ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. ЧернівціСправа № 926/1252/25

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ярошенко В.П., за участю секретаря судового засідання Глевчук В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом:

Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, )

до Фізичної особи-підприємця Яворської Олени Олександрівни ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості в сумі 210756,92 грн

Представники сторін не з`явилися.

В С Т А Н О В И В :

1. Дії та аргументи Позивача.

Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ) звернулось до Господарського суду Чернівецької області із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Яворської Олени Олександрівни ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 20.62. від 04.10.2024 в розмірі 210756,92 грн з яких: 183760,68 грн - загальна заборгованість (тіло кредиту); 4991,24 грн - заборгованість за процентами; 5400,00 грн - заборгованість за винагородою, 5605,00 грн - пеня, 1000,00 грн - штраф (фіксована складова); 10000,00 грн - штраф змінна складова.

Позов мотивується тим, що 04.10.2024 між Акціонерним товариством "Акцент-Банк" та Фізичною особою-підприємцем Яворською Оленою Олександрівною ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) був укладений кредитний договір № 20.62., щодо надання останній кредиту (встановлення кредитного ліміту) в розмірі 200000,00 грн строком на 6 місяців до 02.04.2025 зі сплатою процентів у розмірі 18.90 % щорічно.

Однак, відповідач своїх зобов`язань відповідно до умов вищезазначеного договору не виконав, у зв`язку з чим, станом на 16.03.2025 кількість днів прострочення складає - 131 днів, а загальна сума заборгованості станом на 25.03.2025 складає - 210756,92 грн, що і стало підставою для звернення з даним позовом.

Також суд зазначає, що позивач не заперечує щодо розгляду даної справи без участі його представника за наявними в матеріалах справи доказами.

2. Хід розгляду справи та короткий зміст ухвал суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2025, справу передано на розгляд судді Ярошенко В. П.

Ухвалою суду від 17.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09.05.2025.

09.05.2025 представники сторін у судове засідання не з`явилися.

Крім того, до суду повернулося рекомендоване повідомлення про невручення ухвали суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" 01.05.2025.

Ухвалою суду від 09.05.2025 відкладено розгляд справи по суті на 26.05.2025.

26.05.2025 представники сторін у судове засідання не з`явилися.

Однак, до суду повернулося рекомендоване повідомлення про невручення ухвали суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" 23.05.2025.

Суд зазначає, що згідно пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвали суду у даній справі оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відтак відповідач фізична особа-підприємець Яворська Олена Олександрівна мала можливість ознайомитися з текстом цих ухвал.

Згідно частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, судом вжито всіх належних заходів для повідомлення відповідача про заявлений до нього позов та судовий розгляд цього позову.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи у відповідності до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України здійснений за наявними матеріалами справи.

3. Установлені судом обставини.

04.10.2024 між Акціонерним товариством "Акцент-Банк" та фізичною особою-підприємцем Яворською Оленою Олександрівною був укладений кредитний договір № 20.62., щодо надання останньому кредиту (встановлення кредитного ліміту) в розмірі 200000,00 грн строком на 6 місяців до 02.04.2025 зі сплатою процентів у розмірі 18.90 % щорічно.

Істотні умови кредитного договору:

Вид кредиту - строковий кредит.

Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього Договору, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни.

Строковий кредит (далі - "кредит") надається Банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням.

Термін повернення кредиту зазначений у п. А.З цього Договору, а саме:

До 02 квітня 2025 року Позичальник здійснює погашення Кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з Графіком платежів (Додаток № 1 цього Договору).

Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування.

Згідно до п. А6, п. А9, п. А10, п. А11 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 18.90 % річних.

Також Позичальник сплачує Банку винагороду за відкриття позичкового рахунку у розмірі 0 (нуль) гривень, щомісячну винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0.900000 % від суми зазначеного у п. А2 цього Договору ліміту у поточну дату сплати процентів та винагороду за управління фінансових інструментом у розмірі 0.000000 % від суми зазначеного у п. А2 цього Договору ліміту у поточну дату сплати процентів.

Крім того, згідно до п. А7 Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником будь- якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку, передбаченого п. А3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки.

Згідно до п.п. 2.2.2-2.2.3 Кредитного договору, Позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 Кредитного Договору та Повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 12, 2.2.14, 2.3.2 цього Договору.

Відповідно до п. 5.8 Кредитного Договору, у випадку порушення Позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення Банку до судових органів, Позичальник сплачує Банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000 грн + 5% від суми встановленого у п. А.2 цього Договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Судом встановлено, що позивач свій обов`язок виконав в повному обсязі, надав позичальнику кредит відповідно до вищезазначених умов кредитного договору та надіслав вимогу від 16.03.2025 про погашення заборгованості, яка своєчасно та в повному обсязі відповідачем не виконана, а тому станом на 16.03.2025 кількість днів прострочення складає - 131 день, а загальна сума заборгованості станом на 25.03.2025 складає - 210756,92 грн, яка складається з:

183760,68 грн основна заборгованість за наданим кредитом;

4991,24 грн - загальний залишок заборгованості за процентами;

5400,00 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою;

5605,00 грн пеня;

1000,00 грн штраф (фіксована складова);

10000,00 грн штраф (змінна складова).

Статтями 610 та 611 ч. 1 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно до аб. 6 п. А3 Кредитного договору, зазначено, що у відповідності зі ст. 212, 651 ЦК України, у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому, Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення Позичальником заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, позиваючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою.

Відповідно до п. 2.3.2 Кредитного Договору, при настанні будь-якої з наступних подій: - порушенні Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, у т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, Банк, на свій розсуд, має право: змінити умови цього Договору - зажадати від Позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим Договором в повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212. 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначено в повідомленні дату. У цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суду кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Кредитом.

Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту (п. 4.10. договору).

Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується (п. 4.11. договору).

У випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2 цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 цього договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації банком права, передбаченого п. А3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. А7 цього договору, від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. Сторони узгодили, що розмір пені, зазначеної в цьому пункті, може бути на розсуд банку зменшений. В разі зменшення банком розміру пені, зазначеної в цьому пункті договору. Банк на свій вибір телекомунікаційного способу доставки інформації, повідомляє позичальника узгодженими сторонами способами телекомунікацій протягом 5 днів з дати прийняття рішення про зменшення розміру пені. Узгодженими сторонами способами телекомунікації є: відповідне повідомлення. ПЗ "А 24", CMC-повідомлення. При цьому, додаткові узгодження сторін не потрібні (п. 5.1. договору).

У випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п.п. 2.2.7, 2.2.8, 2.2.11, 4.9, 7.1 цього договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення штраф у розмірі 2 % від суми отриманого кредиту. Сплата штрафу здійснюється у гривні (п. 5.2. договору).

Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 % від суми кредиту, використаної не за цільовим призначенням. Сплата штрафу здійснюється у гривні. Сплата штрафу здійснюється в день здійснення платежу із порушенням вимог щодо цільового використання кредиту (п. 5.3. договору).

Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п.п. 5.1., 5.2., 5.3 цього договору, здійснюється протягом 5 років з дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане позичальником (п. 5.4. договору).

Терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років (п. 5.7. договору).

У випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених чим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів. Позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000, 00 гривень + 5 % від суми встановленого у п. А2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (п. 5.8. договору).

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами (п. 6.1. договору).

Цей договір у частині п. 4.4 цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором (п. 6.2. договору).

Додатком № 1 до договору є графік погашення від 04.10.2024.

Отже, за вказаних обставин та доказів Позивач підтвердив наявність договірних відносин з Відповідачем щодо надання кредиту, факт надання кредиту, а також несплачену суму по кредиту, процентам та за винагородою.

4. Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства.

Щодо правової природи кредитного договору та договірних відносин.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст.ст.173, 174, ч.1 ст.175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ч.1 ст.175 ГК України.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

В силу ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитним договором.

До такого договору застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, визначених ГК України, як передбачено ч.1 ст.193 ГК України.

Так, згідно ч.2 ст.345 ГК України: кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі; у кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як визначено ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як визначено ч.1 ст.1048 ЦК України: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України; у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позик.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому, ч.3 цієї статті визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Водночас приписами ч.2 ст.1050 ЦК України унормовано, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ч.ч.1-3 ст.1056-1 ЦК України: процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором; розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, враховуючи умови укладеного сторонами договору, відповідач мав виконати зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди у строки, встановлені договором, зокрема, його додатком №1, який містить графік погашення.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, не виконавши зобов`язання в частині повернення кредиту, сплати процентів та винагороди у встановлені графіком строки здійснення платежів, відповідач допустив порушення зобов`язань за договором. При цьому, судом враховано, що прострочення позичальником відповідачем у справі повернення чергової частини кредиту є правовою підставою для дострокового повернення позики, що залишилася неповернутою на вимогу позивача відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Враховуючи умови договору, а також вимогу банку від 16.03.2025 щодо повернення всієї суми кредиту до 23.03.2025, що не виконана відповідачем, з 24.03.2025 зобов`язання з повернення всієї суми кредиту є простроченим.

Отже, суд вважає обґрунтованими вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в сумі 183760,68 грн, проценти за користування коштами в сумі 4991,24 грн, заборгованості за винагородою в сумі 5400,00 грн, судом перевірено розрахунок зазначеної заборгованості та встановлено, що він є арифметично вірним та правильним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відтак, позивач на підставі п.5.8 договору нарахував відповідачу штраф (фіксована складова) у розмірі 1000,00 грн та штраф (змінна складова) у розмірі 10000,00 грн, крім того на підставі п. А7 договору нарахував пеню в сумі 5605,00 грн.

Однак, суд вважає, що вимоги про застосування такої міри відповідальності не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 193 ГК України передбачено, що порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч.1 ст.216, ч.1 ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У даній справі судом встановлено, що відповідач допустив порушення зобов`язань, у зв`язку з чим позивач набув права на підставі п.5.8 договору нарахувати штраф у розмірі 1000 +5% від суми кредитного ліміту за прострочення встановлених термінів платежу більше ніж на 30 днів.

Крім того, на підставі п. А7 кредитного договору № 20.62. від 04.10.2024 позивач набув право з 24.03.2025 нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки, що складає 5605,00 грн.

Суд зазначає, що пунктом 18 розділу Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 днів, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Отже, оскільки нарахування штрафів за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором здійснено кредитором у період дії воєнного стану, сума такого штрафу підлягала списанню позивачем на підставі п.18 розділу Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.10.2023 року в справі №706/68/23 (провадження № 61-8279св23).

З урахуванням вищевикладеного, позичальник (в даному випадку відповідач) звільняється від обов`язків сплачувати на користь позикодавця (позивача) штраф та пеню за порушення відповідачем термінів платежів, а відтак, законні підстави задоволення вимог в цій частині відсутні.

Отже, у задоволенні позову в частині стягнення 1000,00 грн штрафу (фіксована складова),10000,00 грн штрафу (змінна складова) та 5605,00 грн пені - суд відмовляє.

Враховуючи викладене, суд прийшов висновку, що позовна заява АТ "Акцент-Банк" підлягає частковому задоволенню.

5. Висновки суду.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про часткову обґрунтованість позовних вимог.

6. Розподіл судових витрат.

Судовими витратами у справі є витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до платіжного доручення № 210 від 25.03.2025 у сумі 3161,35 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 2911,92 грн, що складає 92,11 % співвідношення заявленої до стягнення суми та задоволеної судом.

Керуючись статтями 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Яворської Олени Олександрівни 09.03.1985 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ) заборгованість за кредитним договором № 20.62. від 04.10.2024 в розмірі 194151,92 грн з яких: 183760,68 грн - загальна заборгованість (тіло кредиту); 4991,24 грн - заборгованість за процентами; 5400,00 грн - заборгованість за винагородою та компенсацію по сплаті судового збору в розмірі 2911,92 грн.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 29.05.2025.

Суддя Вікторія ЯРОШЕНКО

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.