ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,
при секретарі судового засідання Кравець А.Є., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про стягнення 513397,29 грн. заборгованості по заробітній платі, -
в межах справи № 905/169/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю КРАСНОЛИМАНСЬКЕ,
розпорядник майна - арбітражний керуючий Карауш Ю.В. (свідоцтво № 1051 від 11.07.2013), -
учасники справи не з`явились, -
Вказана ухвала суду вручена представнику позивача - адвокату Трун О.В. рекомендованою поштою 06.05.2025, відповідачу - 01.05.2025 в його зареєстрований електронний кабінет в системі "Електронний суд". Отже, про дату та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином.
12.05.2025 через систему «Електронний суд» відповідач подав відзив на позовну заяву, з додатками за переліком.
У судовому засіданні 27.05.2025 сторони участі не приймали, про розгляд справи повідомлені у встановленому порядку. Витребувані від позивача письмові пояснення щодо звернення/не звернення до господарського суду із заявою про грошові вимоги до боржника в порядку ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства в межах справи № 905/169/25 не подано, про причини суд не повідомлено, до господарського суду не надходило від позивача клопотань про розгляд справи без його участі.
Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КузПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно з частиною 4 статті 7 КУзПБ у разі якщо господарський суд, розглядаючи в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спір про стягнення з боржника грошових коштів, встановить, що позивачем у такому спорі подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами до боржника, господарський суд залишає такий позов без розгляду.
Позивачем не надано суду письмові пояснення щодо звернення/не звернення до господарського суду із заявою про грошові вимоги до боржника з таким самим предметом як у цьому спорі в порядку ст. 45 КУзПБ в межах справи № 905/169/25.
Водночас, з відомостей комп`ютерної бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» і Єдиного державного реєстру судових рішень офіційного веб-портала Судова влада України по справі № 905/169/25 про банкрутство ТОВ "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" встановлено, що через систему «Електронний суд» 25.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до господарського суду із заявою про грошові вимоги до боржника на підставі ст. 45 КУзПБ (вх.№ 2937/25 від 28.04.2025). У цій заяві просив про визнання його вимог як кредитора ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» у розмірі 513397,29 грн, що складається з боргу із заробітної плати, компенсації невикористаної відпустки та компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
У зв`язку із оскарженням в апеляційному порядку ухвали Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю КРАСНОЛИМАНСЬКЕ, матеріали справи № 905/169/25 скеровані 16.04.2025 до Східного апеляційного господарського суду на його запит, що унеможливило вирішення питання щодо прийняття до розгляду поданих заяв з грошовими вимогами до боржника, тому ухвалою господарського суду від 05.05.2025 у справі № 905/169/25 відкладено вирішення питання щодо прийняття заяви ОСОБА_1 з вимогами в розмірі 513397,29 грн. (вх. № 2937/25 від 28.04.2025).
Згідно відомостей комп`ютерної бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» і Єдиного державного реєстру судових рішень офіційного веб-портала Судова влада України, постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 у справі № 905/169/25 залишено без змін. Проте станом на 27.05.2025 матеріали справи № 905/169/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю КРАСНОЛИМАНСЬКЕ на адресу Господарського суду Донецької області не повертались, питання щодо прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 з вимогами в розмірі 513397,29 грн. (вх. № 2937/25 від 28.04.2025) не вирішено.
Суд зазначає, що позовна заява конкурсного кредитора про стягнення заборгованості, подана як до так і після відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, має розглядатись судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
Водночас, в абзаці другому частини чотирнадцятої статті 39 КУзПБ законодавець імперативно визначив, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними і забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах цього провадження.
За змістом статті 1 КУзПБ конкурсними є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Частинами першою, шостою статті 45 КУзПБ унормовано, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в національній валюті України і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні.
Згідно з частиною четвертою цієї статті Кодексу для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.
Відтак, відповідно до вказаних норм законодавства конкурсний кредитор, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, пред`являти вимоги до боржника має тільки в межах справи про банкрутство і вимагати їх задоволення в порядку, передбаченому нормами Кодексу України з процедур банкрутства.
Саме ухвала за результатами розгляду грошових вимог кредиторів є формою судового рішення про повне або часткове визнання або відмову у визнанні грошових вимог кредитора до боржника та підставою для задоволення (погашення) визнаних грошових вимог у порядку передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.
Суду відомо, що як заява про визнання кредиторських вимог так і позов про стягнення боргу у цій справі обґрунтовані наявністю у ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» грошового зобов`язання у розмірі 513397,29 грн, що складається з боргу із заробітної плати, компенсації невикористаної відпустки та компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Отже, предмет і підстави вимог конкурсного кредитора до боржника, як у позовному провадженні шляхом стягнення заборгованості, так і в процедурах банкрутства є тими самими.
Відповідно до положень частини чотирнадцятої статті 39, статей 45, 47 КУзПБ пріоритетним є прийняття судового рішення про визнання кредиторських вимог конкурсного кредитора по відношенню до позовного провадження у справі про стягнення заборгованості. Провадження у справі, за позовом про стягнення заборгованості, складом суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, на підставі пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України має бути зупинене до вирішення у справі про банкрутство питання щодо визнання кредиторських вимог конкурсного кредитора і прийняття з цього приводу судового рішення. Після прийняття у справі про банкрутство судового рішення щодо розгляду кредиторських вимог конкурсного кредитора, провадження у справі за позовом про стягнення заборгованості підлягає поновленню і закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України. Якщо на момент отримання матеріалів справи позовного провадження про стягнення заборгованості, направлених в справу про банкрутство на підставі частини третьої статті 7 КУзПБ, у справі про банкрутство вже прийняте судове рішення щодо розгляду кредиторських вимог конкурсного кредитора, то провадження у справі за таким позовом конкурсного кредитора підлягає закриттю судом у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство на тій же підставі.
Близька за змістом правова позиція зазначена у постановах Верховного суду від 30.11.2021 у справі №910/638/20 (925/184/20), від 23.09.2021 у справі №904/4455/19.
Відповідно до ч. 5 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 2, 227, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття 27.05.2025 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.В. Величко