ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
08 травня 2025 року Справа № 903/499/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія"
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Горохів-Сервіс-Авто"
відповідача 2: ОСОБА_1
про визнання недійсним акту приймання-передачі майна, рішення зборів засновників та визнання права власності
Суддя Шум М.С.
Секретар судового засідання Тимощук М.В.
Представники сторін: н/з
Рішенням Господарського суду Волинської області від 05.12.2024 у справі №903/499/24 позов задоволено.

Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження.

16.12.2024 (штамп на конверті відправлення 10.12.2024) від представника ТОВ «Українська факторингова компанія» адвоката Хомич О. В. заява про ухвалення додаткового рішення, в якому просить суд ухвалити додаткове рішення по даній справі, яким стягнути із відповідачів на користь позивача судові витрати на правничу професійну допомогу в розмірі 48 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 17.12.2024 розгляд заяви представника ТОВ «Українська факторингова компанія» адвоката Хомич О. В. про ухвалення додаткового рішення по справі №903/499/24 призначено на 02 січня 2025 року на 11:20 год.

Листом від 27.12.2024 №903/499/24/8452/24 Північно-західним апеляційним господарським судом терміново витребовуються належним чином оформлені матеріали справи №903/499/24 до суду апеляційної інстанції у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Горохів-Сервіс Авто" на рішення Господарського суду Волинської області від 05.12.2024 у справі №903/499/24.

Ухвалою суду від 02.01.2025 провадження у справі №903/499/24 зупинено до розгляду Північно-західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Горохів-СервісАвто» на рішення Господарського суду Волинської області від 05.12.2024 у справі №903/499/24 та повернення матеріалів справи до Господарського суду Волинської області.

28.04.2025 матеріали справи за №903/499/24 повернуті з Північно-західного апеляційного господарського суду до Господарського суду Волинської області.

Ухвалою суду від 01.05.2025 провадження у справі №903/499/24 - поновлено . Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі призначено до розгляду на 08 травня 2025 року на 10:30 год.

08.05.2025 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" надійшло клопотання в якому просить розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснювати без участі уповноваженого представника позивача

Представники відповідачів в судове засідання 09.05.2025 не з`явилися, пояснень щодо заяви представника ТОВ «Українська факторингова компанія» про ухвалення додаткового рішення по справі №903/499/24 не надали, водночас належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Оцінюючи подану заяву Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" про ухвалення додаткового рішення за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Водночас п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, також визначені положеннями ч. ч. 6, 7 та 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7 та 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає гонорар як форму винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частинами 1, 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку (подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Волинської області від 05.12.2024 у справі №903/499/24 позов задоволено: Визнано недійсним рішення загальних зборів (власників) Товариства з обмеженою відповідальністю Горохів-Сервіс-Авто, що оформлене протоколом №2 від 02.04.2010 року, в частині передачі у статутний капітал майна - земельної ділянки загальною площею 1, 5034 га, кадастровий номер :03:003:0014; визнано недійсним акт приймання-передачі майна до статутного фонду від 02.04.2010 року земельної ділянки загальною площею 1, 5034 га, кадастровий номер :03:003:0014, складений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Горохів-Сервіс-Авто; скасовано державну реєстрацію права власності Товариством з обмеженою відповідальністю Горохів-Сервіс-Авто (45700, Волинська обл., Горохівський р-н., м. Горохів, вул. І.Сливки, буд. 28-А, ) на земельну ділянку загальною площею 1,5034 га, кадастровий номер :03:003:0014 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208); визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, поверх 8, ) на земельну ділянку загальною площею 1,5034 га, кадастровий номер :03:003:0014 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208);стягнуто солідарно з Товариство з обмеженою відповідальністю «Горохів-Сервіс-Авто» (45700, Волинська обл., Горохівський р-н., м. Горохів, вул. І.Сливки, буд. 28-А, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (вул. Дмитрівська, 18/24, поверх 8, м. Київ, 01054, ) 22 266 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Горохів-Сервіс-Авто" на рішення Господарського суду Волинської області від 05.12.2024 у справі №903/499/24, задоволено частково. Рішення Господарського суду Волинської області від 05.12.2024 у справі №903/499/24 в частині задоволення вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів (власників) Товариства з обмеженою відповідальністю Горохів-Сервіс-Авто, що оформлене протоколом №2 від 02.04.2010 року, в частині передачі у статутний капітал майна - земельної ділянки загальною площею 1,5034 га, кадастровий номер :03:003:0014 та розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Викладено резолютивну частину рішення Господарського суду Волинської області від 05.12.2024 у справі №903/499/24 в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним акт приймання-передачі майна до статутного фонду від 02.04.2010 року земельної ділянки загальною площею 1, 5034 га, кадастровий номер :03:003:0014, складений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Горохів-Сервіс-Авто.

3. Скасувати державну реєстрацію права власності Товариством з обмеженою відповідальністю Горохів-Сервіс-Авто (45700, Волинська обл., Горохівський р-н., м. Горохів, вул. І.Сливки, буд. 28-А, ) на земельну ділянку загальною площею 1,5034 га, кадастровий номер :03:003:0014 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208).

4. Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, поверх 8, ) на земельну ділянку загальною площею 1,5034 га, кадастровий номер :03:003:0014 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208).

5. Відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів (власників) Товариства з обмеженою відповідальністю Горохів-Сервіс-Авто, що оформлене протоколом №2 від 02.04.2010 року, в частині передачі у статутний капітал майна - земельної ділянки загальною площею 1,5034 га, кадастровий номер :03:003:0014.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Горохів-Сервіс-Авто (45700, Волинська обл., Горохівський р-н., м. Горохів, вул. І.Сливки, буд. 28-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія (вул. Дмитрівська, 18/24, поверх 8, м. Київ, 01054, ) - 11 132 грн 53 коп. витрат по сплаті судового збору.

7. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія (вул. Дмитрівська, 18/24, поверх 8, м. Київ, 01054, ) - 8 104 грн 53 коп. витрат по сплаті судового збору".

3. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія (вул. Дмитрівська, 18/24, поверх 8, м. Київ, 01054, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Горохів-Сервіс-Авто (45700, Волинська обл., Горохівський р-н., м. Горохів, вул. І.Сливки, буд. 28-А, ) 3633,60 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги".

Як встановлено судом, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав до суду: договір про надання правової допомоги від №1/09-01 від 09.01.2024 укладений між адвокатом Хомич Оленою Володимирівною та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія"; Додаткової угоди №1 від 22.05.2024 до договору про надання правової допомоги від №1/09-01 від 09.01.2024; Додаткової угоди №2 від 05.12.2024 до договору про надання правової допомоги від №1/09-01 від 09.01.2024; акт здачі - прийняття виконаних робіт (наданих послуг) від 05.12.2024 (а.с. 276-280).

Між Клієнтом та Адвокатом було укладено Додаткову угоду №1 від 22.05.2024, у п. 1 якої узгоджено, що дана додаткова угода визначає розмір винагороди (гонорар) адвокату за наступним встановленим переліком наданих послуг та порядок оплати за надання правової допомоги у спорі про визнанні недійсними акта приймання-передачі майна, рішення зборів засновників та визнання права власності. Сторони домовилися, що одна година роботи адвоката у даній справі у суді першої інстанції становить 2000 грн.

Між Клієнтом та Адвокатом було укладено Додаткову угоду №2 від 05.12.2024, п. 1 якої узгоджено, що дана додаткова угода визначає розмір винагороди (гонорар) адвокату за наступним встановленим переліком наданих послуг та порядок оплати за надання правової допомоги у спорі про визнання недійсними акта приймання-передачі майна, рішення зборів засновників та визнання права власності. Сторони домовилися, що одна година роботи адвоката у даній с іраві у суді першої інстанції становить 2000 грн.

Сторони претензій одна до одної не мають (п.4 Додаткової угоди №2).

Судом встановлено, що згідно з Актом здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) від 05.12.2024 адвокат Хомич О.В. виконала роботи (надала послуги) за Договором №1/09-01 від 09.01.2024, Додатковою угодою № 1 від 22.05.2024, Додатковою угодою № 2 від 05.12.2024 у справі №903/499/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Горохів- Сервіс-Авто» та ОСОБА_1 про визнання недійсними акта приймання-передачі майна, рішення зборів засновників та визнання права власності: - надання консультації клієнту з приводу спору, вивчення письмових документів, правовий аналіз, узгодження правової позиції, на що Адвокат витратив 2,5 год та сторони домовилися про оплату за надану роботу у розмірі 5000 грн.; - підготовка та подання позовної заяви від Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія до Товариства з обмеженою відповідальністю Горохів-Сервіс-Авто, ОСОБА_2 про визнання недійсними акта приймання-передачі майна, рішення зборів засновників та визнання права власності, на що Адвокат витратив 6 год роботи та сторони домовилися про оплату за таку роботу у розмірі 12 000 грн.; - підготовка та подання клопотання про витребування доказів у справі, на що Адвокат витратив 1 годину роботи та сторони домовилися про оплату за таку роботу у розмірі 2000 грн.; - ознайомлення із відзивом Відповідача 1, підготовка та подання до суду та сторонам відповіді на відзив Відповідача 1, на що Адвокат витратив 3,5 год роботи та сторони домовилися про оплату за таку роботу у розмірі 7000 грн.; - ознайомлення із відзивом Відповідача 2, підготовка та подання до суду та сторонам відповіді на відзив Відповідача 2, адвокат витратив 2 год роботи та сторони домовилися про оплату за таку роботу у розмірі 4000 грн.; - ознайомлення із заявою Відповідача 2 про застосування строків позовної давності,підготовка та подання до суду та сторонам заперечення на заяву Відповідача 2 про застосування строків позовної давності, на що Адвокат витратив 3 год роботи, у зв`язку із чим сторони домовилися про оплату за таку роботу у розмірі 6000 грн.; - участь у судових засіданнях під час розгляду справи, із урахуванням витраченого часу на доїзд (06.08.2024, 03.09.2024, 01.10.2024, 28.11.2024), на що Адвокат в загальному витратив 4 год роботи та сторони домовилися про оплату за таку роботу у загальному розмірі 8000 грн.; - підготовка та подання до суду письмової судової промови та участь адвоката у судових дебатах 05.12.2024, на що Адвокат витратив 2 год роботи, у зв`язку із чим сторони домовилися про оплату за таку роботу у розмірі 4000 грн.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

На переконання суду вказані в Акті здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) від 05.12.2024 ознайомлення із відзивом Відповідача 1 та підготовка та подання до суду та сторонам відповіді на відзив, які зазначені адвокатом окремо є одним і тим же видом послуг та проводились адвокатом у зв`язку із необхідністю до розгляду справи.

Перелік видів правової допомоги хоча і є невичерпним, однак виокремлення різних видів робіт, які поглинають або виключають чи дублюють одну і ту саму роботу і мають як наслідок аналогічні результати і при цьому має місце зазначення адвокатом надміру затраченого часу на такі роботи, суд вважає протиправними та вчиненими на шкоду іншій стороні.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір».

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18 вказала, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».

Беручи до уваги викладене, оцінюючи витрати позивача із урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат, враховуючи обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат, а також те, що адвокат прийняв участьу судових засіданнях в суді першої інстанції, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування витрат відповідача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 30 000,00 грн за рахунок відповідачів.

Зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді. Судом не встановлено обставин того, що дана сума витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції не відповідає критеріям необхідності, обґрунтованості та розумності або ж вказані витрати завищені.

Суд враховує, що кожна справа має свою специфіку, а тому враховуючи всі аспекти даної справи, суд вважає, що для належного представлення інтересів відповідача у цій справі заявлені витрати в частині послуг, наданих на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, відповідають критеріям реальності та розумності, та не спростовані позивачем.

З огляду на викладене, дослідивши подану заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї докази, суд, виходячи із вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, керуючись статтями 126, 129 ГПК України, дійшов висновку про її часткове задоволення.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 281-284 ГПК України, суд-

вирішив:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія про ухвалення додаткового рішення задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Горохів-Сервіс-Авто (45700, Волинська обл., Горохівський р-н., м. Горохів, вул. І.Сливки, буд. 28-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія (вул. Дмитрівська, 18/24, поверх 8, м. Київ, 01054, ) 15 000,00 витрат на професійну правничу допомогу .

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія (вул. Дмитрівська, 18/24, поверх 8, м. Київ, 01054, ) 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

4. У решті вимог заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Північно-Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 21.05.2025.

Суддя Шум М.С.