РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.05.2025Справа №910/2809/25
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії «Ваговий оператор» Акціонерного товариства «Укрзалізниця»

до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі Філії «Богданівецький комбінат хлібопродуктів» акціонерного товариства «Державна продовольчо- зернова корпорація»

про стягнення неустойки у розмірі 198 957,00 грн,

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Ваговий оператор» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі Філії «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Укрзалізниця» про стягнення неустойки у розмірі 198 957,00 грн за договором про надання послуг, пов`язаних з перевіркою метрологічних характеристик зважувальних приладів та їх обслуговуванням № 81/2024-д-ЦВОЮ від 26.03.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що закономірним наслідком дострокового розірвання договору про надання послуг, пов`язаних з перевіркою метрологічних характеристик зважувальних приладів та їх обслуговуванням №81/2024-д-ЦВОЮ від 26.03.2024, в односторонньому порядку, шляхом відмови відповідача від послуг за договором є застосування неустойки у розмірі вартості такої послуги, а саме 198 957 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у матеріалах справи документами.

Через систему "Електронний суд" 09.04.2025 від Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі Філії «Богданівецький комбінат хлібопродуктів» акціонерного товариства «Державна продовольчо- зернова корпорація» надійшов відзив, у якому останній заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки:

- пунктом 4.2.2 договору передбачено обов`язок виконавця надавати замовнику послуги відповідно до умов цього Договору, за умови здійснення 100% попередньої оплати. Оскільки попередня оплата не сплачувалась у позивача не виник обов`язок з надання послуг за Договором та такі послуги за Договором не надавались та не передавались за актом приймання-передачі відповідачу;

- пунктом 13.3 Договору передбачено, що кожна із сторін має право відмовитись від Договору в односторонньому порядку шляхом відправлення повідомлення про односторонню відмову від Договору іншій стороні за 30 (тридцять) днів до дати розірвання Договору. Договір вважається розірваним по закінченню тридцяти денного строку з дня одержання іншою Стороною відповідного повідомлення. Філією було направлено позивачу повідомлення №130-37-08/179 від 30.09.2024 про розірвання Договору. Вказаний лист одержано Філією АТ «Українська залізниця» «Ваговий оператор» 14.11.2024, що підтверджується роздруківкою з сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення та повідомленням про вручення поштового відправлення, а відтак Договір є розірваним з 15.12.2024, з вказаної дати припинилися всі зобов`язання за вказаним Договором в тому числі щодо сплати будь-яких штрафних санкцій за Договором.

Частиною першою ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 2521 цього Кодексу.

Згідно з частиною восьмою ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина друга ст. 161 ГПК України ).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.03.2024 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії «Ваговий оператор» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» та Акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі філії «Богданівецький комбінат хлібопродуктів» акціонерного товариства «Державна продовольчо- зернова корпорація» укладено договір про надання послуг, пов`язаних з перевіркою метрологічних характеристик зважувальних приладів та їх обслуговуванням №81/2024-д-ЦВОЮ (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого цей Договір регламентує взаємовідносини між Виконавцем і Замовником щодо надання послуг, пов`язаних з перевіркою метрологічних характеристик зважувальних приладів та їх обслуговуванням (далі - Послуги). Виконавець приймає на себе зобов`язання надати Послуги за цим Договором, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані Виконавцем Послуги в порядку та розмірі, які визначені цим Договором.

Відповідно до п. 1.2.-1.3. Договору перелік зважувальних приладів, за якими надаються Послуги за цим Договором, передбачений у Додатку 1 до Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору. Перелік Послуг, що надаються за цим Договором, Графік надання Послуг та їх вартість передбачені у Додатку 2 до Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору. Послуги від імені Виконавця надає філія "Ваговий оператор" акціонерного товариства "Українська залізниця".

Згідно з п. 2.1. Договору послуги за цим Договором надаються ваговими поїздами у складі спеціального рухомого складу та локомотива вагового поїзда (далі - вагові поїзда). Використовується наступний спеціальний рухомий склад: вагоповірочні вагони, вагони-вагові майстерні, побутові пасажирські вагони (далі - Спеціальний рухомий склад). Для перевірки метрологічних характеристик використовуються відкалібровані робочі еталони: гирі та вагоповірочні візки масою 2000 кг.

Відповідно до п. 3.1. Договору Виконавець, враховуючи Графік надання послуг (Додаток 2 до Договору), здійснює розрахунок суми попередньої оплати за Послуги та супутні послуги, про що повідомляє Замовника на електронну адресу, зазначену у розділі 16 Договору, у вигляді інформаційного листа, який надсилається уповноваженою особою Виконавця, з накладенням КЕП через власну інформаційну систему Виконавця.

Пунктами 3.2.-3.4. Договору передбачено, що Замовник не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до дати надання Послуг оплачує Виконавцю 100% вартості Послуг згідно з попереднім розрахунком. Виконавець до направлення Спеціального рухомого складу перевіряє наявність достатньої суми коштів на особовому рахунку Замовника та може резервувати їх. Виконавець з урахування терміну доставки вантажів та Графіка надання послуг (Додаток 2 до Договору) оформлює перевізний документ для направлення Спеціального рухомого складу на станцію призначення.

Згідно з п. 3.12. Договору, виконавець розпочинає надання Послуг Замовнику після отримання на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця" передоплати у розмірі 100% вартості Послуги відповідно до попереднього розрахунку, направленого згідно з п. 3.1. Договору.

Серед обов`язків Виконавця, зокрема, значиться й надання Замовнику Послуги відповідно до умов цього Договору, за умови здійснення 100% попередньої оплати (п. 4.2.2 Договору).

Відповідно до п. 4.4.2. Договору Виконавець має право у разі відмови Замовника здійснювати попередню оплату згідно з умовами Договору або у разі недостатньої суми коштів, перерахованих Замовником на рахунок Виконавця, Виконавець має право не надавати/призупинити надання Послуги за Договором до перерахування передплати в повному обсязі суми коштів згідно з наданим Виконавцем розрахунком.

Згідно з п. 5.3.-5.6. Договору оплата Послуг відповідно до Договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Виконавця, вказаний у розділі 16 Договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування сум обслуговуючим банком на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Виконавця. Одержані кошти Виконавець зараховує на особовий рахунок Замовника. По мірі надання Послуг, Виконавцем відображається в особовому рахунку використання Замовником коштів за добу для оплати за послуги та супутні послуги, а також неустойки, пені.

Згідно п. 6.4. Договору сплачувати Виконавцю неустойку у розмірі вартості Послуги згідно з Додатком 2 до Договору у разі повідомлення Замовником про відмову від отримання Послуги або зменшення їх кількості.

Відповідно до п. 13.1. Договору Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до моменту його припинення.

Пунктом 13.2 Договору визначено, що договір припиняється:

- у зв`язку з припиненням Договору за взаємною згодою Сторін, або

- у зв`язку з односторонньою відмовою від Договору, у випадках та в порядку, прямо передбачених Договором, або

- з підстав, визначених законодавством.

Відповідно до п. 13.3. Договору кожна із Сторін має право відмовитись від Договору в односторонньому порядку шляхом відправлення повідомлення про односторонню відмову від Договору іншій Стороні за 30 (тридцять) днів до дати розірвання Договору. Договір вважається розірваним по закінченню тридцятиденного строку з дня одержання іншою Стороною відповідного повідомлення.

Усі правовідносини за цим Договором, що розпочалися до дати припинення дії Договору, регулюються положеннями цього Договору до повного здійснення розрахунків та виконання інших зобов`язань Сторін (п. 13.4. Договору).

Відповідно до п. 13.5. Договору припинення договору не звільняє Сторони від виконання зобов`язань, зокрема завершення розрахунків за надані Послуги, що виникли до такого припинення.

Згідно з п. 14.1. Договору невід`ємною частиною цього Договору є додатки:

Додаток 1 - "Перелік зважувальних приладів";

Додаток 2 - "Послуги, що надаються за Договором, Графік їх надання та вартість".

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

Так, Додатком 2 до Договору передбачено надання послуги щодо перевірки метрологічних характеристик зважувальних приладів та дату обслуговування 23.04.2024/23.10.2024 на суму 198 957 грн без ПДВ (238 748,40 грн з ПДВ).

Замовник надіслав виконавцю лист від 30.09.2024 №130-37-08/179 про одностороннє розірвання договору від 26.03.2024 №81/2024-д-ЦВОЮ (надійшло на адресу філії "Ваговий оператор" АТ "Укрзалізниця" 04.10.2024 та зареєстровано за вх. №ЦВО-20/166).

За твердженням позивача, за змістом наведених положень розірвання Замовником Договору в односторонньому порядку по своїй суті є відмовою від отримання послуг.

Таким чином, при розірванні договору в односторонньому порядку відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку, у розмірі вартості послуги згідно з Додатком 2 до Договору, а саме 198 957 грн без ПДВ. Така неустойка є штрафною санкцією в розумінні ст. 230 ГК України та відповідно до ст. 185, 188 ПК України не вважається об`єктом оподаткування ПДВ, тому при стягненні неустойки ПДВ не має включатися до її складу.

Лист №ЦВО-23/1395 від 20.11.2024 щодо сплати неустойки надіслано на електронну адресу відповідача, зазначену в розділі 15 цього Договору, проте станом на дату подання позовної заяви відсутні будь-які кошти на особовому рахунку Замовника з кодом платника НОМЕР_1.

Таким чином, Замовник та Виконавець укладаючи Договір узгодили його умови, зокрема, щодо кількості послуг, їх вартості, графіку отримання та взяли на себе взаємні зобов`язання, що є обов`язковими до виконання сторонами.

Відмова відповідача від послуг за Договором є закономірним наслідком дострокового розірвання Договору в односторонньому порядку, що на думку позивача передбачає застосування неустойки у розмірі вартості такої послуги, а саме 198 957 грн без ПДВ.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За положеннями ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між АТ "Українська залізниця" в особі філії "Ваговий оператор" АТ "Українська залізниця" та Акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі Філії «Богданівецький комбінат хлібопродуктів» акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація» договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. (ст. 901 ЦК України)

Статтею 902 ЦК України визначено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

За п. 3.1. Договору Виконавець, враховуючи Графік надання послуг (Додаток 2 до Договору), здійснює розрахунок суми попередньої оплати за Послуги та супутні послуги, про що повідомляє Замовника на електронну адресу, зазначену у розділі 16 Договору, у вигляді інформаційного листа, який надсилається уповноваженою особою Виконавця, з накладенням КЕП через власну інформаційну систему Виконавця.

В матеріалах справи відсутні документальні докази повідомлення замовника (відповідача) на електронну адресу, зазначену у розділі 15 Договору, у вигляді інформаційного листа, який надсилається уповноваженою особою виконавця (позивача), з накладенням КЕП через власну інформаційну систему виконавця (позивача) щодо розрахунку суми попередньої оплати за Послуги та супутні послуги.

За таких обставин, на переконання суду, проаналізувати строки в які замовник (відповідач) мав здійснити попередню оплату таких послуг не є можливим.

Згідно з ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Умовами укладеного між сторонами Договору, а саме п. 13.3. передбачено право кожної із сторін відмовитись від Договору в односторонньому порядку шляхом відправлення повідомлення про односторонню відмову від Договору іншій Стороні за 30 (тридцять) днів до дати розірвання Договору. Договір вважається розірваним по закінченню тридцятиденного строку з дня одержання іншою Стороною відповідною повідомлення.

Отже, умовами Договору не визначені конкретні підстави для дострокового розірвання договору в односторонньому порядку. Передбачена лише необхідність повідомлення іншу сторону.

Відповідач листом від 30.09.2024 №130-37-08/179 повідомив позивача про розірвання Договору відповідно до його п. 13.2 та п. 13.3. Тобто, цей лист є відмовою Замовника від Договору в односторонньому порядку, тобто одностороннім правочином про припинення договору.

Вказаний лист отримано позивачем 04.10.2024, що підтверджується самим позивачем у позовній заяві.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Господарським кодексом України закріплено право сторін на власний розсуд формулювати умову договору про штрафні санкції (з дотриманням правил ч. 1 ст. 231 ГК України), їх розмір, спосіб обчислення, підстави застосування, співвідношення із збитками.

Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У розділі 6. Договору погоджена відповідальність сторін.

Зокрема, у п. 6.4. Договору передбачена сплата Виконавцю неустойки у розмірі вартості Послуги згідно з Додатком 2 до Договору у разі повідомлення Замовником про відмову від отримання Послуги або зменшення їх кількості.

В матеріалах справи відсутнє повідомлення Замовником (відповідачем) про відмову від отримання Послуги або зменшення їх кількості.

За визначенням ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання є одностороннім правоприпиняючим правочином (у розумінні ст. 202 цього Кодексу), яку може вчинити сторона договору у якості реагування на порушення з боку іншої сторони. Відтак, необґрунтованою є та відмова від зобов`язання, яка вчинена за відсутності належної підстави, що (відсутність) сама по собі не спростовує правової природи відмови від зобов`язання як вольової і цілеспрямованої на припинення виконання зобов`язань дії відповідної сторони договору, у цьому випадку - відповідача.

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем односторонньої відмови від отримання послуги.

При цьому, сам по собі факт прострочення виконання зобов`язання відповідачем щодо оплати послуг у обумовлені Договором строки (яке є окремим порушенням зобов`язань, визначеним ст. 612 ЦК України) не може ототожнюватися із фактом односторонньої відмови Замовника від отримання послуги.

За порушення строків оплати сторонами у п. 6.3. Договору погоджена сплата Замовником Виконавцю пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Прострочення виконання зобов`язання, передбаченого сторонами у якості підстави для відповідальності за п. 6.3. Договору, позовних вимог щодо якої у межах цієї справи не заявлено.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує на те, що Договір розмежовує поняття як відмову від послуг та відмову від договору.

Так, п. 3.2. Договору, Замовнику надано право, не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до дати надання Послуг оплатити Виконавцю 100% вартості Послуг згідно з попереднім розрахунком.

В той же час, згідно з п. 3.1., 3.12. Договору Виконавець, враховуючи Графік надання послуг (Додаток 2 до Договору), здійснює розрахунок суми попередньої оплати за Послуги та розпочинає надання Послуг Замовнику після отримання передоплати у розмірі 100% вартості Послуги відповідно до попереднього розрахунку, направленого згідно з п. 3.1. Договору.

Відповідач стверджує, що не порушив умови Договору щодо передоплати та графіку надання послуги позивачем, оскільки Договором надано право відповідачу оплатити Виконавцю 100% вартості Послуг протягом 30 днів.

Отже, спір між сторонами у межах даної справи виник у зв`язку з неоднаковим тлумаченням змісту п. 3.2., 3.12. Договору щодо строку оплати послуг та, як наслідок, притягнення відповідача до відповідальності за відмову від отримання послуги.

Позивач помилково вважає, що поняття "розірвання договору" є тотожним поняттю "відмова від отримання послуги".

Відмова від послуг - це офіційне повідомлення про намір не отримувати послуги і не виконувати зобов`язання, пов`язані з їх отриманням. Вона може супроводжуватися відповідними наслідками (штрафи, компенсації).

При цьому необхідно розмежовувати: відмова від послуг - волевиявлення не отримувати послуги, розірвання договору - припинення договірних відносин.

Поряд з цим з аналізу п. 6.4. Договору, у Виконавця міг би виникнути обов`язок зі сплати неустойки у разі відмови від отримання послуг або зменшення їх кількості. В той же час, відмові від отримання послуги обов`язково має передувати її надання, чого не відбулось з боку позивача.

Позивач звертаючись з позовом до суду, визначаючи його підстави, помилково ототожнює факт розірвання договору на підставі п. 13.3 Договору з відмовою, на його думку, від отримання послуги.

Вищевказані доводи відповідача знайшли відповідне документальне підтвердження під час розгляду даного спору по суті.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.94 року серія A, №303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на встановлені обставини, всі інші доводи та міркування сторін не мають вирішального впливу на результат вирішення спору, тому з урахуванням принципу процесуальної економії не потребують детальної відповіді суду.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (ч. 3 ст. 74 ГПК України)

За приписами ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, позивачем всупереч ст. 13, 74 ГПК України за наявними матеріалами справи не доведено факту повідомлення з боку відповідача про відмову від отримання послуги, за який передбачено у п. 6.4. застосування відповідальності у вигляді стягнення неустойки, як підстави заявленого позову, що вказує на відсутність обов`язкової умови для задоволення такого позову.

Вказані обставини свідчать про недоведеність позивачем порушення його прав та інтересів відповідачем, що є підставою для відмови в задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 231, 233, 237, 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії «Ваговий оператор» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі Філії «Богданівецький комбінат хлібопродуктів» акціонерного товариства «Державна продовольчо- зернова корпорація» про стягнення неустойки у розмірі 198 957,00 грн - відмовити в повному обсязі.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна