ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2182/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Задорожному А.О.;

за участю представників сторін:

від позивача: Приміч Д.В.;

від відповідача 1: Басюк Т.В.;

від відповідача 2: Ротар В.П.; Хрульова В.Б.;

від третьої особи: Батраков Р.А.

під час розгляду у відкритому судовому засіданні справи:

за позовом: Приватного підприємства "ТЕПЛИЧНЕ" (67806, Одеська обл., смт. Авангард, вул. Теплична, буд. 1; );

до відповідачів: 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м.Одеса, вул. Велика Арнаутська 15; );

2) Торгового підприємства "ОДВАР" у виді Товариства з обмеженою відповідальністю (65010, Одеська обл., м. Одеса, пр-т Адміральський, буд. 18; );

3) Державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Карпухіної Лілії Володимирівни (вул. Черняховского, буд. 6, м. Одеса, 65009);

4) Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни ( АДРЕСА_1 )

за участю третьої особі що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Авангардської селищної ради Одеського району Одеської областi (67806, Україна, Одеський р-н, Одеська обл., смт. Авангард, вул. Добрянського, буд. 26; )

про визнання недійсними та скасування рішень державного реєстратора та приватного нотаріуса, визнання недійсними електронних торгів, акту приймання-передачі та договору купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивач Приватне підприємство "Тепличне" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх.№2241/24 від 20.05.2024) до відповідачів - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, Торгового підприємства "ОДВАР" у виді Товариства з обмеженою відповідальністю, Державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Карпухіної Лілії Володимирівни, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни, в якій просить суд:

1.Визнати незаконним і скасувати рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Карпухіною Лілією Володимирівною рішення про державну реєстрацію права власності за Фондом державного майна України з відкриттям розділу, індексний номер 44938913 на об?ект - "приміщення магазину".

2.Визнати недійсними електронні торги (аукціон) SPE001-UA-899 з продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна - приміщення магазину (Одеська обл., Одеський р-н, смт. Авангард, вул. Теплична, 1), проведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська Універсальна Біржа" та складений за наслідками їх проведення протокол про результати електронного аукціону NSPE001-UA-89

3.Визнати недійсним акт приймання - передачі об`єкта малої приватизації окремого майна - окремого майна - приміщення магазину №691 від 21.08.2023 року, складеного за результатами проведення електронних торгів (аукціону) SPE001-UA-899 3 продажу об?єкта малої приватизації - окремого майна - приміщення магазину (Одеська обл., Одеський р-н, смт. Авангард, вул. Теплична, 1), проведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська Універсальна Біржа".

4.Визнати недійсним договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна - приміщення магазину (Одеська обл., Одеський р-н, смт. Авангард, вул. Теплична, 1) за результатами аукціону від 21.08.2023 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДВАР", посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною.

5.Визнати незаконним і скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДВАР на об`єкт малої приватизації - окреме майно - приміщення магазину, розташоване за адресою: Одеська обл., Одеський (колишній Овідіопольський) район, смт. Авангард, вул. Теплична 1.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.06.2024 було відкрито провадження у справі №916/2182/24 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

У судовому засіданні 22.05.2025, представник ТП "ОДВАР" у виді ТОВ адвокат Хрульова Віра Борисівна заявила заяву про відвід судді та за результатом розгляду заяви про відвід судді, суд проголосив скорочену(вступну та резолютивну частини) ухвалу про відмову в її задоволенні та повідомив представників сторін, що повна ухвала буде складена 27.05.2025.

Розглянувши заяву представника ТП "ОДВАР" у виді ТОВ адвоката Хрульової Віри Борисівни (вх.№2-793/25 від 22.05.2025) про відвід судді, суд доходить висновку про відмову в її задоволенні, у виходячи з наступного:

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді на підставі особистих переконань та поведінки судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. ч. 1 -3, 7 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід судді надійшла до суду 22.05.2025, тобто в день проведення судового засідання, то питання про відвід судді вирішується судом у складі судді Невінгловської Ю.М.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у об`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Відповідно до ч.3 ст.38 ГПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Тобто, відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватись на певних конкретних доказах.

Отже особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, заява про відвід судді містить твердження, що при розгляді даної справи суддею Невінгловською Ю.М. було допущено низку процесуальних рішень та висловів, які дають підстави для сумнівів у її неупередженості та об`єктивності складу суду по цій справі. На думку заявника, судом не виконуються вимоги статей 2, 7, 11, 13, 43, 74, 80, 91, 114, 118, 164, 177, 195 ГПК України.

Заявник зазначає, що суддя з власної ініціативи продовжує процесуальні строки та займається збиранням доказів, які повинні були бути подані позивачем з поданням позовної заяви, водночас позивачем клопотання про поновлення процесуального строку на подання доказів не подавалося.

Заявник вважає, що зараз суддя збирає докази та не виконує вимоги Закону, при цьому відсутні засади рівності і змагальності у судовому процесі, що є складовими частинами права на справедливий суд, гарантований ст.6 Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип рівності сторін у процесі у розумінні справедливого балансу між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно іншої сторони.

Господарський суд розглянувши заяву про відвід судді Невінгловської Ю.М. вважає, доводи представника ТП "ОДВАР" у виді ТОВ необґрунтованими з врахуванням такого:

Статтею 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із частиною 1, 3 статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006р. сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Керуючись завданнями та принципами господарського судочинства, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, змагальності сторін, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У відповідності до ч.4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у об`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Тобто, відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватись на певних конкретних доказах.

Разом з цим, як слідує з матеріалів заяви, заявником не надано жодного доказу у розумінні приписів ГПК України, на підтвердження обставин щодо необ`єктивності судді Невінгловської Ю.М. при розгляді справи №916/2182/24.

Отже, доводи позивача, викладені у заяві про відвід судді Невінгловській Ю.М. про те, що її дії містять сумнів в об`єктивності ґрунтуються виключно на власній оцінці викладених заявником обставин та припущеннях, є необґрунтованими та такими, що зводяться до оцінки процесуальних дій судді.

Жодних об`єктивних та належних доказів наявності обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді при здійснені правосуддя в розумінні ст.35 ГПК України в ході розгляду даної заяви про відвід не встановлено, а тому суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Також суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 38 ГПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Між тим, зі змісту заяви адвоката Хрульової В.Б. не вбачається жодних тверджень стосовно того коли саме заявнику стало відомо про обставини, які на її думку викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Невінгловської Ю.М.

Таким чином, в силу приписів ч.5 ст.35 ГПК України, незгода заявника - Торгового підприємства "ОДВАР" у виді Товариства з обмеженою відповідальністю зі здійсненням суддею процесуальних дій у справі не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, наведені представником Торгового підприємства "ОДВАР" у виді Товариства з обмеженою відповідальністю у заяві (вх.№2-793/25 від 22.05.2025) обставини не можуть бути підставою для відводу судді Невінгловської Ю.М. від розгляду справи №916/2182/24.

Керуючись ст. 35, 36, 38, 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника Торгового підприємства "ОДВАР" у виді Товариства з обмеженою відповідальністю адвоката Хрульової Віри Борисівни поданої у судовому засіданні 22.05.2025, про відвід судді Невінгловської Ю.М. від розгляду справи №916/2182/24.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.256 ГПК України.

Повна ухвала складена 27.05.2025 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська