ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 рокуСправа № 912/556/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/556/25

за позовом Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД"

про розірвання договору поставки, стягнення 15 362,41 грн,

представники:

від позивача - Паращенко Ю.О., самопредставництво;

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" про таке:

- скасувати договір поставки з Товариством з обмеженою відповідальністю "Локкард" від 18.12.2023 № 0197-6-СК;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Локкард" на користь Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області 15 362,41 грн, з яких: 15 200,00 грн основної заборгованості, 146,17 грн пені та 16,24 грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором від 18.12.2023 № 0197-6-СК в частині поставки товару.

Ухвалою від 07.03.2025 у задоволенні вимоги Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про звільнення або відстроченя/розстрочення сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Локкард" про стягнення 15 362,41 грн залишено без руху.

14.03.2025 до господарського суду від Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області надійшла заява від 14.03.2025 № б/н про усунення недоліків позовної заяви, а також клопотання від 14.03.2025 № б/н.

Ухвалою від 18.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/556/25 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 14.03.2025 на 10:30 год.

14.04.2025 суд відкрив підготовче засідання. Протокольною ухвалою від 14.04.2025, на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву в підготовчому засіданні з розгляду справи № 912/556/25 до 05.05.2025 на 09:00 год.

18.05.2025 до господарського суду надійшла заява (уточнена позовна заява) Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 18.04.2025, згідно якої позивач просить, зокрема, викласти п. 2 прохальної частини позову у наступній редакції:

"2. Розірвати договір поставки з ТОВ "ЛОККАРД" № 0197-6-СК від 18.12.2023.".

05.05.2025 суд продовжив підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 05.05.2025 брала участь уповноважений представник позивача, яка підтримала заяву (уточнену позовну заяву) від 18.04.2025.

Ухвалою від 05.05.2025 господарський суд прийняв заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 18.04.2025 про зміну предмету позову та постановив подальший розгляд справи здійснювати з її урахуванням. Продовжив строк підготовчого провадження у справі № 912/556/25 на тридцять днів. Закрив підготовче провадження у справі № 912/556/25. Справу № 912/556/25 призначив до судового розгляду по суті на 26.05.2025 на 09:00 год.

26.05.2025 суд відкрив судове засідання. У судовому засіданні брав участь представник позивача.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь в судовому засіданні не скористався.

Крім того, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не повідомив суд про наявність заперечень з приводу заявлених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

18.12.2023 між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі - Покупець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (далі - Постачальник) укладено Договір № 0197-6-СК (далі - Договір, а.с. 8-9), за умовами пунктів 1.1., 1.2. якого передбачено, що Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність Дизельне пальне, (код ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти) далі - Товар, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний Товар. Найменування товару - Дизельне пальне, у кількості 320 л, ціна з урахуванням ПДВ - 47,50 грн/л, сума з ПДВ, 15 200,00 грн (в т.ч. 2 533,33 грн ПДВ).

Відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами" затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1442.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна цього Договору становить: 15 200,00 грн, у т.ч. ПДВ 20 % - 2 533,33 грн.

Розділом 4 Договору передбачено порядок здійснення оплати.

Згідно умов п. 4.1. - 4.5. Договору оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника в день виписки рахунку-фактури та накладної на Товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та накладної і дійсна протягом дня їх виписки.

Оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити Постачальника. Постачальник звільняється від своїх обов`язків стосовно партії товару оплата якої здійснена на інші реквізити.

При ненадходженні оплати у термін, вказаний в п. 4.1. Договору, Постачальник здійснює поставку товару за цінами, які діють в день зарахування коштів за Товар на розрахунковий рахунок Постачальника з наступним переоформленням відповідної видаткової накладної. У разі відмови Покупця отримати товар за новими цінами, Постачальник повертає отримані кошти на розрахунковий рахунок Покупця, а Договір з такої дати вважається розірваним.

Постачальник зобов`язується видати довірчі документи та видаткову накладну на товар представнику Покупця, за умови надання представником довіреності на отримання товару із зазначенням: ПІБ довіреної особи, паспортні дані, ідентифікація підпису, номенклатура та кількість ТМЦ, що скріплена підписом керівника Покупця та печаткою Покупця та при наявності в нього паспорту.

Фінансування здійснюється за рахунок коштів загального та спеціального фонду Державного бюджету у т.ч. субвенції з обласного бюджету державному бюджету, згідно розпорядження начальника обласної військової адміністрації від 02.02.2023 № 66/0/527-23, про реалізацію у 2023 році заходів на виконання "Програми впровадження державної політики органами виконавчої влади у Дніпропетровській області на 2016-2025 роки".

За умовами п. 5.1.-5.4. Договору строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки). Термін дії довірчого документу (скретч-картки) не менше 12 місяців з дня оплати товару Покупцем.

Місце поставки (передачі) товарів:

- передача Покупцю товару за цим Договором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця скретч-картки;

- скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар Іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці.

Умови постачання Товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі.

Постачальник не несе відповідальності та звільняється від зобов`язань за Договором, у разі неотримання Покупцем товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі.

Згідно п. 6.1., 6.3., 6.4. Договору Покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлені товари; приймати товар згідно умов даного договору.

Постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим Договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору.

Постачальник має право: своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари; у разі невиконання зобов`язань Покупцем Постачальник має право достроково розірвати цей Договір, повідомивши про це Покупця за 5 календарних днів до його розірвання.

За умовами п. 7.1., 7.2. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором.

Види порушень та санкції за них, установлені Договором:

- за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.

Згідно п. 10.1.-10.3. Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.

Даний договір діє до 31 грудня 2023 року.

Цей договір може бути розірваний достроково за ініціативою однієї із сторін за умови письмового повідомлення іншої сторони за відсутності заборгованості. Договір вважається розірваним з моменту отримання письмового повідомлення. У випадку отримання письмового повідомлення про розірвання договору укладання додаткової угоди про розірвання не потребується.

Позивач здійснив оплату товару за Договором згідно з виставленими відповідачем рахунком-фактурою від 18.12.2023 № 0006/0000337 на суму 15 200,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 19.12.2023 № 1004 на суму 15 200,00 грн (а.с. 10, 10 оборот),

Відповідачем за видатковою накладною від 18.12.2023 № 0006/0000337 було надано скретч-картки на Дизельне пальне, у кількості 320 л, ціна з урахуванням ПДВ - 47,50 грн/л, сума з ПДВ, 15 200,00 грн (в т.ч. 2 533,33 грн ПДВ) (а.с. 10 оборот).

Позивач зазначає, що до дати звернення до суду з даним позовом, оперативність, своєчасність та порядність договірних відносин, якість товару задовольняли вимоги Головного управління, але на протязі грудня місяця відсутність бензину на АЗС міста та області призвела до вкрай негативного результату роботи Головного управління, враховуючи значну розгалуженість розташування підпорядкованих управлінь на території області.

Станом на 01.01.2025 Постачальник згідно видаткової накладної від 18.12.2023 № 0006/0000337 не здійснив поставку товару на суму 15 200,00 грн або 320 літрів дизельного палива.

20.01.2025 Головним управлінням направлено претензію (а.с. 9 оборот), на електронну адресу Постачальника, відповідь на час звернення до суду не отримано.

За твердженням Позивача, 03.02.2025 представник Головного управління прибув до офісу компанії "Авіас Плюс", щоб дізнатися особисто про обставини які унеможливлюють поставку товару згідно вище зазначених договорів, але офіс був зачинений і не мав навіть вивіски компанії. Представником Головного управління за місцем розташування офісу компанії викликалась слідча-оперативна група, про що було складено протокол від 03.02.2025 старшим слідчим СВ ДРУП №1 ГУНП у Дніпропетровській області капітаном поліції Тетерівим Д.С.

05.02.2025 Головним управлінням до ГУНП у Дніпропетровській області подано заяву про вчинення кримінального правопорушення та надано пояснення з копіями договорів в якості доказу.

Наведене вище та відсутність постави (передачі) Товару - Дизельного пального, у кількості 320 л, стало підставою для звернення Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з позовом у даній справі.

Вирішуючи спір, господарський суд враховує таке.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Проаналізувавши зміст укладеного сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Позивачем у підставу позову в частині розірвання Договору покладено істотне порушення Відповідачем умов такого договору.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Судом встановлено, що строк Договору закінчився 01.01.2024.

Матеріали справи доказів щодо продовження сторонами строку дії Договору не містять.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21 зробила такий висновок: "задоволення вимоги про розірвання Інвестиційного договору, який вже є припиненим за домовленістю сторін, не тільки не поновить порушені права територіальної громади міста Києва, але є неможливим як таке. Як наслідок, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо відмови у задоволенні вимоги про розірвання Інвестиційного договору".

Тобто, Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/8413/21 виснувала щодо недоцільності розірвання договору, який є припиненим (нечинним) на час звернення до суду з відповідною вимогою.

Відтак, розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

Відповідний висновок також міститься у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17, від 18.11.2019 № 910/16750/18.

У зв`язку з викладеним, позовна вимога про розірвання Договору поставки від 18.12.2023 № 0197-6-СК, який вже є припиненим (строк дії якого вже закінчився), є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Водночас суд зазначає, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним. Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.

Господарський суд зазначає, що факт підписання сторонами видаткової накладної від 18.12.2023 № 0006/0000337 не свідчить про факт передачі Відповідачем товару Позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів (скретч-карток), які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Отже, з моменту передання відповідачем за видатковою накладною скретч-карток на пальне Позивачу, Позивач набув право на отримання нафтопродуктів в об`ємах, які зазначені у видатковій накладній від 18.12.2023 № 0006/0000337.

Водночас передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно з Договором товар, а саме: Дизельне пальне, у кількості 320 л.

Як убачається з матеріалів справи, Позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за Товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених скретч-карт.

Водночас, як зазначено Позивачем, підтверджується матеріалами справи та не спростовано Відповідачем, останнім не передано позивачу замовлений та оплачений товар на загальну суму 15 200,00 грн (320 л х 47,50 грн/л).

Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за Договором не надав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач після пред`явлення вимоги свої зобов`язання щодо поставки товару не виконав, а також повернення передплати не здійснив.

З урахуванням вищенаведеного, а також тієї обставини, що Відповідачем у справі позовні вимоги не заперечено, факти, викладені в позовній заяві, не спростовано, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення основної заборгованості у розмірі 15 200,00 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з Відповідача 146,17 грн пені та 16,24 грн 3% річних.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

За положеннями ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до умов п. 7.2. Договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.

Разом з цим, при перевірці судом правильності нарахування Позивачем пені та 3 % річних встановлено, що останнім визначено неправильний період нарахування, без врахування положень ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України та дня фактичного пред`явлення вимоги Відповідачу - 20.01.2025.

Так, Відповідач мав виконати свої зобов`язання щодо постачання Дизельного пального, у кількості 320 л до 27.01.2025 (20.01.2025 день пред`явлення вимоги + 7 днів = 27.01.2025).

Таким чином, господарський суд проводить власний розрахунок пені та 3 % річних згідно умов Договору та положень ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, в межах періодів, визначених Позивачем:

- з 28.01.2025 до 04.03.2025 на суму 15 200,00 грн - 434,76 грн пені та 44,98 грн 3% річних.

Згідно 3 ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає диспозитивність господарського судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

З урахуванням вищенаведеного, а також того факту, що за розрахунком суду пеня та 3 % річних за Договором є більшими, ніж заявлено Позивачем, господарський суд позовні вимоги в частині стягнення 146,17 грн пені та 16,24 грн 3% річних задовольняє в межах заявлених позивачем вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з Відповідача основної заборгованості у розмірі 15 200,00 грн, 146,17 грн пені та 16,24 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, буд. 7, оф. 202; ) на користь Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської Бригади, буд. 1; ) основну заборгованість у розмірі 15 200,00 грн, пеню 146,17 грн, 3% річних 16,24 грн, а також 2 422,40 грн сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області та Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" до електронних кабінетів у системі "Електронний суд".

Повне рішення складено 27.05.2025.

Суддя О.Л. Бестаченко