ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" травня 2025 р. Справа №918/466/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Н.Церковної розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська дистрибуційна компанія" про стягнення з Фізичної особи-підприємця Малець Руслани Анатоліївни заборгованості 10 072,62 грн з яких: 6 175,50 грн - сума основної заборгованості, 1 267,48 грн - інфляційні втрати, 2 372,08 грн пеня, 257,56 грн 3 % річних та витрати зі сплати судового збору

ВСТАНОВИВ:

23.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська дистрибуційна компанія" звернулось до Господарського суду Рівненської області з заявою про видачу судового наказу б/н від 23.05.2025 (вх.№2679/25) в електронному вигляді про стягнення з Фізичної особи-підприємця Малець Руслани Анатоліївни заборгованості 10 072,62 грн з яких: 6 175,50 грн - сума основної заборгованості, 1 267,48 грн - інфляційні втрати, 2 372,08 грн пеня, 257,56 грн 3 % річних та витрати зі сплати судового збору.

Як на підставу своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником умов договору щодо своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару.

26.05.2025 Господарським судом Рівненської області видано судовий наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Малець Руслани Анатоліївни заборгованості 10 072,62 грн з яких: 6 175,50 грн - сума основної заборгованості, 1 267,48 грн - інфляційні втрати, 257,56 грн 3 % річних та витрати зі сплати судового збору та 302,80 грн судового збору.

Щодо видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з боржника пені в сумі 2372,08 грн за несвоєчасність виконання зобов`язань за Договором поставки №23/65 від 09.03.2023, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже згідно норм ст.230 ГК України вимога про стягнення пені є вимогою про стягнення штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, а сама пеня є видом забезпечення виконання зобов`язання та відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Заявлена заявником до стягнення пеня є штрафною санкцією в розумінні приписів ч.1 ст.230 ГК України, а отже за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, тобто вимога заявника в цій частині не відповідає ч.1 ст.148 ГПК України.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Приписами ч.ч.2, 3 ст.152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Оскільки вимога про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором має розглядатись у позовному провадженні, з дослідженням та перевіркою судом нарахованих сум, підстав та періодів таких нарахувань, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави у видачі судового наказу згідно поданої заяви в частині стягнення з боржника 2372,08 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 ст. 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст., ст. 148, 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівненська дистрибуційна компанія" у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Малець Руслани Анатоліївни в частині стягнення 2 372,08 грн пені.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Церковна Н.Ф.