ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" травня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/2714/23 (752/8912/19)

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Прохоров С.А.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3
про стягнення коштів
справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 01 лютого 2019 року між нею та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено договір позики, за умовами якого відповідачі отримали від неї в борг 860 282 доларів США, що еквівалентно 23 829 811,40 грн, та зобов`язалися повернути їй таку ж суму коштів до 10 лютого 2019 року солідарно.

В зазначений строк відповідачі позику не повернули та ухиляються від виконання зобов`язання.

Враховуючи викладене, позивачка ОСОБА_1 просила стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 860 282 доларів США, що за курсом Національного Банку України (далі - НБУ) еквівалентно сумі у розмірі 23 829 811,40 грн, та судові витрати.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року у складі судді Колдіної О. О. позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 860 282 доларів США, що на момент звернення до суду еквівалентно 23 829 811,40 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 , до якої приєднався відповідач ОСОБА_3 , задоволено частково. Апеляційну скаргу арбітражної керуючої Єрьоміної О. Ю. задоволено. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року скасовано, а матеріали справи № 752/8912/19 передано до Господарського суду Харківської області, на розгляді якого перебуває справа № 922/2714/23 про банкрутство ОСОБА_2 .

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 05 липня 2023 року у справі № 922/2714/23 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 арбітражну керуючу Єрьоміну О. Ю. В резолютивній частині вказано, що ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення 05 липня 2023 року. Вказані дані наявні у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Тому, з огляду на положення частини третьої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Подібний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17, у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 921/557/15-г/10, від 06 лютого 2020 року у справі № 910/1116/18, від 12 січня 2021 року у справі № 334/5073/19.

Посилаючись на те, що умовами договору позики від 01 лютого 2019 року визначено солідарну відповідальність відповідачів, апеляційний суд виходив з неможливості розділу вимог про стягнення заборгованості за цим договором.

Тому спір, який виник між сторонами у цій справі, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції. При цьому необхідності закриття провадження у справі немає, оскільки зазначені дії можуть призвести до створення перешкод позивачу у доступі до правосуддя та унеможливить захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених статтею 45 КУзПБ.

Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2025 року касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Волошиної Наталії Леонідівни залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року залишено без змін.

В своїй постанові від 12.02.2025 Верховним судом було зазначено, що у справі, яка переглядається, апеляційний суд правильно застосував до спірних правовідносин правові висновки, викладені у вищевказаних постановах Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, а також дійшов обґрунтованого висновку про передачу матеріалів справи до Господарського суду Харківської області, на розгляді якого перебуває справа № 922/2714/23 про банкрутство ОСОБА_2 .

Доводи касаційної скарги про те, що відповідно до умов договору позики від 01 лютого 2019 року у відповідачів виник солідарний обов`язок повернути позикодавцеві кошти і кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, є необґрунтованими, оскільки зі змісту вищенаведених положень статті 7 КУзПБ вбачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24 березня 2025 року у справі № 922/2714/23 (752/8912/19) судом було вирішено прийняти справу №922/2714/23 (752/8912/19) до провадження, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22.05.2025 до суду надійшло клопотання відповідача - ОСОБА_2 про закриття провадження у справі.

З приводу вказаного клопотання відповідача, суд зазначає наступне.

Так, ухвалою від 24 березня 2025 року у справі № 922/2714/23 (752/8912/19) судом було встановлено учасникам справи 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали на подання суду заяв чи клопотань, пов`язаних з розглядом справи, а також доказів, які не були подані суду в обґрунтування своїх вимог та заперечень та пояснень щодо заяв та клопотань які подавалися під час розгляду справи в Голосіївському районному суду м. Києва та не були вирішені.

У встановлені судом строки будь-яких клопотань, заяв тощо, від учасників справи не надійшло.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки відповідачем - ОСОБА_4 клопотання про закриття провадження у справі було подано після закінчення встановленого судом строку, суд залишає його без розгляду.

В свою чергу, суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для залишення цього позову буз розгляду з урахуванням наступного.

Як убачається з матеріалів справи та, зокрема зі змісту позовної заяви, Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в розмірі 860282 доларів США, що еквівалентно 23829811,40 грн та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 лютого 2019 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачі отримали в позику 860282 доларів США, що еквівалентно 23829811,40 грн, які вони зобов`язались повернути до 10 лютого 2019 року солідарно.

Договір був підписаний в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Н.М..

Як вважає позивачка, відповідачі не виконали свої зобов`язання та не повернули у визначений в договорі строк суму позики, з огляду на що позивач просить в судовому порядку стягнути суму боргу.

Отже предметом спору по даній справі є вимоги позивачки ОСОБА_1 щодо стягнення відповідної грошової суми визначеної як суми позики, при цьому підставами позову позивачкою визначений саме договір позики від 01.02.2019 року, що укладений між нею та відповідачем боржником ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 .

Відтак позивачка реалізувала своє право на звернення до суду з саме з вимогою про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором позики, яка в свою чергу є неподільною.

Верховний Суд неодноразово у своїх позиціях зазначав, що позовна вимога про солідарне стягнення грошових коштів є неподільною.

Так ухвалою господарського суду Харківської області від 05.07.2023 у справі №922/2714/23 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 арбітражну керуючу Єрьоміну Ольгу Юріївну (свідоцтво №125 від 06.02.2013)

23.10.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 (вх. №28751) з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_2 в розмірі 31 357 881,10 грн та судового збору в сумі 5 368,00 грн.

В обґрунтування цих вимог ОСОБА_1 посилалася що 01 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачі отримали в позику 860282 доларів США, що еквівалентно 23829811,40 грн, які вони зобов`язались повернути до 10 лютого 2019 року солідарно та зазначала, що ці вимоги підтверджені рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2023 у справі №752/8912/19.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.03.2024 в задоволенні заяви ОСОБА_1 вх.№28751 від 23.10.2023 з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_2 відмовлено. Вимоги ОСОБА_1 до боржника ОСОБА_2 в розмірі 31 357 881,10 грн основного боргу та 5 368,00 грн судового збору відхилено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 року вказана ухвала Господарського суду Харківської області від 04.03.2024 у справі №922/2714/23 за заявою ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх.№28751 від 23.10.2023) залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.08.2024 року Постанова Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 року та ухвала Господарського суду Харківської області від 04.03.2024 у справі №922/2714/23 залишені без змін.

Так, стаття 4 ЦПК України забезпечує право на звернення до суду за захистом.

Статтею 20 ЦПК України, не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 21 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Статтею 543 ЦК України, передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже станом на теперішній час ОСОБА_1 реалізувала своє право та звернулась до одного з, як вона вважає, боржників з заявою про визнання її грошових вимог у справі про визнання неплатоспроможним ОСОБА_2 .

Положення статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначає, зокрема, частини 1, 2 та 3, що Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Так в ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 7 КУзПБ - матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, вказаними нормами врегульовано, що господарським судам підвідомчі справи про банкрутство та справи у спорах з майновими та з немайновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

У пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України та частині другій і третій статті 7 КУПБ законодавчо закріплено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі спори, стороною в яких є боржник, що є цілком логічним, унеможливлює будь-який вплив у процедурі банкрутства та забезпечує реалізацію основоположних принципів судочинства.

Тобто такі спори належать до виключної підсудності господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та їх розгляд здійснюється в межах провадження у справі про банкрутство, без порушення нових справ.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року в справі № 916/585/18 (916/1051/20) (провадження № 12-14гс21) зазначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Як вже було зазначено та встановлено судом, станом на час розгляду даної справи, позивачка ОСОБА_1 вже звернулась 23.10.2023 року до господарського суду із заявою з грошовими вимогами до Боржника в розмірі 31357881,10 грн заборгованості за договором позики від 01.02.2019 року.

Грошові вимоги ОСОБА_1 ґрунтувались саме на договорі позики від 01.02.2019 року, укладеному між ОСОБА_1 (позикодавець), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (позичальники), за умовами якого позикодавець передає у власність позичальникам гроші в сумі 860282 доларів США, що еквівалентно 23829811,11 грн, а позичальники зобов`язуються повернути позикодавцеві таку ж суму грошей до 10.02.2019 солідарно (пункт 1 Договору позики).

При цьому відповідно до вимог частини 4 статті 7 КУзПБ у разі якщо господарський суд, розглядаючи в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спір про стягнення з боржника грошових коштів, встановить, що позивачем у такому спорі подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами до боржника, господарський суд залишає такий позов без розгляду.

В свою чергу, ухвалою суду від 13.03.2024 по справі №922/2714/23 судом було затверджено Мирову угоду по справі № 922/2714/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ), укладену 12.03.2024 року між кредитором фізичною особою підприємцем Красніковим Павлом Івановичем та боржником фізичною особою ОСОБА_2 . Закрито провадження у справі № 922/2714/23 за заявою боржника фізичної особи ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ) про неплатоспроможність. Припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.07.2023 у справі № 922/2714/23. Припинено повноваження керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 - арбітражної керуючої Єрьоміної Ольги Юріївни (свідоцтво № 125 від 06.02.2013)

Однак, суд зазначає, що припинення/закриття провадження у справі про банкрутство не припиняє прав та обов`язків учасників справи, які виникли в цих процедурах, та не призведе до унеможливлення вжиття заходів для повернення майна з огляду на те, що судовий захист порушеного права особи не обмежується лише розглядом справи про банкрутство та спорів, стороною в яких є боржник, в межах справи про банкрутство. Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства. У разі закриття/припинення провадження в справі про банкрутство, розгляд спорів, стороною в яких є боржник, у межах справи про банкрутство завершується їх розглядом по суті суддею, якому були передані такі справи автоматизованою системою документообігу суду, з ухваленням відповідного судового рішення, що узгоджується з принципом "незмінності складу суду", задля недопущення створення для сторін перешкод у реалізації права на судовий захист і загрози сутності гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права сторін на доступ до суду та ефективний засіб захисту упродовж розумного строку.

Вказані висновки відповідають положенням частини другої статті 31 ГПК України, відповідно до якої, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду (аналогічний висновок викладений у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 5017/2833/2012).

Таким чином, суд дійшов висновку про залишення позову ОСОБА_1 у справі №922/2714/23 (752/8912/19) без розгляду на підставі ч. 4 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки позивачем було подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами.

Керуючись статтями 7, 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 226, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 у справі №922/2714/23 (752/8912/19) до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики від 01.02.2019 року солідарно залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання. та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвалу підписано 26.05.2025.

Суддя С.А. Прохоров