ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відстрочення виконання рішення суду

20.05.2025 м. Дніпро№ 904/5479/23

Суддя Панна С.П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "ІНТЕРМЕТАЛ" про відстрочення виконання рішення суду

у справі

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрЕнергоІнжиніринг-2000", 61072, м.Харків, вул.Тобольська, б.42,

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "ІНТЕРМЕТАЛ", 49700, м.Дніпро, вул.Панікахи, будинок 2, корпус 12,

про стягнення передоплати за договором поставки №01/11 від 23.11.21р. та збитків спричинених його неналежним виконанням

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "ІНТЕРМЕТАЛ", 49700, м.Дніпро, вул.Панікахи, будинок 2, корпус 12,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрЕнергоІнжиніринг-2000", 61072, м.Харків, вул.Тобольська, б.42,

про зобов`язання виконати умови договору поставки

Представники сторін:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом) : не з`явився

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області 07.05.2024р. по справі №904/5479/23 в задоволенні первісних позовних вимог відмовлено у повному обсязі, в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2025р. по справі №904/5479/23 рішення суду першої інстанції скасовано частково, прийнято нове рішення, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничокомерційної фірми «Інтерметал» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрЕнергоІнжиніринг 2000» суму передплати за договором поставки № 01/11 від 23 листопада 2021 року в розмірі 630 000,00грн., збитки, спричинені неналежним виконанням договору в розмірі 329 427,38грн., збитки у вигляді неодержаного доходу (втраченої вигоди) в розмірі 834 833,12грн., 26 913,91грн. судового збору за подання позовної заяви, 40 370,86грн. - судового збору за подання апеляційної скарги.

На адресу суду, 30.04.2025р. надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "ІНТЕРМЕТАЛ" про відстрочення виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2025р. по справі №904/5479/23, що по своїй суті є відстроченням рішенням Господарського суду Дніпропетровської області 07.05.2024р.

Заявник, посилаючись на фінансову звітність (форма №1-мс) вказує, що станом на 31.12.2024 р. чистий прибуток підприємства за 2024 рік складає 49 500,00 грн., а тому стягнення заборгованості з відповідача фактично призведе до банкрутства відповідача. Заявник зауважує, що з 24.02.2022 р. російська федерація здійснила збройну агресію проти України, у зв`язку з чим в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введений воєнний стан, який триває і на даний час. Зазначені вище обставини, відповідно до повідомлення Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/ стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Згідно з ч. 1,2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

На виконання вказаної постанови Центрального апеляційного господарського суду, Господарським судом Дніпропетровської області 07.05.2025р. був виданий наказ.

Ухвалою суду від 08.05.2025р. прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "ІНТЕРМЕТАЛ" про відстрочення виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2025р. по справі №904/5479/23 та призначено її до розгляду у судовому засіданні 13.05.25 о 9:45год.

В судове засідання 13.05.2025р. з`явився представник відповідача (позивача за зустрічним позовом). Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) не з`явився, про місце, час та день судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 13.05.2025р. відкладено засідання по справі на 20.05.2025р. о 9:30год.

16.05.2025р. від представника відповідача (заявника) надійшли пояснення, в яких зазначає, що відповідач, на сьогоднішній день, здійснює господарську діяльність та має зобов`язання перед своїми контрагентами, в підтвердження чого надав укладені договори поставки з третіми особами. З заяви та доданих до неї доказів вбачається, що ТОВ ВКФ «Інтерметал» по Договору №20/02 від 20.02.2025р. отримало часткову оплату в розмірі 1 036 000,00грн., надходження залишку в розмірі 200 000,00грн. очікується до 31.05.2025р. Крім того, по Договору №0103 від 01.03.2025р. ТОВ ВКФ «Інтерметал» очікує надходження коштів в розмірі 1 800 000,00грн. до 27.11.2025р.

19.05.2025р. до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли заперечення щодо клопотання ТОВ ВКФ «ІНТЕРМЕТАЛ» про відстрочення виконання судового рішення, зміну способу та порядку виконання судового рішення (ст. 331 ГПК України), у яких зазначає, що обставини на які посилається боржник в своїй заяві про відстрочення виконання рішення суду, з урахуванням положень статті 331 ГПК України, не є тими виключними обставинами, які є підставою для відстрочки виконання рішення суду, адже їх наявність (відсутність) прямо залежить від власної діяльності відповідача. Надання відстрочення виконання рішення суду за таких обставин може призвести до необґрунтованого та невиправданого порушення балансу інтересів сторін та подальшого порушення боржником прав та інтересів стягувача у справі. Позивач вважає, що зі змісту заяви боржника про відстрочення виконання рішення суду, вбачається, що ним не обґрунтовано та не доведено суду наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим та є підставою для відстрочення виконання рішення суду у цій справі. Разом з цим, Боржником не надано доказів, що підтверджують обставини, які, на думку боржника, є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

19.05.2025р. до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача (заявника) надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.

Представник позивача та представник заявника у судове засідання 19.05.202р. не з`явились, про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомленні.

Дослідивши подану заяву про відстрочення виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Згідно з положеннями частин 3, 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У Господарському процесуальному кодексі України та спеціальному законі, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку (Закон України "Про виконавче провадження"), не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про надання розстрочки.

Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, і тому мають досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (аналогічні правові висновки наведено в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19, від 28.05.2024 у справі № 906/1035/23). Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Враховуючи те, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при її наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

У той же час, слід зважити на таке:

1) виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012);

2) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012);

3) відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі Суд) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II);

4) за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", №22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Визначення розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду належить до дискреційних повноважень суду. Дискреційні повноваження суду можуть полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.12.2021 у справі №1840/2970/18.

Стаття 42 Господарського кодексу України визначає підприємництво як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При цьому здійснення підприємницької діяльності на власний ризик означає покладення на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 617 Цивільного кодексу України, не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов`язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки як для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, так і для стягувача при затримці виконання рішення.

При цьому стягувач (позивач) проти задоволення заяви заперечує, посилаючись на відсутність виняткових обставин, які можуть слугувати підставою для надання відстрочення виконання рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки на один рік без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Аналізуючи поведінку відповідача, а також той факт, що відповідач просить не розстрочити виконання рішення суду (поділивши суму боргу на можливі і доступні для відповідача платежі), а відстрочити його на максимально допустимий законодавством строк - на один рік з моменту винесення рішення суду, вбачається спроба відповідача затягнути строки оплати наявного боргу.

Оскільки господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення, та не допускати їх настання, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними доказами, що відстрочення виконання рішення суду зробить реальною можливість отримання боргу позивачем і не зашкодить матеріальним інтересам та фінансовому стану останнього.

При цьому судом враховано, що після винесення судового рішення, відповідачем не вчинено жодних дій, направлених на добровільну сплату, навіть частково, заборгованості перед позивачем або домовленості із останнім щодо спірної заборгованості. Отже, така недобросовісна поведінка відповідача, щодо виконання взятих на себе договірних зобов`язань перед позивачем, свідчить не на користь заявника в частині зазначених у заяві намірів оплати боргу у подальшому.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність доказів на підтвердження надзвичайних (виключних) обставин, беручи до уваги заперечення позивача проти відстрочення виконання рішення, правові підстави для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду відсутні.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "ІНТЕРМЕТАЛ" про відстрочення виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Відмова в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення не позбавляє права на повторне звернення із відповідною заявою за наявності відповідних підстав.

Керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "ІНТЕРМЕТАЛ" про відстрочення виконання рішення суду - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення не позбавляє права на повторне звернення із відповідною заявою за наявності відповідних підстав.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено - 22.05.2025.

Суддя С.П. Панна