УХВАЛА

26 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/17666/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Студенця В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства юстиції України

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Демидов В.О.)

від 11.01.2024

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Демидов В.О.)

від 13.02.2024

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Барсук М.А.)

від 26.03.2025

у справі № 910/17666/23

за позовом ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_2 )

до Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державний реєстратор відділу "Центр надання адміністративних послуг та Державної реєстрації" виконавчого комітету Гайсинської міської ради Вінницької області Богачук Віталій Дмитрович, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нива",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4

про визнання протиправним та скасування наказу, а також про стягнення (витребування) частки в статутному капіталі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 у справі №910/17666/23 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто (витребувано з володіння) зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 частку в статутному капіталі СТОВ "Нива" у розмірі 10%, що складає 740,00 грн. Визнано протиправним та скасовано Наказ Міністерства юстиції України № 3719/5 від 23.10.2023 "Про задоволення скарги", виданий на підставі висновку центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів держаної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 18.09.2023. Зобов`язано Міністерство юстиції України відновити запис стосовно СТОВ "Нива" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань від 10.07.2023 №020000603 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведену державним реєстратором відділу "Центр надання адміністративних послуг та державної реєстрації" Виконавчого комітету Гайсинської міської ради Богачуком В.Д.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17666/23 заяву представника ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 залучено до участі у справі № 910/17666/23 правонаступника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 .

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі № 910/17666/23 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2024, додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі №910/17666/23, Міністерство юстиції України звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення, в якій також клопоче про зупинення дії оскаржуваних судових рішень.

Від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нива" надійшла заява, в якій товариство просить повернути касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі №910/17666/23. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що касаційну скаргу підписано неуповноваженим представником міністерства, оскільки до касаційної скарги додано довіреність, строк дії якої закінчився та не надано документів, які б підтверджували наявність у підписанта повноважень на самопредставництво скаржника. Також зазначає, що Міністерством юстиції України у касаційній скарзі не зазначено прізвище, ім`я та по батькові позивача у справі та не надано доказів надіслання її копії на адресу позивача.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Міністерства юстиції України, судом встановлено.

Згідно з частиною третьою статті 290 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України підписано особою, яка діє від імені МЮУ - Нікітою Рєпкіним, на підтвердження повноважень якого до неї, зокрема, додано наказ про призначення Рєпкіна Н.І. на посаду головного спеціаліста Центрального відділу судової роботи Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), посадову інструкцію головного спеціаліста Центрального відділу судової роботи Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Міністерства Юстиції України.

Відповідно до розділу 3 посадової інструкції головного спеціаліста Центрального відділу судової роботи Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) основними посадовими обов`язками головного спеціаліста є забезпечення самопредставництва без окремого доручення керівника, зокрема, брати участь у судових справах з метою захисту інтересів Міністерства юстиції України в судах України; здійснювати апеляційне та касаційне оскарження судових рішень.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Рєпкіна Н.І. уповноважено, зокрема, вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника з правом посвідчення копій документів щодо повноважень) - представник.

З огляду на вищенаведене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі №910/17666/23 підписано у повноваженою особою. Крім того, до касаційної скарги Міністерства юстиції України на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2025 у справі №910/17666/23 додано довіреність №18703/9.1.3/22-25 від 07.02.2025 дійсну до 15.03.2026, яка посвідчує повноваження Рєпкіна Н.І. на його представництво від імені скаржника у в судах України.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Міністерством юстиції України в порушення вимог пункту 3 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі не зазначено прізвище, ім`я та по батькові позивача у справі - ОСОБА_1 (який є правонаступником ОСОБА_2 ), його місце проживання чи перебування.

Крім того, статтею 291 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Разом з тим в порушення зазначених вимог процесуального кодексу скаржником не надано доказів надіслання копії касаційної скарги на адресу позивача у справі ОСОБА_1 (який є правонаступником ОСОБА_2 ).

Пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з підпунктами 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 встановлено у розмірі 2684, 00 грн.

Предметом позову у даній справі є дві вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру. Також при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 8052,00 грн.

З огляду на викладене, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 16 104, 00 грн, а саме: (2684,00 грн*3) = 8052,00 грн*200%.

Разом з тим до касаційної скарги у якості доказу сплати судового збору додано платіжну інструкцію №2034 від 09.05.2025 про сплату 8052, 00 грн, отже недоплачена сума судового збору складає 8052, 00 грн.

Крім того, згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, та скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування вказаного висновку (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування конкретної норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).

При поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник повинен чітко зазначити норму права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 ГПК. Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Крім того заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним, тому суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Лише посилання скаржника, як на підставу для відкриття касаційного провадження, на порушення норм процесуального та матеріального права, неврахування висновків Верховного Суду, без зазначення конкретних норм права (пункт, частина, стаття), які, на думку скаржника, неправильно чи з порушенням застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не можна вважати таким, що відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України.

У касаційній скарзі Міністерство юстиції України підставою касаційного оскарження зазначає п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, оскільки вважає, що судами попередніх інстанцій при ухваленні рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі №910/17666/23 застосовано норми права без урахування висновків щодо їх застосування, викладених у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №916/2813/18, від 19.04.2024 у справі №760/20948/16-ц, від 01.05.2024 у справі №334/9558/15, від 01.11.2021 у справі №179/130/13-ц, від 16.11.2021 у справі №910/694/21, від 03.04.2024 у справі №916/4093/21, від 16.03.2023 у справі №910/574/22, від 20.05.2019 у справі №826/9046/16, від 24.01.2019 у справі №910/15944/17, від 19.02.2019 у справі №917/1071/18, від 14.12.2021 у справі №922/676/21, від 21.06.2023 у справі №910/2529/22, від 29.10.2018 у справі №826/14749/16, від 15.08.2019 у справі №826/14164/17, від 08.05.2023 у справі №826/15320/17.

Проте скаржник не наводить щодо застосування яких саме конкретних, чітко визначених норм матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено висновки у постановах Верховного Суду, на які він посилається, та не застосовано судами попередніх інстанції при прийнятті оскаржуваних судових рішень. Тобто, скаржнику треба зазначити норми права, які не враховано судами у кожній з наведених постанов окремо, а не посилатися на порушення загальними фразами.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене та те, що у касаційній скарзі не зазначено прізвище, ім`я та по батькові позивача у справі - ОСОБА_1 (який є правонаступником ОСОБА_2 ), його місце проживання чи перебування, до касаційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі, у касаційній скарзі не наведено щодо застосування яких саме конкретних, чітко визначених норм матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено висновок у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник, та не застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та не надано доказів надіслання копії касаційної скарги позивачу у справі, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд касаційної інстанції зазначає, що клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень буде розглянуто після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 176, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2024, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі №910/17666/23 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, що не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали.

2. Міністерству юстиції України усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- у касаційній скарзі вказати прізвище, ім`я та по батькові позивача у справі - ОСОБА_1 (який є правонаступником ОСОБА_2 ), його місце проживання чи перебування та надати докази надіслання копії касаційної скарги на його адресу;

- надати суду оригінал документа, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 8052,00 грн за подання касаційної скарги у даній справі;

- навести, щодо застосування яких саме конкретних, чітко визначених норм матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено висновки у кожній окремій з постанов Верховного Суду, на які посилається скаржник, та не застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень;

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач В. Студенець