ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/1086/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" (61045, м. Харків, вул. Джанкойська, 76, )
до Комунального підприємства "Харківводоканал" (61052, м. Харків, вул. Конторська, 90, )
про стягнення 30 301,06грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 25 756,69грн збитків від інфляції та 4 544,37грн 3% річних. Судові витрати позивача складаються із суми судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору про закупівлю робіт № 7/8-КС/20 від 05.08.2020, заборгованість за яким підтверджена рішенням Господарського суду Харківської області від 12.06.2024 у справі № 922/916/24, з посиланням на норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається з судового збору у розмірі 2 422,40грн (з урахуванням коефіцієнту 0,8) та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00грн. Як зазначає позивач, докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї позовної заяви будь подані ним упродовж 5-ти днів з дня ухвалення рішення.

Ухвалою суду від 31.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Відповідач своїм правом, відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, у встановлений судом строк відзив на позов не надав, про розгляд справи повідомлений судом належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в його Електронний кабінет.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.06.2024 у справі № 922/916/24 позов Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" (позивач) задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства "Харківводоканал" (відповідач) заборгованість за договором про закупівлю робіт № 7/8-КС/20 від 05.08.2020 в сумі 446 000,00грн, збитки від інфляції за період з грудня 2020 року по жовтень 2023 року в сумі 426 675,69грн, 3% річних за період з 30.11.2020 по 06.11.2023 у сумі 83 930,08грн та судовий збір у сумі 11479,26 грн.

Ухвалою суду від 15.07.2024 у справі № 922/916/24 розстрочено виконання рішення Господарського суду Харківської області від 12.06.2024 на шість місяців рівними частинами зі сплатою до останнього дня кожного вказаного місяця, починаючи з липня 2024 року по грудень 2024 року, відповідно до графіку.

Відповідач на виконання ухвали суду від 15.07.2024 здійснив оплату заборгованості, яка була стягнута за рішенням суду, що підтверджується копіями платіжних інструкцій № 8697 від 25.07.2024 на суму 30 000,00грн, № 8761 від 26.07.2024 на суму 30 000,00грн, № 8809 від 29.07.2024 на суму 30 000,00грн, № 8878 від 30.07.2024 на суму 30 000,00грн, № 8906 від 31.07.2024 на суму 41 347,51грн, № 9732 від 26.08.2024 на суму 161 347,51грн, № 10259 від 18.09.2024 на суму 161 347,51грн, № 11308 від 16.09.2024 на суму 161 347,51грн, № 11798 від 13.11.2024 на суму 161 347,51грн та № 12747 від 17.12.2024 на суму 161 347,48грн, наявними в матеріалах справи.

Оскільки фактичне виконання відповідачем рішення суду (з урахуванням ухвали суду про його розстрочення) відбулося пізніше, позивач здійснив нарахування 3% річних за період з 15.07.2024 по 16.02.2024 у розмірі 4 544,37грн та за період з серпня по грудень 2024 року збитків від інфляції у розмірі 25 756,69грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю робіт № 7/8-КС/20 від 05.08.2020, укладеного між позивачем та відповідачем та наявність у нього заборгованості в розмірі 446 000,00грн встановлено рішенням Господарського суду Харківської області від 12.06.2024 у справі № 922/916/24, яке набрало законної сили 11.07.2024.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами 1, 3 ст.202 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, між іншим, виконанням, проведеним належним чином.

До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов`язання передбачені ст.ст. 202-205 Господарського кодексу України, ст.ст.599-601, 604-609 Цивільного кодексу України, зокрема за ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості (рішення суду, ухвала про надання розстрочки, тощо) не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Так, ст.625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом зазначеної норми закону нарахування трьох процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке з урахуванням надання розстрочки його виконання було фактично виконано відповідачем 17.12.2024, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на які заборгованість за грошовим зобов`язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання, зокрема, за період після прийняття судом відповідного рішення.

Застосування ст.625 Цивільного кодексу України після винесення рішення суду, спонукає боржника виконати таке рішення, адже сума коштів, що підлягає до стягнення продовжує зростати до моменту фактичного виконання рішення суду і може бути стягнена за бажанням стягувача (кредитора).

Перевіривши правомірність нарахування 3% річних в розмірі 4 544,37грн за період з 15.07.2024 по 16.12.2024 та збитків від інфляції в розмірі 25 756,69грн за період з серпня по грудень 2024 року, судом вбачається, що даний розрахунок є арифметично правильним, позивач має право на заявлену суму.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму заборгованості.

За таких обставин, враховуючи те, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та збитків від інфляції підтверджені належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а відповідач на момент прийняття рішення не надав документів на підтвердження сплати позивачу зазначеної суми заборгованості, суд дійшов висновку, що позов є цілком обґрунтованим, доведеним, у зв`язку з чим він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору суд покладає на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.129, 237, 238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" (61052, м. Харків, вул. Конторська, 90, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Південспецбуд" (61045, м. Харків, вул. Джанкойська, 76, ) - 4 544,37грн 3% річних, 25 756,69грн збитків від інфляції, 2 422,40грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "26" травня 2025 р.

Суддя Т.А. Лавренюк