ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" травня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1682/25

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф., перевіривши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СДГС ТРЕЙДИНГ» (09543, Київська обл., Білоцерківський р-н, село Ківшовата, вул. Свободи, буд. 67, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОЛАН АРК ІНКОРП» (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Троїцька, буд. 33-А, )

та Приватного підприємства «АГРОПРОДОПТ» (03057, м. Київ, вул. Молдовська, буд. 2, корп. 1В, каб. 5, )

та Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, )

про визнання недійними договорів, повернення майна та скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СДГС ТРЕЙДИНГ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОЛАН АРК ІНКОРП», Приватного підприємства «АГРОПРОДОПТ» та Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання недійними договорів, повернення майна та скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2025 справу № 911/1682/25 передано на розгляд судді Андрію Федоровичу Черногузу.

Разом з тим, суддею Андрієм Федоровичем Черногузом було складено заяву про самовідвід від участі у розгляді справи № 911/1682/25 з посиланням на положення пункту 5 частини 1 статті 35 ГПК України, з огляду на те, що дружина судді є працівником Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (відповідача у справі) та займає посаду заступника директора департаменту - начальника управління адміністрування, методології та контролю департаменту реструктуризації заборгованості та стягнення Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

В обґрунтування наявності підстав для самовідводу зазначено, що в нинішній час є дійсні підстави стверджувати, що цей факт може стати суттєвою підставою для наявності у стороннього спостерігача, зокрема і у сторін провадження легітимних сумнів щодо безсторонності, неупередженості та відсутності суб`єктивного ставлення судді Андрія Федоровича Черногуза під час розгляду справи № 911/1682/25, зважаючи на близькі родинні стосунки між суддею та посадовою особою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

У статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За змістом цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява N 7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Пунктом 5 частини 1 статті 35 ГПК України унормовано, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Самовідвід - особиста заява судді про усунення себе від участі у розгляді даної справи.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23 зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до частини 1 статті 39 ГПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Згідно з частиною 2 статті 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 ГПК України унормовано, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу.

Зважаючи на викладене, з метою усунення найменших сумнівів у неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України, заява судді Андрія Федоровича Черногуза підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 35, 39, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити заяву судді Андрія Федоровича Черногуза від 26.05.2025 про самовідвід.

2. Матеріали справи № 911/1682/25 передати для здійснення визначення складу суду автоматизованою системою у відповідності до положень статті 32 ГПК України.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Ухвалу підписано 26.05.2025

Суддя А.Ф. Черногуз