УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28.05.2025Справа № 910/6218/25

Суддя Господарського суду міста Києва Котков О.В., розглянувши матеріали

позовної заяви Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП" (м. Київ)

про визнання недійсним договору в частині, стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Державна установа "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (далі - ДУ "Генеральна дирекція ДКВС України", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП" (далі - ТОВ "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП", відповідач), у якому просить суд:

1) визнати недійсним п. 1.1 договору від 18.01.2023 № 8-К-23 (зі змінами), укладеного між ДУ "Генеральна дирекція ДКВС України" та ТОВ "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП", в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

2) визнати недійсним п. 3.1 договору від 18.01.2023 № 8-К-23 (зі змінами), укладеного між ДУ "Генеральна дирекція ДКВС України" та ТОВ "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП", в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

3) стягнути з ТОВ "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП" 6 502 750,00 грн. безпідставно набутих коштів за договором від 18.01.2023 № 8-К-23 (зі змінами).

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Однак, позивачем не надано належного обгрунтування для визнання недійсними пунктів 1.1 та 3.1 договору від 18.01.2023 № 8-К-23 (зі змінами) вимогам ст. 203, 215 ЦК України.

Крім того, як вбачається із позову, позивач заявив 2 вимоги немайнового характеру та 1 вимогу майнового характеру. У якості доказу сплати судового збору за такі вимоги позивач сплатив 100 569,25 грн. (платіжна інструкція № 419 від 21.03.2025).

Судовий збір згідно з ч. 1, 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору визначені у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за заяву про вжиття заходів та забезпечення позову - 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Таким чином, заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 103 597,25 грн., проте, такі вимоги закону не виконав.

З огляду на вказане надана заявником платіжна інструкція № 419 від 21.03.2025 на суму 100 569,25 грн. не є належним доказом сплати судового збору за позовні вимоги у встановленому законом розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП" про визнання недійсним договору в частині, стягнення грошових коштів залишити без руху.

Надати Державній установі "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" строк у п`ять днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків шляхом належного виконання вимог ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків у визначений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Котков О.В.