ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

21 травня 2025 року Справа № 903/390/25

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Королюка І.В. розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом: Опорного закладу загальної середньої освіти Прилісненський ліцей Прилісненської сільської ради Волинської області, с. Прилісне, Камінь-Каширський р-н, Волинська обл.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут, м. Луцьк

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 66 423,35 грн,

В засіданні приймали участь:

від позивача: н/з

від відповідача: Корнійчук І. Манаф-кизи

ВСТАНОВИВ:

03.04.2025 через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява (сформована 02.04.2025) Опорного закладу загальної середньої освіти Прилісненський ліцей Прилісненської сільської ради Волинської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 12.01.2023, №2 від 04.04.2023, №3 від 01.06.2023, №4 від 01.07.2023, №5 від 01.08.2023 до договору № 23-23/169 від 28.12.2022 та стягнення 66 423,35 грн.

Ухвалою суду від 07.04.2025 позовну заяву Опорного закладу загальної середньої освіти Прилісненський ліцей Прилісненської сільської ради Волинської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 66423,35 грн залишено без руху. Встановлено Опорному закладу загальної середньої освіти Прилісненський ліцей Прилісненської сільської ради Волинської області строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду впродовж 10-ти календарних днів з дня одержання цієї ухвали: доказів сплати судового збору в сумі 14 534,40 грн.

Позивач ухвалу суду отримав 10.04.2025. Строк для усунення недоліків по 21.04.2025.

21.04.2025 надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви та долучення доказів сплати судового збору в сумі 14 534,40 грн.

Ухвалою суду від 23.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 21 травня 2025 року на 11:00 год.

Відповідач ухвалу суду отримав 24.04.2025.

Строк для подання відзиву по 09.05.2025.

08.05.2025 надійшов відзив відповідача, згідно якого позовні вимоги заперечує. Вказує, що підставами для внесення змін до договору додатковими угодами №1, №2, №3 та №4 слугували офіційно прийняті нормативно-правові акти, а саме постанова НКРЕКП № 1788 від 21.12.2022 Постанова НКРЕКП №1795 від 21.12.2022. Документальним підтвердженням для укладання додаткової угоди №5 став експертний висновок Харківської торгово-промислової палати № 630/23 від 31.07.2023, де визначено: середньозважена ціна електричної енергії на РДН в ОЕС України за червень (01.06-30.06) 2023 року, грн/МВт.год 2 971,47 (без ПДВ). Середньозважена ціна електричної енергії на РДН в ОЕС України за серпень (01.07- 31.07) 2023 року, грн/МВт*год 3 669,87 (без ПДВ). Відсоток коливання ціни +23,50% та видруківка з сайту «Оператора ринку» з ціновими показниками за червень 2023р. та липень 2023р. Неможливість підняття ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від тієї, що встановлена у договорі, створює ризики як для постачальників, які нестимуть матеріальні втрати від реалізації товарів за нижчими цінами, ніж встановлені на ринку, так і для покупців, які у випадку розірвання таких договорів не зможуть забезпечити належну та безперебійну роботу державних та комунальних підприємств. 01 серпня 2023 року, до розрахунку відсотку коливання ціни було взято середньозважена ціна за одиницю товару на РДН за місяць, що передує місяцю підняття ціни липень 2023р. з попереднім (суміжним) місяцем червень 2023р. Фактичне споживання електричної енергії замовником становило 85 942 кВт/год (фактичний обсяг позивач підтверджує в розрахунку до позовної заяви), що є меншим навіть за узгоджену кількість згідно з останніми редакціями договору. Тобто постачальником була забезпечена технічна можливість повного постачання узгодженого обсягу, і факт того, що замовник не спожив повністю погоджену кількість електроенергії, жодним чином не може бути поставлений у вину відповідачу. У провадженні Господарського суду Волинської області перебуває справа №903/363/25, у якій також оспорюється додаткова угода №5 від 01.08.2023 до договору про постачання електричної енергії №23-23/169 від 28.12.2022. Зазначена справа порушена за позовом Камінь-Каширської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Прилісненської сільської ради до того ж самого відповідача ТОВ «Волиньелектрозбут». У цій справі прокуратура просить визнати недійсною ту саму додаткову угоду №5, яка є предметом розгляду й у цій справі. Таким чином, хоча формально позивачі є різними суб`єктами (ліцей та прокуратура), у зазначених справах є тотожність предмета позову визнання недійсною додаткової угоди №5. Також спори випливають із одних і тих самих правовідносин, і рішення в одній справі може вплинути на іншу. Це може створити ризик ухвалення різних за змістом судових рішень, що суперечить принципу правової визначеності. У зв`язку з цим відповідач просить суд взяти до уваги факт наявності іншої справи з тим самим предметом позову, яка вже перебуває у провадженні суду, та оцінити можливість залишення позову без розгляду в цій частині з метою запобігання подвійного розгляду ідентичного спору.

19.05.2025 надійшло клопотання ТОВ Волиньелектрозбут про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

У заяві від 21.05.2025 позивач розгляд справи просить здійснювати без участі його представника.

У судовому засіданні представниця відповідача клопотання про зупинення провадження у справі підтримала.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами п.11 ч.1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках встановлених п.7 ч.1 ст.228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте мають значення для розгляду справи, провадження в якій зупиняється.

Судом встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду від 29.01.2025 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу №920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692623,48 грн.

У справі №920/19/24 постало питання правомірності укладення додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару до договору про публічні закупівлі. Сторони підвищували ціну не більше ніж на 10% від попередньо визначеної додатковими угодами про збільшення ціни, що призвело до підвищення ціни на 100,75% від тієї, що визначена основним договором.

Передаючи справу №920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд в ухвалі від 29.01.2025, зокрема, вважав, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", вказавши при цьому, що у разі коливання ціни товару на ринку, ціна за одиницю може бути збільшена пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку, але більше ніж на 10% від тієї ціни, що передбачена договором або додатковими угодами до нього про зміну ціни. При цьому, загальна ціна договору не повинна змінюватися.

Отже, спір у справі №920/19/24, як і у даній справі, виник у зв`язку з тим, що внаслідок укладення додаткових угод до договору про постачання електричної енергії вартість 1кВт-год електроенергії сукупно зросла, і це призвело до підвищення ціни на понад 10% від тієї, яка визначена основним договором, з одночасним зменшенням обсягів постачання.

Ухвалою Великої палати Верховного Суду від 09.04.2025 №920/19/24 прийнято до розгляду справу за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне партнерство» про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне партнерство» на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024. Призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 12 год 00 хв 21.05.2025.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що правовий висновок за результатами розгляду справи №920/19/24 щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", може вплинути на висновки суду у даній справі, оскільки підставою укладення оспорюваних додаткових угод, які просить визнати позивач недійсними, була саме вказана правова норма.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з ч.4 ст.236 ГПК України та ч.6 ст.13 Закону "Про судоустрій і статус суддів", при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Суд зауважує, що однакове застосування закону забезпечує його загальнообов`язковість, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

При цьому судом враховано, що Господарським процесуальним кодексом України визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, судової палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/109447/17.

Ураховуючи вищевикладене, з метою забезпечення єдності судової практики, принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та з огляду на подібність правовідносин у справі №903/390/25 та у справі №920/19/24 з урахуванням критеріїв подібності, визначених у пунктах 39, 96, 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, суд вважає необхідним зупинити провадження у справі №903/390/25 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 228, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут від 19.05.2025 про зупинення провадження у справі задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі №903/390/25 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256ГПК України

Повний текст ухвали складено та підписано 22.05.2025.

Суддя С. В. Бідюк