ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2404/24

Господарський суд Київської області у складі судді Смірнова О.Г., розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 26, офіс 411)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ємеліної Оксани Анатоліївни (адреса: АДРЕСА_1 )

про стягнення 273 044,84 грн.

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Ємеліної Оксани Анатоліївни (далі - відповідач) про стягнення 273 044,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання кредиту № 459198-КС-005 від 26.11.2023, у останнього виникла заборгованість у розмірі 273 044,84 грн., з яких: 65 815,22 грн. - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом; 199 290,62 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом; 7 939 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2024 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 25.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду в порядку спрощеного позовного провадження; проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, надати листування з позивачем по суті спору (з доказами направлення або вручення кореспонденції).

Суд зауважує, що відповідач не скористався наданим ст. 165 ГПК України правом та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів у справі.

Водночас суд вчинив всі залежні від нього дії з повідомлення Ємеліної О.А. про розгляд цієї справи, зокрема копію ухвали Господарського суду Київської області у справі № 911/2404/24 про відкриття провадження у справі суд надсилав відповідачу рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (зі штриховим кодовим ідентифікатором № 518) на його адресу ії реєстрації. Вказану ухвалу 07.11.2024 отримано особисто, що підтверджується повернутим поштовим відділенням на адресу суду повідомленням про вручення, яке долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечення щодо її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 22.05.2025.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (Кредитодавець) та Фізичною особою-підприємцем Ємеліною Оксаною Анатоліївною (Позичальник) укладено договір № 459198-КС-005 від 26.11.2023 про надання кредиту, далі Дооговір, шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ «Бізпозика» через особистий кабінет позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.tpozyka.com/.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Як вбачається із матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та Фізична особа-підприємець Ємеліна Оксана Анатоліївна уклали Договір № 459198-КС-005 про надання кредиту (електронна форма) від 26.11.2023, відповідно до п. 1. якого Кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 75 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту, та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

У п. 1 Договору сторонами узгоджено, що:

Строк кредиту: 24 тижнів.

Стандартна процентна ставка: в день 2,0000000, фіксована.

Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15012667, фіксована.

Комісія за надання Кредиту: 11 250,00 грн.

Загальний розмір наданого кредиту: 75 000,00 грн.

Термін дії Договору до 12.05.2024 р.

Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 195 000,00 грн.

Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом.

У п. 2 договору зазначено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (далі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 1 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3 договору і розраховується в порядку описаному нижче.

Згідно з п. 2.1. договору у разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 1 договору.

У п. 2.2. договору визначено, що сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3 договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 1 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня прострочення платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3 до договору, та до закінчення терміну дії договору.

Пунктом 3 договору сторонами встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов договору.

Договір у п. 16 містить, зокрема, наступні реквізити позичальника: Фізична особа-підприємець Ємеліна Оксана Анатоліївна: адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт: НОМЕР_1 , виданий 3218, 10.07.2019, РНОКПП НОМЕР_2 та відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором "Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2385 26.11.2023 12:18:56".

За приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Також, приписами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно з ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Таким чином, одноразовий ідентифікатор, яким був підписаний Договір, відповідає приписам Закону України "Про електронну комерцію".

При цьому, дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку що даний договір за своєю правовою природою є договором кредиту.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до інформації, наданої АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду від 25.10.2024, зазначено, що на ім`я Ємеліна Оксана Анатоліївна в банку емітовано карту № НОМЕР_3 .

Як вбачається із матеріалі справи, на виконання умов Договору 26.11.2023 Кредитодавець переказав на картку Позичальника № 356807 грошові кошти у сумі 75 000,00 грн., що підтверджується довідками ТОВ «Елаєнс» від 15.08.2025р. за № 692227854, 692227954, 692228032, витягом з анкети клієнта ФОП Ємеліної О.А.; а також випискою АТ «Універсал Банк» по картці № НОМЕР_3 за період з 26.11.2023 по 02.12.2023.

Як вказує позивач у позовній заяві видача кредиту відповідачу здійснювалась позивачем через партнера - ТОВ «Елаєнс», з яким позивачем було укладено Договір про надання послуг № 41084239_14/12/17 від 14.12.2020, з переказу грошових коштів (переказ на картку) та який мав на момент здійснення переказу ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21/778-рк від 30.04.2023 року.

Відповідач, в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом через свій особистий кабінет здійснив 2 (два) платежи по банківських реквізитах Позивача на загальну суму 15 918, 56 грн., що підтверджується Інформаційними довідками ТОВ «Платежі онлайн» ТМ Platon від 15.08.2023р. за № № 510/08 та 511/08.

Таким чином, позивач зазначає, що станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання кредиту № 459198-КС-005 від 26.11.2023 складає 273 044,84 грн., з яких: 65 815,22 грн. - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом, 199 290,62 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом, 7 939 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав, а відтак, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання кредиту (електронна форма) від 26.11.2023 за змістом п. 1. якого Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також, матеріалами справи підтверджується, що Кредитодавець надав Позичальнику кредит у розмірі 75 000,00 грн, нарахував проценти за період з 26.11.2023 по 12.05.2024 (до дати закінчення строку дії договору).

Матеріали справи не містять доказів повернення Позичальником кредиту, сплати процентів та комісії.

Частиною 1 статті 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 ГК України).

Таким чином, однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

Відповідно до п. 1.1. Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі - Правила) визначають порядок і умови надання ТОВ «БізнесПозика» (далі за текстом Кредитодавець» кредитів, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору (як визначено у пункті 1.43. Правил), а також регулюють відносини, що виникають між Кредитодавцем і фізичною особою-підприємцем (далі за текстом Позичальник), які є сторонами Договору.

Для Договорів, що укладаються в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», ці Правила є невідємною частиною Договору (п. 1.3. Правил).

Згідно з п. 2.1. Правил кредит надається Позичальнику для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності.

Пунктом 2.8. Правил встановлено, що Договір може бути укладеним із Заявником, який відповідає наступним вимогам: Заявник зареєстрований фізичною особою-підприємцем в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, має повну цивільну дієздатність та правоздатність; має вік від 18 років до 75 років, є громадянином або іноземцем-резидентом України; має відповідний дійсний паспорт громадянина України або посвідку на постійне проживання в Україні; у разі відсутності у Заявника реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків з релігійних переконань повинна бути відповідна відмітка у паспорті, володіє відкритим на власне ім`я поточним (картковим) рахунком в банку-резиденті на території України, діє від власного імені, за власним інтересом, не отримує Кредит в якості представника, агента третьої особи і не діє на користь третьої особи (вигодонабувача або бенефіціара).

Судом встановлено, що відповідно до п.16 Договору позичальником є Фізична особа-підприємець Ємеліна Оксана Анатоліївна.

Також, суд зазначає, що відповідно до п. 1 Договору цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей Кредит не є споживчим кредитом.

Крім того, суд звертає увагу, що обставина переказу кредитних коштів на картку фізичної особи та їх подальше використання з цієї картки підтверджує факт виконання позивачем своїх договірних зобов`язань за договором, укладеним з фізичною особою-підприємцем, та виникнення у відповідача обов`язку повернути позику та сплати відсотки за її користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Такими чином, між ТОВ "Бізнес позика" та Фізичною особою-підприємцем Ємеліною Оксаною Анатоліївною укладено господарський договір, в якому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов для даного виду договорів.

У пункті 3 Договору в редакції додаткової угоди сторони встановили графік платежів із погашення суми кредиту. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів визначено 12.05.2024.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту в передбачені строки не виконав, а відтак, заборгованість із простроченого кредиту (тіло кредиту) відповідача перед позивачем становить 65 815,22 грн.

Позивач також нараховує відповідачу заборгованість за процентами в сумі 199290, 62 грн. та комісію в сумі 7939, 00 грн.

Суд перевіривши надані позивачем розрахунки процентів за користування кредитом та комісії, з урахуванням часткових оплат по тілу кредиту та процентам, встановив, що останній складено арифметично вірно.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки відповідач не надав суду жодних доказів виконання свого зобов`язання щодо повернення тіла кредиту, прострочених платежів по процентах та платежів за комісією, враховуючи, що строк оплати за договором настав, ненадання відповідачем контррозрахунку заборгованості чи будь-яких заперечень на позов та враховуючи відсутність доказів оплати, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 65 815,22 грн., заборгованості за процентами у розмірі 199 290,62 грн. та заборгованості за комісією у розмірі 7 939 грн. належним чином доведена, документально підтверджена та позичальником не спростована, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказів мирного врегулювання спору сторонами подано не було.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до Фізичної особи-підприємця Ємеліної Оксани Анатоліївни - задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ємеліної Оксани Анатоліївни ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ) заборгованість по тілу кредиту у розмірі 65 815 (шістдесят п`ять тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн. 22 коп., заборгованість з прострочених платежів по процентах у розмірі 199 290 (сто дев`яносто дев`ять тисяч двісті дев`яносто) грн. 62 коп., заборгованість за комісією у розмірі 7 939 (сім тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 276 (три тисячі двісті сімдесят шість) грн. 54 коп.

Повний текст рішення складено 22.05.2025.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.