ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Чернівці

28 травня 2025 року Справа № 909/1189/24

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гушилик С.М., за участю помічника судді Петровської В.С., яка за дорученням судді виконує повноваження секретаря судового засідання, розглянувши справу №909/1189/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кріорі Като" (02068, м.Київ, вул.Драгоманова, б.5, кв.29)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Барель" (58029, м.Чернівці, вул.Орлика Пилипа, б.2)

про стягнення заборгованості в сумі 519434,49 грн

За участі представників сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Судове засідання проведене в режимі відеоконференції в системі відеоконференцзв`язку EasyCom.

СУТЬ СПОРУ: Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 17.12.2024 року відкрито провадження у справі №909/1189/24 за правилами загального позовного провадження, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кріорі Като" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Барель" про стягнення заборгованості в сумі 519434,49 грн.

В обгрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що між ТОВ Кріорі Като було досягнуто згоди щодо поставки товару ТОВ НК Барель на суму 519434,49 грн що підтверджується видатковими накладними, за які відповідач розрахунок не провів, що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою від 12.02.2025 року справу №909/1189/24 за позовом ТОВ "Кріорі Като" до ТОВ "НК Барель" про стягнення заборгованості в сумі 519434,49 грн передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Чернівецької області.

18.03.2025 року відділом документального та інформаційного забезпечення суду зареєстровано справу №909/1189/24 за номером провадження №11/926/862/25, яку відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді Гушилик С.М. та ухвалою від 20.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.04.2025 року.

Ухвалою від 03.04.2025 року задоволено заяву представниці позивача (вх.№1105 від 03.04.2025р.) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду.

08.04.2025 року від позивача надійшли письмові пояснення у справі (вх.№1494).

У зв`язку з нез`явленням представника відповідача суд ухвалою від 10.04.2025 року відклав підготовче засідання на 01.05.2025 року.

29.04.2025 року від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№1799).

Ухвалою суду від 01.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.05.2025 року.

Ухвалою суду від 21.05.2025 року відкладено судове засідання у зв`язку із нез`явленням представників сторін на 28.05.2025 року.

26.05.2025 року від представниці позивача надійшла заява (вх.№2199),в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі.

У судове засідання 28.05.2025 року представник відповідача в черговий раз не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча належним чином про дату, час та місце судового засідання повідомлений, своїм правом на подання відзиву не скористався.

Суд зазначає про належне ним виконання обов`язку щодо повідомлення усіх учасників справи про час, дату та місце розгляду справи, зокрема відповідача повідомлено, шляхом надіслання ухвал суду в електронній формі до його Електронного кабінету, оприлюдненням в електронній формі в Державному реєстрі судових рішень та надісланням поштовим зв`язком на його юридичну адресу: 58029, м.Чернівці, вул.Орлика Пилипа, б.2, та на адресу засновника: 58002, м.Чернівці, вул.О.Кобилянської, б.9, кв.13, які зазначена у витязі з ЄДР та здійсненням оголошення на офіційному сайті Судова влада.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст.6 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Як визначено ч.11 ст.242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Абзацом 2 зазначеної норми врегульовано, що якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 року у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до Електронного кабінету є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

За змістом ст.2 Закону України Про доступ до судових рішень, кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Постанова Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі №921/6/18.).

Ухвали суду були внесені до АСДС та автоматично направлені в електронний кабінет відповідача, про що свідчать довідки про доставку електронних листів.

З наведеного суд констатує про повідомлення відповідача належним чином про час, дату та місце розгляду справи, однак, своїми процесуальними правами останній не скористався.

З врахуванням наведеного, а також вжиття судом всіх передбачених чинним законодавством заходів повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду спору по суті, заяви представника позивача, суд приходить висновків про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін за наявними у справі документами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством обмеженою відповідальністю Кріорі Като (далі постачальник) було досягнуто згоди щодо поставки товару Товариству з обмеженою відповідальністю НК Барель (далі покупець), у зв`язку з чим протягом періоду з 05.05.2023 року по 18.01.2024 року поставлено товар на суму 948349,00 грн.

Факт отримання товару підтверджується видатковими накладними, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками, а саме: №КК0U-001139 від 05.05.2023 року, №КК0U-001738 від 29.06.2023 року, №КК0U-001893 від 14.07.2023 року, №КК0U-001894 від 14.07.2023 року, №КК0U-001896 від 14.07.2023 року, №КК0U-001899 від 14.07.2023 року, №КК0U-001901 від 14.07.2023 року, №КК0U-001902 від 14.07.2023 року, №КК0U-001929 від 17.07.2023 року, №КК0U-002029 від 20.07.2023 року, №КК0U-002030 від 20.07.2023 року, №КК0U-002031 від 20.07.2023 року, №КК0U-002066 від 25.07.2023 року, №КК0U-002067 від 25.07.2023 року, №КК0U-002112 від 28.07.2023 року, №КК0U-002113 від 28.07.2023 року, №КК0U-002118 від 28.07.2023 року, №КК0U-002119 від 28.07.2023 року, №КК0U-002120 від 28.07.2023 року, №КК0U-002121 від 28.07.2023 року та №КК0U-000182 від 18.01.2024 року.

Відповідно до підписаного між постачальником та покупцем акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2023 року по 01.05.2024 року, відповідачем, фактично, було визнано борг у сумі 519434,49 грн.

Між сторонами було підписано акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2023 року по 31.01.2024 року, відповідно до якого відповідач визнав, що станом на 31.01.2024 року у нього існує заборгованість перед позивачем на суму 519434,49 грн.

ТОВ Кріорі Като звернулося до ТОВ НК Барель з претензією щодо погашення заборгованість за поставлений товар по видатковим накладним за період з 05.05.2023 року по 18.01.2024 року на загальну суму 519434,49 грн.

Станом на день розгляду справи по суті відповідачем борг не сплачено, що стало підставою для звернення позивача з позовом.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору поставки у спрощений спосіб, факт здійснення попередньої оплати, факт поставки товару, допущення прострочення поставки товару, наявність підстав для повернення попередньої оплати у заявленій до стягнення сумі.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 4 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, ст.180 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з вимогами ст.181 ГК України господарський договір укладається в порядку, встановленому ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений ст.204 ЦК України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором поставки, а тому, права і обов`язки сторін регулюються, у тому числі, нормами параграфу 3 глави 54 ЦК України та параграфу 1 глави 30 ГК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст.509 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Як передбачено ст.664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1 ст.692 ЦК України).

Судом встановлено, що товар покупцю було поставлено згідно видаткових накладних №КК0U-001139 від 05.05.2023 року, №КК0U-001738 від 29.06.2023 року, №КК0U-001893 від 14.07.2023 року, №КК0U-001894 від 14.07.2023 року, №КК0U-001896 від 14.07.2023 року, №КК0U-001899 від 14.07.2023 року, №КК0U-001901 від 14.07.2023 року, №КК0U-001902 від 14.07.2023 року, №КК0U-001929 від 17.07.2023 року, №КК0U-002029 від 20.07.2023 року, №КК0U-002030 від 20.07.2023 року, №КК0U-002031 від 20.07.2023 року, №КК0U-002066 від 25.07.2023 року, №КК0U-002067 від 25.07.2023 року, №КК0U-002112 від 28.07.2023 року, №КК0U-002113 від 28.07.2023 року, №КК0U-002118 від 28.07.2023 року, №КК0U-002119 від 28.07.2023 року, №КК0U-002120 від 28.07.2023 року, №КК0U-002121 від 28.07.2023 року та №КК0U-000182 від 18.01.2024 року, які підписані сторонами та скріплені їх печатками, однак, відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за домовленою поставкою та не сплатив на користь постачальника грошові кошти за отриманий товар в повному обсязі, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 519434,49 грн.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказів проведення оплати по видаткових накладних відповідач не надав, а відтак заборгованість підлягає стягненню.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Враховуючи наведені законодавчі приписи, здійснивши відповідну юридичну оцінку всіх доказів, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, які відповідачем не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 42, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кріорі Като" (02068, м.Київ, вул.Драгоманова, б.5, кв.29) до Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Барель" (58029, м.Чернівці, вул.Орлика Пилипа, б.2) про стягнення заборгованості в сумі 519434,49 грн - задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Барель" (58029, м.Чернівці, вул.Орлика Пилипа, б.2, код 44641157) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кріорі Като" (02068, м.Київ, вул.Драгоманова, б.5, кв.29, код 43744756) заборгованість в сумі 519434,49 грн та 7791,52 грн судового збору.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.257 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повне рішення складено та підписано 30.05.2025 року

Суддя С.М. Гушилик