ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22 травня 2025 року м. ТернопільСправа № 921/304/25
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

розглянувши заяву №120 від 14.05.2025 (вх. №343 від 19.05.2025) Приватного підприємства "Квартал-Л" (46018, м. Тернопіль, вул. Карпенка, 12)

про видачу судового наказу

про стягнення з боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 1104,89 грн боргу.

ВСТАНОВИВ:

19.05.2025 Приватне підприємство "Квартал-Л" звернулось до Господарського суду Тернопільської області із заявою про стягнення з ОСОБА_1 1104,89 грн боргу.

Приватне підприємство "Квартал-Л" заяву про видачу судового наказу мотивовано невиконанням боржником ( ОСОБА_1 ) умов договору №ДР-941 від 03.09.2024 з індивідуальним споживачем про надання послуги з управління побутовими відходами, укладеного з ОСОБА_1 як фізичною особою підприємцем.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Порядок та форма звернення до суду з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені ГПК України, зокрема, розділом II "Наказне провадження".

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

З наведеного вище вбачається, що п. 16 ч. 1 ст. 20, ч. 3 ст. 147 ГПК України визначено суб`єктний склад учасників наказного провадження та унормовано, що боржником в наказному провадженні можуть бути виключно юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.

Згідно ст. 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця Рудик Зоряни Богданівни відбулась 11.01.2025, про що здійснено відповідний запис № 001040786 в Реєстрі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 175 ГПК України унормовано, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З поданої заяви вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості Приватним підприємством "Квартал-Л" заявлені до Рудик Зоряни Богданівни, реєстрацію якої як фізичної особи - підприємця припинено 11.01.2025.

Таким чином, звертаючись з заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання та що наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до спірних правовідносин форми наказного провадження.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Процесуальний строк для постановлення ухвали про відмову у видачі судового наказу визначений у ч. 2 ст. 152 ГПК України та не може перевищувати десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви.

За таких обставин, враховуючи що ПП "Квартал-Л" звернулось до Господарського суду Тернопільської області із заявою №120 від 14.05.2025 (вх. № 343 від 19.05.2025) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з Рудик З.Б. як фізичної особи, яка з 11.01.2025 припинила свою підприємницьку діяльність, вимоги ПП "Квартал-Л" про стягнення боргу з вказаного боржника не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

З огляду на наведене, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3 - 6 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку, має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 12, 20, 147, 148, 150, 152, 153, 154, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному підприємству "Квартал-Л" у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 1104,89 грн боргу.

2. В порядку ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 22.05.2025.

3. Копію ухвали надіслати:

- Приватному підприємству "Квартал-Л" до його електронного кабінету у системі "Електронний суд";

- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів, в порядку та строки встановлені ст. ст. 256,257 ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.05.2025.

Суддя І.П. Шумський