори учасників господарства як найвищий орган господарства не затвердив ці угоди.

Згідно ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав всіх суб`єктів права власності господарювання і усі суб`єкти права власності рівні перед законом, а нерівність веде до порушення ст. 3 Конституції України, де гідність людини визначається в Україні вищою соціальною цінністю.

Вказана земельна ділянка надана господарству для ведення фермерського господарства, а всі фермерські господарства платять 1% за користування землею.

Також, в положеннях Земельного кодексу України вказано, що перехід земельних ділянок з державної власності в комунальну власність не є підставою для припинення права оренди, а внесення змін проводиться за взаємною згодою.

Керівник господарства, а також учасники господарства неодноразово зверталися до орендодавця з колективними та індивідуальними зверненнями, які були або відхилені, або залишилися без конкретної відповіді.

Також, зазначає, що додаткова угода не зареєстрована, а тому не набрала чинності.

Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

3. Короткий зміст ухвал суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2025 позовну заяву передано до провадження судді Байталюку В. Д.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області у справі № 926/314/25 від 24.01.2025 постановлено роз`єднати позовні вимоги Вашківецької міської ради до селянсько-фермерського господарства «Панська долина» про стягнення заборгованості за договорами оренди землі на загальну суму 83831,45 грн виділивши їх у самостійні провадження, а саме про стягнення заборгованості:

- за договором без номера від 28.10.2009 стосовно земельної ділянки кадастровий номер 0:001:0297 площею 0.4194 га 1568,44 грн, яку розглядати в межах справи № 926/314/25;

- за договором без номера від 28.10.2009 стосовно земельної ділянки кадастровий номер 0:001:0298 площею 1.8450 га - 8801,98 грн, яку розглядати в межах справи № 926/365/25;

- за договором без номера від 28.10.2009 стосовно земельної ділянки кадастровий номер 0:001:0296 площею 4.164 га - 31732,93 грн, яку розглядати в межах справи № 926/366/25;

- за договором без номера від 28.10.2009 стосовно земельної ділянки кадастровий номер 0:001:0299 площею 5.0644 га становить 52728,12 грн, яку розглядати в межах справи № 926/367/25.

Крім того, підготовче судове засідання у справі № 926/314/25 призначено на 24.02.2025.

У судовому засіданні, 24.02.2025, суд постановив протокольну ухвалу якою відкладено підготовче засідання на 19.03.2025 та запропоновано відповідачу до початку наступного судового засідання надати до суду відзив на позовну заяву з доказами їх надіслання позивачу.

12.03.2025 на адресу Господарського суду Чернівецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнає в повному обсязі, а доводи, які наведені на їх обґрунтування, вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з підстав зазначених у відзиві.

18.03.2025 на адресу Господарського суду Чернівецької області від позивача надійшла заява про долучення договору без номера від 28.10.2009 стосовно земельної ділянки кадастровий номер 0:001:0297 площею 0,4194 га на загальну суму 1568,44 грн.

У судовому засіданні, 19.03.2025, оголошено перерву до 04.04.2025.

04.04.2025 на адресу Господарського суду Чернівецької області від позивача надійшла заява в якій просить суд долучити до матеріалів справи інформаційний лист Міністерства юстиції щодо зміни розміру орендної плати, які не підлягають внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та розрахунок заборгованості з часткової сплати орендної плати земельної ділянки кадастровий номер 0:001:0297.

У судовому засіданні, 04.04.2025, суд постановив протокольну ухвалу якою відкладено підготовче засідання на 16.04.2025.

08.04.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що додаткові угоди на оренду землі відхилені зборами членів Господарства на підставі статуту (п. 7.1., п. 7.2. та ст. 98, п. 1. Цивільного кодексу України).

Додаткові угоди не є чинними до договорів оренди у зв`язку з відсутністю державної реєстрації цих угод (ст. 654 Цивільного кодексу України, п. 8 перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 18 Закону України «Про оренду землі»).

У зв`язку з тим, що додаткові угоди не є чинними та відхилені загальними зборами Господарства, які діяли на підставі статуту Господарства (п. 7.1., п. 7.2. та ст. 98, п. 1. Цивільного кодексу України, ст. 654 Цивільного кодексу України, п. 8 перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 18 Закону України «Про оренду землі») просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

15.04.2025 на адресу Господарського суду Чернівецької області від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог в якій зазначає, що у зв`язку з перерахунком розміру заборгованості за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер 73058500:01:001:0297 заборгованість відповідача становить 1386,05 грн.

У судовому засіданні, 16.04.2025, суд прийняв заяву про зменшення розміру позовних вимог, а відтак спір розглядається в новій редакції з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог у сумі 1386,05 грн. Постановив протокольну ухвалу якою закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 08.05.2025.

У судовому засіданні, 08.05.2025, на стадії дослідження доказів по справі оголошено перерву до 13.05.2025.

Суд, заслухавши вступні слова представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив в порядку статей 209 і 210 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) докази у справі.

У судовому засіданні, 13.05.2025, представник позивача під час судових дебатів підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача під час судових дебатів просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У судовому засіданні суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив перерву для виготовлення та проголошення скороченого (вступна та резолютивна частини) судового рішення.

13.05.2025 судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно договору без номеру оренди земельної ділянки укладеного 28 жовтня 2009 року між Вижницькою районною державною адміністрацією в особі голови Гриндея Олександра Івановича, який діяв згідно Закону України «Про місцеві державні адміністрації», надалі «Орендодавець» та селянсько-фермерське господарство «Панська долина» в особі його голови Данилюка Михайла Дмитровича, який діє згідно Статуту господарства, надалі «Орендар», уклали згадані договори згідно яких орендодавець зобов`язався передати в строкове платне користування чотири земельні ділянки, що знаходяться на території Слобода-Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області кадастрові номери: 0:01:001:0297, 0:01:001:0298, 0:01:001:0296, 0:01:001:0299 площею 0.4194, 1.8454, 1464 і 5.0644 га відповідно для ведення фермерського господарства строком на 49 років, а орендар зобов`язався сплачувати орендну плату за користування земельними ділянками в строки та розмірі передбачені договорами.

Рішенням тридцять другої сесії VII скликання Вижницької районної ради Чернівецької області № 143-32/19 від 20 грудня 2019 року встановлено межі населеного пункту с. Слобода-Банилів Слобода-Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області з додатковим включенням в його межі 726.5300 га (земель сільськогосподарського призначення 587.0705 га: земель житлової та громадської забудови 4.8760 га: земель лісогосподарського призначення 109.9124 га; земель водного фонду 18.0570 га: земель промисловості, транспорту, зв`язку, оборони та ін. призначення 6,6141га, встановивши остаточну площу населеного пункту с. Слобода-Банилів 962,0300 га.

На підставі цього рішення Вашківецька міська рада Вижницького району Чернівецької області в укладених Вижницькою районною державною адміністрацією договорах оренди вищевказаних земельних ділянок набула статусу «Орендодавця».

Згідно з пунктом 8 цих Договорів орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 184,76 грн в рік, що становить трьохкратний розмір земельного податку.

Згідно пункту 10 Договору орендна плата вноситься щомісячно у грошовій формі в розмірі 1/12 частини орендної плати не пізніше 30 числа наступного за звітним місяця.

Пунктом 12 Договору передбачено щорічний перегляд розміру орендної плати у випадках: зміни умов господарювання, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації визначених законодавством, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами та в інших випадках, передбачених Законом.

Одним із обов`язків орендаря передбаченого пунктом 29.3 Договору є своєчасна сплата орендної плати.

В пункті 35 Договору зазначено, що підставою для його розірвання є невиконання однією із сторін умов передбачених в цьому Договорі.

Рішенням IX сесії VIII скликання Вашківецької міської ради № 888-9/21 від 08.09.2021 затверджено нову технічну документацію з нормативно-грошової оцінки земель населеного пункту Слобода-Банилів Вижницького району Чернівецької області згідно з якою середня базова вартість 1 кв. метра землі збільшилась і становить 65,74 грн.

22.02.2022 сторонами було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 28.10.2009 згідно з якою сума орендної плати за рік збільшились та для земельної ділянки кадастровий номер 0:001:0297 площею 0.4194 становить 519 грн за рік, тобто 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Незважаючи на неодноразові законні вимоги позивача щодо сплати орендної плати, як це передбачено умовами Договорів, відповідач ухиляється від добровільного виконання своїх обов`язків щодо погашення заборгованості.

Так, розмір нарахованої орендної плати за орендовану земельну ділянку за період з 2022 по 2024 роки становить 1386,05 грн з урахуванням часткової сплати відповідачем орендної плати.

Таким чином, внаслідок користування селянсько-фермерським господарством «Панська долина» земельною ділянкою комунальної власності без здійснення плати за неї в обсязі та в строки передбачені умовами укладених сторонами договорів, до бюджету об`єднаної територіальної громади Вашківецької міської ради не надходять кошти, що суперечить вимогам законодавства.

5. Мотиви, якими керується суд та застосоване ним законодавство.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, договорів та інших правочинів.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу положень частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (статті 1 Закону України «Про оренду землі»). Аналогічні положення містить і частина перша статті 93 Земельного кодексу України.

Частиною першою статті 792 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до статей 13, 15 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до частини першої статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Однак, всупереч умов договору та законодавства України, орендар орендну плату не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість по її сплаті за період з 2022 по 2024 роки.

Стосовно чинності додаткової угоди від 22.02.2022.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

У статті 14 Конституції України вказано, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Разом з тим повноваження власника певним чином обмежуються, бо згідно з частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України є договори та інші правочини.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У частині першій статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Питання укладення договору, його форми та визначення моменту укладення передбачені у загальній частині ЦК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 638 ЦК України (у редакції, чинній на момент укладення додаткової угоди до Договору оренди) договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частинах першій, четвертій статті 639 ЦК України вказано, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

У частинах першій та другій статті 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відносини у сфері найму (оренди) земельної ділянки регулюються ЦК України, ЗК України, Законом № 161-XIV, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина перша статті 792 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону № 161-XIV).

Відповідно до статті 13 Закону № 161-XIV договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди земельної ділянки є двостороннім, консесуальним, строковим та оплатним.

У частині першій статті 14 Закону № 161-XIV (на день укладення додаткової угоди) було визначено таку форму договору оренди, а саме: договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Власник земельної ділянки може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.

Істотними умовами договору оренди землі відповідно до статті 15 Закону № 161-XIV були:

- об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

- дата укладення та строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

05 грудня 2019 року Законом № 340-IX абзац третій частини першої статті 15 доповнено умовою про дату укладання договору оренди.

Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права (частина перша статті 19 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на момент укладення додаткової угоди).

Отже, на законодавчому рівні встановлені чіткі і однозначні вимоги щодо форми і змісту договору оренди землі.

На час укладення додаткової угоди до Договору стаття 6 Закону № 161-XIV передбачала, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до статті 17 Закону № 161-XIV (у редакції, чинній на час укладення Договору оренди від 28.10.2009) передача об`єкта оренди орендарю здійснювалася орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Стаття 17 Закону № 161-XIV (у редакції чинній на час укладення додаткової угоди до Договору оренди від 28.10.2009) передбачає, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 (провадження № 14-338цс19), оскільки моменти укладення договору оренди землі та набрання ним чинності збігалися, то моментом укладення договору оренди землі на час дії частини третьої статті 640 ЦК України (до 01 січня 2013 року) вважалася саме його державна реєстрація, якщо сторони договору не передбачили в договорі іншого релевантного вирішення спорів щодо договору оренди землі, укладеного до 01 січня 2013 року.

У ЦК України передбачено як визначення строку, так і початку перебігу строку та його закінчення.

Статтею 252 ЦК України вказано, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 253 ЦК України).

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша статті 254 ЦК України).

Переважною більшістю правовідносин, урегульованих нормами цивільного законодавства, є відносини, у яких забезпечується правомірна поведінка їх суб`єктів та нормальна реалізація ними суб`єктивних прав і виконання суб`єктивних обов`язків.

Тому і строки у таких правовідносинах є строками здійснення суб`єктивних цивільних прав та виконання обов`язків.

Це загальне правило закріплене у статті 631 ЦК України, зокрема що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

У частині третій статті 640 ЦК України в редакції чинній на день укладення додаткової угоди до Договору, визначено, що Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Разом із цим у частині п`ятій статті 6 Закону № 161-XIV визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Тобто з 01 січня 2013 року державній реєстрації підлягав не сам договір оренди, а право оренди земельної ділянки.

Тобто, можна зробити висновок, що додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки є укладеною з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто дотримання сторонами вимог статей 638, 759 та 792 ЦК України та статті 15 Закону 161-ХIV.

З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає зобов`язання передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря отримати право на користування земельною ділянкою.

Зареєстроване право оренди землі є речовим правом.

Таким чином, у зв`язку зі змінами в законодавстві з 01.01.2013 додаткова угода до Договору не могла бути зареєстрованою. Натомість закон передбачає проведення державної реєстрації права оренди, зокрема, на підставі укладеного в установленому порядку договору оренди землі (частини перша та шоста статті 6 Закону № 161-XIV; пункт 1 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV у редакціях, чинних на час підписання додаткової угоди до Договору).

Аналіз Закону № 161-XIV у наведеній вище редакції з урахуванням консенсуальної природи договору оренди землі дозволяє зробити низку висновків.

Насамперед слід звернути увагу на те, що концепція розмежування дати укладення договору оренди землі і дати набрання ним чинності властива законодавству, яке діяло до 01.01.2013. Однак після описаних вище законодавчих змін слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі (це момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання для договорів з 01.01.2013), з якого у його сторін виникають права і обов`язки у зобов`язальних правовідносинах, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права (третє речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час підписання Договору).

Стаття 17 Закону № 161-XIV у тій самій редакції передбачає, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, Закон № 161-XIV у вказаній вище редакції не визначає акт приймання-передачі як документ, яким здійснюється передання земельної ділянки, а передбачає, що таке передання відбувається шляхом державної реєстрації речового права оренди. Відтак земельна ділянка вважається переданою орендарю з моменту державної реєстрації права оренди, і з цього ж моменту в нього виникає відповідне речове право.

Якщо момент укладення договору оренди землі (виникнення у його сторін прав і обов`язків у зобов`язальних правовідносинах) і реєстрація на підставі цього правочину права оренди землі (виникнення у орендаря речового права) не збігаються в часі, то в проміжку між укладенням договору і набуттям орендарем земельної ділянки шляхом реєстрації відповідного речового права договір діє, а у сторін є право захищати свої порушені договірні права зобов`язального характеру зобов`язально-правовими способами. Так, за наявності відповідних підстав орендар може вимагати зобов`язати орендодавця виконати обов`язок з передання земельної ділянки в натурі чи відмовитись від договору і вимагати відшкодувати збитки, а орендодавець, у свою чергу, може стягнути з орендаря орендну плату.

З моменту ж реєстрації речового права оренди орендар може захищати це право від третіх осіб речово-правовими способами захисту, зокрема вимагати усунення сторонньою особою перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою (див. mutatis mutandis постанови КГС ВС від 03.04.2020 у справі № 912/3294/18 та від 15.11.2022 у справі № 914/917/21).

Отже, з урахуванням викладеного, суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно обов`язкової державної реєстрації укладеної сторонами додаткової угоди до Договору оренди землі.

Стосовно затвердження додаткової угоди до Договору оренди землі загальними зборами Господарства.

Як зазначено вище за текстом загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Судом встановлено, що керівник відповідача станом на 22.02.2022 (день укладення додаткової угоди до Договору оренди землі) відповідно до розділу VII Статуту відповідача мав необхідний обсяг повноважень для укладення додаткової угоди до Договору оренди землі. Водночас, відповідно до розділу VII Статуту відповідача до виключної компетенції зборів відповідача не належало та не належить затвердження чи не затвердження укладених від імені відповідача його керівником будь-якого виду угод.

6. Висновки за наслідками розгляду справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідачем не надано жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати боргу по орендній платі, порушено умови Договору оренди від 28.10.2009 з урахуванням чинної додаткової угоди до нього від 22.02.2022, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі у сумі 1386,05 грн підлягають задоволенню.

7. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи обґрунтованість позову, судовий збір в розмірі 3028,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь Чернівецької міської ради.

Керуючись статтями 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов Вашківецької міської ради до селянсько-фермерського господарства «Панська долина» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки в сумі 1386,05 грн задовольнити.

2. Стягнути з селянсько-фермерського господарства «Панська долина» (59215, Чернівецька область, Вижницький район, с. Слобода-Банилів, ) на користь Вашківецької міської ради (59210, Чернівецька область, Вижницький район, м. Вашківці, вул. Героїв Майдану, 2, ) заборгованість за договором оренди земельної ділянки в сумі 1386,05 грн та 3028,00 грн судового збору.

Позивач Вашківецька міська рада (59210, Чернівецька область, Вижницький район, м. Вашківці, вул. Героїв Майдану, 2, ).

Відповідач Селянсько-фермерське господарство «Панська долина» (59215, Чернівецька область, Вижницький район, с. Слобода-Банилів, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді повне рішення складено та підписано 02.06.2025.

Суддя Володимир БАЙТАЛЮК

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/