ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1970/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали заяви прокурора про забезпечення позову у справі

за позовом керівника Березівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області

до відповідача: ОСОБА_1

про застосування наслідків нікчемності договору та повернення земельної ділянки

в с т а н о в и в:

Керівник Березівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , якою просить суд застосувати наслідки нікчемності договору оренди земельної ділянки площею 7,8309 га, кадастровий номер :03:001:0049 з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, укладеного 01.11.2013 між Ставківською сільською радою Березівського району Одеської області () та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), а саме: зобов`язати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) повернути Розквітівській сільській раді Березівського району Одеської області земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :03:001:0049, площею 7,8309 га (право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 20.12.2013, номер запису про інше речове право 3954216).

Ухвалою від 22.05.2025 відкрито провадження у справі.

22.05.2025 прокурор подав заяву про забезпечення позову, якою просить суд накласти арешт на нерухоме майно: земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0049, площею 7,8309 га з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Розквітівської (колишньої Ставківської) сільської ради Березівського району Одеської області (РНОНМ 12, номер запису про інше речове право 3954216).

Прокурор посилається на те, що відповідачем отримано оспорювану земельну ділянку у позаконкурентний спосіб, після того як ним уже було використане таке право, при цьому після первинного отримання ним земельної ділянки для ведення фермерського господарства створене ним фермерське господарство (СФГ «Веселе», ) припинило діяльність, а нове фермерське господарство Відповідачем не було створене, відповідно земельна ділянка, що є предметом вказаного спору використовується не за цільовим призначенням, що вказує на відсутність наміру на використання такої земельної ділянки для ведення фермерського господарства як особливого виду господарської діяльності.

Окрім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_1 також зареєстроване право власності на іншу земельну ділянку площею 3,1768 га кадастровий номер :01:001:2001 (РНОНМ 212), яка передана ним в оренду асоціації фермерських господарств «Сім`я» (), згідно договору оренди від 19.04.2024, що також свідчить про відсутність у Відповідача наміру на самостійне використання земельної ділянки та можливість передачі в оренду або інше користування земельної ділянки, яка є предметом позову, що у подальшому може перешкоджати виконанню рішення суду, у разі задоволення позову.

Розглянувши заяву прокурора про забезпечення позову та дослідивши матеріали позову, господарський суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, господарський суд зазначає, що предметом позову у даній справі є майнова вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 335372,67грн, а також про розірвання договору оренди та зобов`язання повернути майно.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.04.2024 у справі №754/5683/22 зазначила, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Суд враховує, що заходи забезпечення позову (арешт) стосуються спірної земельної ділянки. Прокурор в позові зазначає, що відповідачем отримано оспорювану земельну ділянку у позаконкурентний спосіб, після того як ним уже було використане таке право, при цьому після первинного отримання ним земельної ділянки для ведення фермерського господарства створене ним фермерське господарство (СФГ «Веселе», ) припинило діяльність, а нове фермерське господарство Відповідачем не було створене, відповідно земельна ділянка, що є предметом вказаного спору використовується не за цільовим призначенням, що вказує на відсутність наміру на використання такої земельної ділянки для ведення фермерського господарства як особливого виду господарської діяльності.

Окрім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_1 також зареєстроване право власності на іншу земельну ділянку площею 3,1768 га кадастровий номер :01:001:2001 (РНОНМ 212), яка передана ним в оренду асоціації фермерських господарств «Сім`я» (), згідно договору оренди від 19.04.2024, що також свідчить про відсутність у Відповідача наміру на самостійне використання земельної ділянки та можливість передачі в оренду або інше користування земельної ділянки, яка є предметом позову, що у подальшому може перешкоджати виконанню рішення суду, у разі задоволення позову.

З огляду на вищевикладене, заява прокурора про забезпечення позову є співмірною, обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Окремо суд звертає увагу учасників справи на те, що в ч.6 ст.140 ГПК України передбачена можливість вирішення судом питання щодо зустрічного забезпечення.

Частинами 1 та 4 ст.141 ГПК України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Оскільки на теперішній час у суду відсутня інформація з приводу можливих збитків відповідача та їх розміру, правові передумови для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються. Разом з тим, відповідач не позбавлений права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду протягом строків, встановлених ст.141 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 13, 76, 79, 86, 136, 137, 140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

1. Заяву керівника Березівської окружної прокуратури про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме - накласти арешт на нерухоме майно: земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0049, площею 7,8309 га з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Розквітівської (колишньої Ставківської) сільської ради Березівського району Одеської області (РНОНМ 12, номер запису про інше речове право 3954216).

3. Стягувачем за цією ухвалою є: Березівська окружна прокуратура (код 03528552, м. Березівка Одеської області, вул. Шаховцева, 4).

Боржником за цією ухвалою є: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

4. Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає виконанню на підставі Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 23.05.2025.

5. Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня складення її повного тексту до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8 ст. 140 ГПК України).

Повний текст ухвали складено та підписано 23.05.2025.

Суддя Литвинова Вікторія Володимирівна