ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розгляд заяви про відвід судді

26.05.2025м. ДніпроСправа № 904/3767/24

За позовом Релігійної організації "Церковне управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України", м. Одеса

до Релігійної громади Святої Катерини Німецької Євангелічно-Лютеранської церкви в місті Дніпрі, м. Дніпро

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без участі представників сторін

В С Т А Н О В И В

Релігійна організація "Церковне управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України" звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, просить витребувати у Релігійної громади Святої Катерини Німецької Євангелічно-Лютеранської церкви в місті Дніпрі на користь Релігійної організації "Церковне управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України нерухоме майно: будівлю Церкви, А-2, загальною площею 347,7 кв.м., будинок пастора, Б-1, загальною площею 269 кв.м., прибудову, Б1-1, споруди, 1-5,1 за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 103.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно: будівлю Церкви, А-2, загальною площею 347,7 кв.м., будинок пастора, Б-1, загальною площею 269 кв.м., прибудову, Б1-1, споруди, 1-5,1 за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького (Карла Маркса), 103 (реєстраційний номер нерухомого майна 000) до набрання законної сили судового рішення у справі (а.с.114-117 том 1).

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2024 справу №904/3767/24 передано на розгляд судді Манько Г.В.

Ухвалою суду від 27.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 17.09.2024; призначено розгляд заяви про забезпечення позову на 17.09.2024.

З 17.09.2024 підготовче засідання відкладено на 08.10.2024.

Ухвалою суду від 17.09.2024 в задоволенні заяви Релігійної організації "Церковне управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-лютеранської Церкви України про забезпечення позову відмовлено.

З 08.10.2024 оголошено перерву до 15.10.2024, з 15.10.2024 до 22.10.2024.

Ухвалою суду від 22.10.2024 у справі № 904/3767/24 призначено судову експертизу; провадження у справі №904/3767/24 зупинено.

Ухвалою суду від 10.02.2025 поновлено провадження у справі №904/3767/24 у підготовчому провадженні.

Ухвалою суду від 10.02.2025 витребувано у Релігійної громади Святої Катерини Німецької Євангелічно-Лютеранської церкви в місті Дніпрі та Релігійної організації "Церковне управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України інформацію щодо об`єкта дослідження

Ухвалою суду від 11.02.2025 провадження у справі №904/3767/24 зупинено на час проведення експертизи.

Водночас, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2025 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2024 (про відмову у забезпеченні позову) у справі №904/3767/24 скасовано; прийнято нове рішення; заяву Релігійної організації "Церковне управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-лютеранської Церкви України" про забезпечення позову у справі №904/3767/24 задоволено; вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: будівлю Церкви, А-2, загальною площею 347,7 кв.м., будинок пастора, Б-1, загальною площею 269 кв.м., прибудову, Б1-1, споруди, 1-5, І за адресою: м. Дніпро, проспект ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО (КАРЛА МАРКСА), 103 (реєстраційний номер нерухомого майна 000) до набрання законної сили судового рішення у справі № 904/3767/24; стягнуто з Релігійної громади Святої Катерини Німецької Євангелічно-Лютеранської церкви в місті Дніпрі на користь Релігійної організації "Церковне управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-лютеранської Церкви України" 3028,00грн судового збору за подання апеляційної скарги.

22 квітня 2025 року Релігійна організація "Церковне управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-лютеранської Церкви України" подало до господарського суду заяву про відвід судді Манько Г.В. від справи № 904/3767/24.

В обґрунтування заявленого відводу позивач зазначив про таке:

- всупереч ч. 1 ст. 140 ГПК України заяву про забезпечення позову упродовж 2-х днів з дня її надходження не розглянуто, призначено її розгляд на 17.09.2024, тобто практично через місяць з дня її надходження;

- ухвалою суду від 17.09.2024 в задоволенні заяви Релігійної організації "Церковне управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-лютеранської Церкви України про забезпечення позову відмовлено. Однак, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2025 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2024 (про відмову у забезпеченні позову) у справі №904/3767/24 скасовано. Повний текст постанови складено 21.04.2025.

Вищевикладене, на думку позивача, виключає підстави стверджувати про можливість запобігання у подальшому сумнівів і нарікань у об`єктивності і неупередженості головуючого в очах суспільства, а також дотримання стандарту безсторонності та неупередженості судового розгляду і дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по даній справі, тобто відповідності його вимогам справедливого суду в контексті наведеної практики ЄСПЛ.

Оскільки суддя Манько Г.В. виніс у даній справі судове рішення (ухвалу), яку скасовано в апеляційному порядку позивач вважає, що відсутні підстави стверджувати про безсторонність та неупередженість головуючої судді.

Відповідач повністю заперечує проти доводів та аргументів позивача, викладених у заяві про відвід судді, вважає їх невмотивованими, необґрунтованими та безпідставними, а заяву такою, що не підлягає прийняттю до розгляду та задоволенню.

Ухвалою суду від 23.04.2025 поновлено провадження у справі №904/3767/24 у підготовчому провадженні.

Ухвалою суду від 20.05.2025 постановлено заяву про відвід судді вважати необґрунтованою.

Розпорядженням заступника керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2025 №134 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи для розгляду заяви про відвід судді Манько Г.В.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2025 справу №904/3767/24 передано судді Красоті Олександру Івановичу.

Ухвалою суду від 22.05.2025 задоволено заяву судді Красоти О.І. про самовідвід від розгляду заяви про відвід судді Манька Г.В. у справі № 904/3767/24; справу №904/3767/24 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Розпорядженням заступника керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2025 №139 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи для розгляду заяви про відвід судді Манько Г.В.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025 справу №904/3767/24 передано судді Євстигнеєвій Надії Михайлівні для вирішення питання про відвід судді Манько Г.В.

Розглянувши заяву Релігійної організації "Церковне управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-лютеранської Церкви України" про відвід судді Манько Г.В. від розгляду справи №904/3767/24, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 24 Конституції України громадяни України мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано має здійснювати правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

В пунктах 49, 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначається, що:

- відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним і об`єктивним критерієм. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суд неупередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого, inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28, 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", № 33958/96, пункт 42 рішення ЄСПЛ 2000-12). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. Рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, пункт 38);

- стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Реалізації гарантій, встановлених статтею 6 Конвенції, слугує запровадження у національному законодавстві процедур, що забезпечують безсторонність судового розгляду. Такими є, зокрема, передбачені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України підстави для відводу (самовідводу) судді та заборона повторної участі судді в розгляді справи (стаття 36 Господарського процесуального кодексу України).

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, перелік обставин, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу є вичерпним, а тому виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Відповідно до частини третьої ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до частин першої другої ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід (ч.8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України ).

Згідно з частиною четвертою статті 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як зазначено вище, мотиви заявленого відводу фактично зводяться до незгоди позивача із процесуальними рішеннями судді Манько Г.В., пов`язаними з призначенням до розгляду заяви про забезпечення позову та відмовою у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Інших мотивів, які б вказували на наявність підстав для відводу судді не наведено, відповідних доказів не надано.

Так суд зауважує, що внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає чіткий спосіб захисту прав особи, яка не погоджується з процесуальними рішеннями судді. Так, заявник, у випадку незгоди з процесуальними рішеннями суду має право або оскаржити відповідні ухвали, що підлягають самостійному оскарженню, або заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включити до апеляційної скарги на рішення суду. Однак така незгода не є підставою для відводу судді.

Так, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2025 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2024 (про відмову у забезпеченні позову) у справі №904/3767/24 скасовано; прийнято нове рішення; заяву Релігійної організації "Церковне управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-лютеранської Церкви України" про забезпечення позову у справі №904/3767/24 задоволено.

В силу вимог частини четвертої ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Таким чином, оцінивши доводи заяви представника позивача (Релігійної організації "Церковне управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-лютеранської Церкви України") Карташова А.Г. про відвід судді Манько Г.В. від розгляду справи №904/3767/24, суд не вбачає об`єктивних обставин, які викликають сумніви в неупередженості або безсторонності судді.

Керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача (Релігійної організації "Церковне управління (Єпископат) Німецької Євангелічно-лютеранської Церкви України") Карташова А.Г. про відвід судді Манько Г.В. у справі №904/3767/24.

Ухвала набирає законної сили - 26.05.2025 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.М. Євстигнеєва