ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19.05.2025м. СумиСправа № 920/593/24
Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., за участю секретаря судового засідання Виходцевої О.М., розглянувши заяву від 30.01.2025 №б/н представника позивача про ухвалення додаткового рішення (вх №434 від 30.01.2025) у справі №920/593/24
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )
про стягнення 530835,00 грн
за участю представників сторін:
від позивача: не прибув,
від відповідача: Голуб В.В. (самопредставництво, витяг з ЄДРПОУ),
від третьої особи: не прибув,
Рішенням від 28.01.2025 у справі №920/593/24 позов задоволено частково; стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУ-1 Прилуки" 94814,25 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, 2422,40 судового збору.

30.01.2025 представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення (вх №434 від 30.01.2025), відповідно до якої просить приєднати до матеріалів справи докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу; ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи.

Ухвалою від 03.02.2025 у справі №920/593/24 прийнято до розгляду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення (вх №265 від 21.01.2025); призначено розгляд зазначеної заяви у судове засідання на 19.02.2025, 12:30, за участі представника ТОВ «БУ-1 Прилуки» - адвоката Фесика Ігоря Анатолійовича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), та представника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Голуб Вікторії Володимирівни (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

06.02.2025 відповідач подав заперечення на заяву про розподіл витрат на правничу допомогу (вх №528).

19.02.2025 розгляд заяви позивача у справі №920/593/24, призначений в судове засідання на 11:30, не відбувся у зв`язку із оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги. Зазначене підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 19.02.2025 у справі №920/593/24.

Ухвалою від 20.02.2025 у справі №920/593/24 призначено розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення (вх №265 від 21.01.2025) у судове засідання на 24.03.2025, 11:30, за участі представника ТОВ «БУ-1 Прилуки» - адвоката Фесика Ігоря Анатолійовича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), та представника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Голуб Вікторії Володимирівни (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

04.03.2025 на електронну пошту Господарського суду Сумської області надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2025 у справі №920/593/24, відповідно до п. 7 резолютивної частини якої витребувано матеріали справи №920/593/24 до суду апеляційної інстанції.

04.03.2025 матеріали справи направлено до Північного апеляційного господарського суду, з огляду на зазначене розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення не відбувся.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2025 у справі №920/593/24 залишено без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУ-1 Прилуки" на рішення Господарського суду Сумської області від 28.01.2025 у справі №920/593/24; залишено без змін рішення Господарського суду Сумської області від 28.01.2025 у справі №920/593/24.

28.04.2025 судом апеляційної інстанції повернуто матеріали справи до Господарського суду Сумської області.

29.04.2024 на примусове виконання рішення Господарського суду Сумської області від 28.01.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 видано наказ.

Ухвалою від 01.05.2025 у справі №920/593/24 призначено розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення (вх №434 від 30.01.2025) у судове засідання на 19.05.2025, 12:00, за участі представника ТОВ "БУ-1 Прилуки" - адвоката Фесика Ігоря Анатолійовича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), та представника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Голуб Вікторії Володимирівни (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; запропоновано позивачу надати письмове обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення, з огляду на заперечення відповідача (вх №528 від 06.02.2025).

У судовому засіданні 19.05.2025 встановлено:

Представник позивача (заявника) та третя особа у судове засідання не прибули, про місце, дату та час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судове засідання в режимі відеоконференції прибув, підтримав подані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення (вх №528 від 06.02.2025), просив відмовити у задоволенні поданої позивачем заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 ГПК України здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу.

Враховуючи достатність часу, наданого відповідачу для підготовки та подання пояснень своєї позиції з огляду на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, були створені сторонам усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду заяви позивача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву від 30.01.2025 №б/н представника позивача про ухвалення додаткового рішення (вх №434 від 30.01.2025), надані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується зазначена заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення даної заяви, господарський суд установив:

Відповідно до поданої представником позивача заяви та доданих до заяви документів останній просить постановити додаткове рішення, яким стягнути з відповідачів на користь позивача 31500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Заява представника позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу (вх №434 від 30.01.2025) подана з дотриманням норми ч.8 ст.129 ГПК України.

Судом встановлено, що 20.03.2024 між ТОВ «БУ-1 Прилуки» (далі - позивач, замовник) та адвокатом Фесик І.А. (далі - адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги (далі - договір), за пунктом 1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу у справі за позовом ТОВ «БУ-1 Прилуки» до Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про стягнення завданої шкоди.

Виконавець бере на себе зобов`язання надати наступну правничу допомогу: ознайомитись з матеріалами замовника, що стосуються предмета спору; надати усну консультацію з приводу можливості звернення до господарського суду з позовною заявою про стягнення завданої шкоди у зв`язку з втратою автомобіля; підготувати позовну заяву про стягнення завданої шкоди до господарського суду за місцезнаходженням відповідача; ознайомитись з відзивом на позовну заяву; скласти необхідні заяви по даній справі; представляти інтереси замовника в Господарському суді по справі за позовом замовника; в разі необхідності подати апеляційну скаргу; представляти інтереси Замовника в суді апеляційної інстанції (пункт 2.1 договору).

Відповідно до п. 5.5 договору за надання правничої допомоги адвокатом передбачену п. 2.1 цього договору, замовник сплачує адвокату кошти в наступному розмірі:

- вартість послуг адвоката пов`язаних з наданням правничої допомоги таких як ознайомлення з матеріалами справи, надання усної консультації, складання заяв у справі становість 2000,00 грн за годину праці адвоката,

- представництво інтересів замовника в суді першої інстанції у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» про відшкодування шкоди завданої у зв`язку з втратою автомобіля становить 15000,00 грн,

- представництво інтересів в суді апеляційної та касаційної інстанції визначаються додатковою угодою.

30.01.2025 між виконавцем та замовником підписано акт виконаних робіт за договором, за яким виконавець надав, а замовник прийняв наступні послуги з професійної правничої допомоги відповідно до договору від 20.03.2024:

-ознайомлення з матеріалами замовника, що стосуються відшкодування шкоди завданої державним виконавцем у зв`язку з втратою автомобіля - 1000,00 грн;

-надана усна консультація з приводу можливості звернення до господарського суду з позовною заявою про стягнення завданої шкоди у зв`язку з втратою автомобіля - 1000,00 грн;

-підготовлена та подана позовна заява до Господарського суду Сумської області про стягнення завданої шкоди з Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції - 10000,00 грн,

-ознайомлення з відзивом на позовну заяву 2000,00 грн;

-подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції;

-ознайомлення з додатково поданими документами відповідачем 1000,00 грн;

-ознайомлення з додатково поданими документами відповідачем - 1500,00 грн;

-представлені інтереси замовника в Господарському суді Сумської області у справі за позовом замовника до Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про стягнення шкоди - 15000,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг за актом склала 31500,00 грн.

Таким чином, представник позивача просить стягнути з відповідачів 31500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Приписами пункту 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною першою статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже з положень наведених норм слідує, що визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат.

На підтвердження розміру понесення позивачем витрат, заявником було, зокрема, надано: договір про надання правової допомоги від 20.03.2024, акт виконаних робіт від 30.01.2025, розрахунок суми гонорару від 30.01.2025.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватись на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат (правовий висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18).

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз наданих адвокатом послуг, за договором та встановлено, що вартість даних послуг адвоката є завищеною, не відповідає принципу співмірності та розумності.

Суд зауважує, що спір у даній справі є незначної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом. Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. Великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню адвокатом, спірні правовідносини не передбачають.

Таким чином, суд вважає заявлений представником позивача до стягнення 31500,00 грн розмір витрат на правничу допомогу необґрунтованим.

Ураховуючи викладене, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності даної справи, а також час, який міг би витратити адвокат на написання позовної заяви та консультацію позивача з правових питань в межах даного спору як кваліфікований фахівець, суд дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позову, на відповідача покладаються витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 2679,00 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Іншу частину витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12321,00 грн суд покладає на позивача.

Керуючись статтями 2, 13, 126, 129, 221, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення (вх №434 від 30.01.2025) у справі №920/593/24 задовольнити частково.

2. Стягнути зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код за ; вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28, м. Суми, 40003) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУ-1 Прилуки" (код за ; вул. Індустріальна, буд. 2, м. Прилуки, Чернігівська обл., 17500) 2679,00 грн (дві тисячі шістсот сімдесят дев`ять грн 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншому відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення може бути оскаржене.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повне додаткове рішення складене та підписане 22.05.2025.

Суддя В.Л. Котельницька