ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025м. ДніпроСправа № 904/199/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Де Гарно", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Дніпровська міська рада, м. Дніпро

про припинення шляхом розірвання договору оренди землі та додаткового договору до нього

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Янкіна Г.Д.

Представники:

Від позивача: Матросова Є.О., адвокат, ордер серії АЕ № 1253944 від 07.10.2024

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Де Гарно" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить:

- припинити шляхом розірвання договір оренди земельної ділянки серія та номер: 244, виданий 10.10.2012, видавник: Приватний нотаріус І.В. Мудрецька та додатковий договір до договору оренди землі, серія та номер: 522, виданий 09.04.2014, видавник: Приватний нотаріус І.В. Мудрецька, укладений між орендарем: Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест", та Територіальною громадою, орендодавцем: Територіальна громада міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, , номер запису про інше речове право: 5285697, опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка, загальною площею 0,4027га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:199:0015, яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, площа Стародубова академіка, земельна ділянка 1-Д.

Заява мотивована наступним.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Де Гарно" є власником об`єкта нерухомого майна, будівель та споруд за адресою пл. Академіка Стародубова, 1 Д, які розташовані на земельній ділянці за адресами: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Стародубова академіка, будинок 3 та Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Стародубова академіка, будинок 1-Д. Дніпровська міська рада 25.10.2023 винесла рішення за № 146/42 "Про надання ТОВ "Де Гарно", , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пл. Академіка Стародубова, 1 Д, 3 (Соборний район) по фактичному розміщенню будівель та споруд, незавершеного будівництва відновлювально-оздоровчого комплексу. Цим рішенням міська рада зобов`язала ТОВ "Енергоінвест" укласти з міською радою в установленому порядку договір про розірвання договору оренди землі (п. 1 цього рішення), здійснити нотаріальне посвідчення договору про розірвання договору оренди землі (п. 2.1 цього рішення) та провести державну реєстрацію прав за цим договором відповідно до вимог чинного законодавства. Станом на день подання позову договір оренди земельної ділянки площею 0,4027 га (кадастровий номер :03:199:0015), за адресою: площа Академіка Стародубова, 1 Д, який укладено 10.10.2012 між ТОВ "Енергоінвест" та Дніпропетровською міською радою не розірваний. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно актуальний запис про речове право оренди земельної ділянки, загальною площею 0,4027, кадастровий номер земельної ділянки: :03:199:0015, яка надавалась строком на 15 років в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест".

Позивач вважає, що оскільки ТОВ "Енергоінвест" не укладено з міською радою в установленому порядку договір про розірвання договору оренди землі від 10.10.2012, єдиним способом захисту порушеного права позивача щодо користування земельною ділянкою є припинення шляхом розірвання Договору оренди земельної ділянки серія та номер: 244, виданий 10.10.2012, видавник: Приватний нотаріус І.В. Мудрецька та додаткового договору до договору оренди землі.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявив і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Третя особа, Дніпровська міська рада, надала письмові пояснення, в яких зазначила, що, ураховуючи наявність об`єктів нерухомого майна земельній ділянці за адресою: м. Дніпро, площа Академіка Стародубова, буд.1Д, 3, які належать на праві приватної власності позивачу, право оренди земельною ділянкою загальною площею 0,4027 припинилось, та виникло право на отримання земельної ділянки по фактичному розміщенню нерухомого майна у ТОВ "Де Гарно". Міська рада просить розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2025 справу №904/199/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 21.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 20.02.2025; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Дніпровську міську раду.

Ухвалою суду від 20.02.2025 продовжено строк підготовчого провадження по справі №904/199/25 на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 24 березня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2025 позовну заяву залишено без руху, Товариству з обмеженою відповідальністю "Де Гарно" запропоновано протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати інформацію про наявність (відсутність) електронного кабінету у ТОВ "Де Гарно".

27 березня 2025 року від позивача до господарського суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та долучено відповідні докази.

20.03.2025 до господарського суду від позивача надійшло клопотання про зміну предмета позову (шляхом доповнення позовних вимог), в якому просить врахувати прохальну частину позову у наступній редакції:

припинити шляхом розірвання Договір оренди земельної ділянки серія та номер: 244, виданий 10.10.2012, видавник: Приватний нотаріус І.В. Мудрецька; додатковий договір до договору оренди землі, серія та номер: 522, виданий 09.04.2014, видавник: Приватний нотаріус І.В. Мудрецька, укладений між орендарем: Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест", та Територіальною громадою, орендодавець: Територіальна громада міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, , номер запису про інше речове право: 5285697, опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка, загальною площею 0,4027га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:199:0015, яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, площа Стародубова академіка, земельна ділянка 1-Д, БЕЗ УКЛАДЕННЯ Договору про розірвання Договору оренди землі серія та номер: 244, виданий 10.10.2012 року, видавник: Приватний нотаріус І.В. Мудрецька, між орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест", та Територіальна громада, орендодавець: Територіальна громада міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, .

Ухвалою суду від 01.04.2025 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Де Гарно" про зміну предмета позову, яка надійшла до суду 20.03.2024; призначено підготовче засідання на 28 квітня 2025 року.

10.04.2025 до господарського суду через систему "Електронний суд" надійшла заява про відкликання заяви про зміну предмета позову; позивач просить розглядати позовні вимоги, заявлені в первісній редакції позову.

Заява позивача про залишення без розгляду заяви від 20.03.2025 про зміну предмета позову судом задоволена; розгляду судом підлягають вимоги позивача про припинення шляхом розірвання договору оренди земельної ділянки серія та номер: 244, виданий 10.10.2012, видавник: Приватний нотаріус І.В. Мудрецька та додаткового договору до договору оренди землі, серія та номер: 522, виданий 09.04.2014, видавник: Приватний нотаріус І.В. Мудрецька, укладеного між орендарем: Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест", та Територіальною громадою, орендодавцем: Територіальна громада міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, , номер запису про інше речове право: 5285697, опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка, загальною площею 0,4027га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:199:0015, яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, площа Стародубова академіка, земельна ділянка 1-Д.

Ухвалою суду від 28.04.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 26.05.2025.

У підготовчі та судове засідання з розгляду справи відповідач не з`явився.

Направлені судом на адресу відповідача ухвали суду від 12.02.2024, від 05.03.2024, від 28.04.2025 повернуто підприємством зв`язку за зворотною адресою з довідкою АТ "Укрпошта" форми 20 "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п.4 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наявність провадження з розгляду даної справи у суді.

Господарський суд прийшов до висновку, що незнаходження відповідача за його адресою реєстрації, що має наслідком неотримання кореспонденції суду про повідомлення щодо часу та місця розгляду даної справи, не може прийматися до уваги судом, оскільки свідчить, що неотримання ухвал суду відповідачем відбулося саме з його вини. Відповідач, у разі незнаходження за його адресою реєстрації, повинен був докласти зусиль про отримання поштових відправлень за цією адресою. Крім того, неотримання ухвал суду відповідачем у вказаному випадку не може бути причиною для порушення законного права позивача на розумний строк розгляду його справи.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2025, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи судом досліджені наявні в матеріалах справи докази.

У судовому засіданні 26.05.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2012 року Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест" (орендар) укладено договір оренди, відповідно до умов якого (п.1) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку по фактичному розміщенню будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: пл. Академіка Стародубова, 1 Д (а.с.82-85 том 1).

Підставою для укладення даного договору оренди земельної ділянки є рішення міської ради від 25.07.2012 №129/26 (п.1.1. договору, а.с.92-93 том 1).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,4027га (п.2 договору).

Договір укладено на п`ятнадцять років (п.8. договору).

Згідно п.34 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку.

Пунктом 35 договору передбачені умови припинення його дії.

Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; вилучення земельної ділянки для суспільних потреб; ліквідація юридичної особи-орендаря; інших випадках, передбачених законом.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною, обов`язків, передбачених договором (п.36 договору).

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.41 договору).

Договір посвідчено Мудрецькою І.В., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 10.10.2012, реєстровий №214.

09.04.2014 між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест" укладено Додатковий договір до договору оренди землі від 10.10.2012 (а.с.157 том 1).

На підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12291180 від 09.04.2014 12:56:31, державним реєстратором Мудрецькою І.В., Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська область зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно договір оренди земельної ділянки, серія та номер: 244, виданий 10.10.2012 року видавник: Приватний нотаріус І.В. Мудрецька; додатковий договір до договору оренди землі, серія номер 522 від 09.04.2014 (копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію Іншого речового права від 09.04.2014 в матеріалах справи).

Таким чином, договір оренди земельної ділянки від 10.10.2012 (з додатковою угодою до нього) укладений на строк до 09.04.2029.

Станом на дату укладення договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,4027га, яка знаходиться за адресою: пл. Академіка Стародубова, 1 Д, власником будівель і споруд, які розташовано на цій земельній ділянці, було Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест" (Інформаційна довідка № 424567898 від 29.04.2025 міститься в матеріалах справи).

16.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест" (продавець) та громадянами України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (покупці), укладено договори купівлі-продажу будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (спільна часткова власність).

09.08.2023 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (дарувальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Де Гарно" (обдаровуваний) укладено договір дарування нерухомого майна, згідно якого дарувальники відчужили по частці належного їм нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, площа Академіка Стародубова, будинок 1-Д (договір №662, а.с.20 том 1).

На підставі Договору дарування нерухомого майна від 09.08.2023 № 662, посвідчений приватним нотаріусом Павленко Інною Василівною та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.08.2023 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Де Гарно" зареєстровано право власності на будівлі та споруди: А-1 ангар; а-1 склад; а' ганок; а'' ганок; Б гараж; В мийка; Г гараж; Д гараж; Е гараж; Ж гараж; З майстерня; И сарай, К навіс; Л, Н, О навіси (тимчас.); М склад (тимчас.). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01 (Витяг з Державного реєстру речових прав № 342192414 від 09.08.2023, а.с.22 том 1).

Зазначені вище будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, що належить територіальній громаді міста за адресою: АДРЕСА_1 .

09.08.2023 між ОСОБА_1 (дарувальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Де Гарно" (обдаровуваний) укладено договір дарування нерухомого майна, згідно якого дарувальник відчужив належне йому нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (договір №661, а.с.23 том 1).

Як зазначено у пункті 1.4. договору дарування, відчужуване майно належить Капустіну В.Л. на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2020, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та ОСОБА_1 ..

На підставі Договору дарування нерухомого майна від 09.08.2023 № 661, посвідчений приватним нотаріусом Павленко Інною Василівною та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.08.2023 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Де Гарно" зареєстровано право власності на будівлі та споруди: об`єкт нерухомості загальною площею (кв.м): 1022.2, Опис: А-2 незавершене будівництво 40% готовності, під А-2 підвал. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Тип об`єкта: незавершене будівництво, Відновлювально-оздоровчий комплекс, об`єкт житлової нерухомості: Ні. На земельній ділянці за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Стародубова академіка, будинок 3 (Витяг з Державного реєстру речових прав № 342192414 від 09.08.2023, а.с.24 том 1).

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності" від 14.05.2013 № 233 VІІ, за Територіальною громадою міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,4027 га (кадастровий номер :03:199:0015), пл. Академіка Стародубова, 1 Д; номер відомостей про речове право: 5280373 (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 404771012 станом на 21.11.2024, а.с.81).

Дніпровська міська рада 25.10.2023 ухвалила рішення за № 146/42 "Про надання ТОВ "Де Гарно", , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пл. Академіка Стародубова, 1 Д, 3 (Соборний район) по фактичному розміщенню будівель та споруд, незавершеного будівництва відновлювально-оздоровчого комплексу", за змістом якого вирішила, зокрема:

Договір оренди землі від 10.10.2012, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І. В. 10.10.2012 за реєстровим номером 214 (державна реєстрація від 09.04.2014 № 5285697), припинити шляхом розірвання за взаємною згодою сторін, уклавши договір про розірвання цього договору оренди землі, а право користування Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест", , земельною ділянкою, площею 0,4027 га (кадастровий номер :03:199:0015), по пл. Академіка Стародубова, 1 Д визнати таким, що припинилось (пункт 1 рішення);

- зобов`язати ТОВ "Енергоінвест": укласти з міською радою в установленому порядку договір про розірвання договору оренди землі (п. 1 цього рішення) (п.2.1. рішення);

- здійснити нотаріальне посвідчення договору про розірвання договору оренди землі (п. 2.1 цього рішення) та провести державну реєстрацію прав за цим договором відповідно до вимог чинного законодавства (п.2.2. рішення);

- відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" ініціатор розірвання ТОВ "Енергоінвест" - має сплатити орендну плату за один рік з моменту виконання п. 2.2 цього рішення, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладання договору оренди цієї земельної ділянки на тих самих умовах з наданням відповідної документації із землеустрою (п.3. рішення)

- надати ТОВ "Де Гарно", , дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пл. Академіка Стародубова, 1 Д, 3 по фактичному розміщенню будівель та споруд, незавершеного будівництва відновлювально-оздоровчого комплексу (графічний матеріал додається) (п.4. рішення):

Зобов`язати ТОВ "Де Гарно": замовити у суб`єктів господарювання, що є розробниками документації із землеустрою, згідно з вимогами, передбаченими чинним законодавством, розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та подати цей проєкт до міської ради для прийняття відповідного рішення (п.5.1. рішення);

це рішення втрачає чинність, якщо під час розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки виникне невідповідність між об`єктами нерухомого майна, розташованими на земельній ділянці, та зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно правом власності на них (п.6.2.).

Доказів припинення договору оренди шляхом укладення міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест" в установленому порядку договору про розірвання договору оренди землі від 10.10.2012 матеріали справи не містять.

ТОВ "Де Гарно" у грудні 2024 року звернулося до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павленко І.В. із заявою на припинення Договору оренди земельної ділянки від 10.10.2012 та додаткового договору до договору оренди землі від 09.04.2014, просило здійснити реєстрацію автоматичного переходу оренди (права користування на земельну ділянку) до ТОВ "Де Гарно" на підставі ст. 120 ЗКУ, щодо набуття права власності на будівлі/споруди.

Однак, 12.12.2024, Вих. № 130/02-31, ТОВ "Де Гарно" отримало Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач просить припинити договір оренди земельної ділянки, укладений між міською радою та ТОВ "Енергоінвест" від 10.10.2012 та додаткову угоду до нього шляхом його розірвання. ТОВ "Де Гарно" посилається на невиконання ТОВ "Енергоінвест" пунктів 2.1., 2.2. рішення Дніпровської міської ради № 146/42 від 25.10.2023, що унеможливлює затвердження проекту землеустрою, розробленого на його замовлення у територіальному органі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, та порушує право позивача, як власника об`єктів нерухомого майна, на отримання земельної ділянки у користування.

Отже, предметом заявленого Позивачем позову є вимога про припинення договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною виникнення спору є прагнення Позивача внести зміни до Державного реєстру речових прав про припинення права користування земельною ділянкою відповідачем.

Відповідно до частини 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога Позивача до Відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

У ст. 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження Позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено Відповідачем.

Способи захисту прав на земельні ділянки передбачено положеннями ст. 152 ЗК України, згідно з частиною 2 якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до положень частини 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Зазначений у частині 3 ст. 152 ЗК України перелік способів захисту у земельних спорах не є вичерпним.

Згідно з частиною першою статті 93 Земельного кодексу України та статтею 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства ( ст. 13 Закону України "Про оренду землі" ).

Відповідно до частин першої та другої статті 30 Закону України "Про оренду землі" № 161-XIV зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (ст. 32 Закону України "Про оренду землі").

За змістом пункту 36 договору оренди землі, укладеного між сторонами, зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

У статті 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Порядок заміни сторони у зобов`язанні, внесення змін до договору врегульовані загальними нормами ЦК України, а підстави та порядок переходу прав на земельну ділянку при переході права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташовані на ній, визначаються положеннями Земельного та Цивільного кодексів України.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, правовими підставами зміни договору є істотне порушення договору другою стороною, а також інші випадки, встановлені договором або законом.

Натомість, зміна власника будівель і споруд, які розміщені на спірній земельній ділянці, не є підставою його розірвання.

Пунктами "а", "е" частини першої статті 141 Земельного кодексу України встановлено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований.

Тобто, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачено механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Підстави та порядок переходу права на земельну ділянку при переході права власності на розташовані на ній житловий будинок, будівлю або споруду визначаються статтею 377 ЦК України та статтею 120 ЗК України.

За частиною першою статті 377 ЦК України (в редакції, чинній на дату набуття позивачем права власності на нерухоме майно) до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

За частиною першою статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва або частку у праві спільної власності на такий об`єкт), який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). Істотною умовою договору, який передбачає такий перехід права власності, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї) (ч.16 ст.120 Земельного кодексу України).

Частиною четвертою статті 120 Земельного кодексу України (в редакції, яка була чинною на дату укладення договорів дарування - 09.08.2023) передбачено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

У випадках та порядку, визначених частинами першою і другою, абзацами першим і другим частини третьої, частиною четвертою, абзацами першим і другим частини п`ятої цієї статті, документи, що підтверджують набуття права власності, права оперативного управління, господарського відання на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва чи частку у праві спільної власності на такий об`єкт), є підставою для державної реєстрації переходу до набувача права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт (частина 7 ст.120 Земельного кодексу України).

За змістом цих норм законодавець встановив імперативний припис щодо переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду та передбачив відповідну підставу для припинення права користування земельною ділянкою у випадку набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

І такий перехід права на земельну ділянку до нового набувача жилого будинку, будівлі або споруди відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою.

При цьому договір, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, має містити таку істотну умову, як кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку із набуттям права власності на ці об`єкти (частина 8 статті 120 ЗК України).

Тобто, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 Земельного кодексу України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають користувачами земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому користувачу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду № 922/595/18 від 29 січня 2019 року зазначено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, ч. 2 ст. 120 ЗК України. Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача ( п. "е" ч. 1 ст. 141 ЗК України).

Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства (п.8.5. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/18560/16).

За змістом положень статей 125, 126 Земельного кодексу України право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/18560/16, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі №921/158/18 зазначила, що згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована, ніхто інший, окрім власника цього об`єкта, не може претендувати на вказану земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Згідно з частиною третьою статті 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Тобто особа, яка набула право власності на це нерухоме майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно (подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №915/672/17, від 17.04.2018 у справі №922/2883/17, від 30.05.2018 у справі №908/1990/17, від 05.06.2018 у справі №920/717/17, від 20.06.2018 у справі №913/661/17, від 27.06.2018 у справі №921/613/17-г/17, від 05.09.2018 у справі №904/9027/17, від 04.10.2018 у справі №904/326/18, від 04.06.2019 у справі №914/1925/18, від 26.11.2019 у справі №917/92/19).

У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки, відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, до якого переходить право оренди, набуває право оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/3655/17, від 05.09.2018 у справі №904/9027/17, від 07.11.2018 у справі №910/20774/17, від 29.11.2018 у справі №915/1416/17, від 06.12.2018 у справі №902/1592/15, від 27.02.2019 у справі №913/661/17 від 06.03.2019 у справі №914/2687/17, від 04.06.2019 у справі №914/1925/18, від 26.11.2019 у справі № 917/92/19.

Ураховуючи викладене, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також право оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки (подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 у справі №920/675/17, від 26.11.2019 у справі №917/92/19, від 18.02.2020 у справі №907/132/19).

Таким чином, після проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості та переходу до нового власника відповідно до статей 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України прав і обов`язків орендаря земельної ділянки за договором оренди землі, новий власник звертається до державного реєстратора для проведення державної реєстрації відповідного права оренди на підставі поданого ним чинного договору оренди землі. При цьому укладення з орендодавцем та подання державному реєстратору додаткової угоди до договору оренди землі про заміну сторони договору чинним законодавством України не передбачено, відтак не є обов`язковим (подібний правовий висновок щодо застосування частини другої статті 651 ЦК України у правовідносинах щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зокрема заміни орендаря у договорі оренди в судовому порядку шляхом визнання укладеним договору оренди (додаткової угоди до договору) викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 927/79/19).

За вказаних обставин, ураховуючи наявність об`єктів нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці за адресою м. Дніпро, площа Академіка Стародубова, буд.1Д, які належать на праві власності позивачу, до нього перейшло право користування відповідною земельною ділянкою по фактичному розміщенню зазначеного нерухомого майна на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ч.1,3 ст. 626 ЦК України двостороннім договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Отже, правова природа двостороннього договору передбачає волевиявлення обох сторін договору на зміну, припинення або встановлення прав та обов`язків сторін цього договору.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Враховуючи, що відповідно до положень статті 120 Земельного кодексу України, ТОВ "Енергоінвест" втратив право власності на нерухоме майно у зв`язку з укладанням договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.10.2019, укладений між ТОВ "Енергоінвест" з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , права та обов`язки ТОВ "Енергоінвест", як орендаря, передбачені договором оренди землі від 10.10.2012, у відповідача також припинилися.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Заявник - власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Приписами п.п.2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зазначено, що державній реєстрації прав підлягають, зокрема - право користування (сервітут); право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду з одночасним набуттям речових прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, подається одна заява про державну реєстрацію прав на такі об`єкти. При цьому одна заява подається лише у разі, якщо речові права на житловий будинок, будівлю, споруду та земельну ділянку, на якій вони розташовані, реєструються за однією особою.

Договір оренди землі із попередніми землекористувачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 10.10.2012 припинив свою дію внаслідок заміни сторони у такому зобов`язанні на підставі приписів ч. 3 ст. 7, ст. 31 Закону України "Про оренду землі", ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст.126 Земельного кодексу України).

Суд відзначає, що ч. 1,2 ст.120 Земельного кодексу України передбачає виняток із загального правила, передбаченого ст.125 Земельного кодексу України про виникнення права власності або користування з моменту "державної реєстрації права".

Тобто, в усіх випадках переходу права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, право на земельну ділянку виникає в набувача одночасно із виникненням права на зведені на ній об`єкти. Подальша "реєстрація земельної ділянки" (ст. 202 Земельного кодексу України) та права на земельну ділянку (Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") можуть бути здійснені з метою запобігання спорам та створення можливості для наступного відчуження земельної ділянки за договором.

За таких обставин, проведення припинення державної реєстрації спірного договору оренди землі є необов`язковою, враховуючи той факт, що відбулась заміна сторони у зобов`язанні.

В той же час, позивач, як новий власник придбаного ним об`єкту нерухомості, незважаючи на вже здійснений до нього перехід права користування спірною земельною ділянкою, з огляду на вищевикладені положення чинного на теперішній час законодавства, не позбавлений права укласти (переоформити) відповідний договір оренди землі у судовому порядку.

Укладення договору оренди земельної ділянки необхідне для подальшого запобігання спорам, які можуть виникнути між землекористувачем та власником спірної земельної ділянки щодо її використання та виконання зобов`язань щодо сплати орендної плати.

Суд відзначає, що до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів та вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, необхідною умовою для звернення до суду із відповідним позовом є порушення прав та охоронюваних законом інтересів особи позивача у справі.

Враховуючи, що договір оренди землі з попереднім землекористувачем від 10.10.2012 припинив свою дію в силу закону, внаслідок заміни сторони у зобов`язанні на підставі приписів ч. 3 ст. 7, ст. 31 Закону України "Про оренду землі", ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, позовні вимоги ТОВ "ДеГарно" про припинення договору оренду землі з додатковою угодою до нього шляхом розірвання договору оренди землі від 10.10.2012 не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Де Гарно" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Дніпровська міська рада про припинення шляхом розірвання договору оренди землі та додаткового договору до нього залишити без задоволення.

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.05.2025

Суддя Н.М. Євстигнеєва