ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

23 травня 2025 року Справа № 915/762/25

м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В.

розглянувши заяву: Фізичної особи-підприємця Карпової Катерини Олександрівни б/н від 13.05.2025 (вх.№7280/25 від 13.05.2025) про видачу судового наказу

про стягнення з Фізичної особи-підприємця Круць Володимира Вікторовича

заборгованості за Договором суборенди нежитлового приміщення №54 від 01.02.2022 у загальному розмірі 72766,0 грн, яка складається із: заборгованості за користування об`єктом оренди у сумі 68800,0 грн та компенсації вартості сервісного обслуговування - 3966,0 грн, -

в с т а н о в и в:

13.05.2025 Фізична особа-підприємець Карпова Катерина Олександрівна звернулась до Господарського суду Миколаївської області з заявою про видачу судового наказу б/н від 13.05.2025 (вх.№7280/25 від 13.05.2025) про стягнення з Фізичної особи-підприємця Круць Володимира Вікторовича заборгованості за Договором суборенди нежитлового приміщення №54 від 01.02.2022 у загальному розмірі 72766,0 грн, яка складається заборгованості із: заборгованості за користування об`єктом оренди у сумі 68800,0 грн та компенсації вартості сервісного обслуговування - 3966,0 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2025, - справу №915/762/25 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

У відповідності до ч.2 ст.12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Приписами ст.148 ГПК України визначено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.152 ГПК України).

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

У відповідності до п.п.1), 8) ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами ч.ч.2, 3 ст.150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Відповідно до ст.ст.76, 77, 78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із змісту заяви, поданої Фізичною особою-підприємцем Карповою Катериною Олександрівною, вбачаються, що заявник просить стягнути з боржника суму 72766,0 грн заборгованості, яка виникла за Договором суборенди нежитлового приміщення №54 від 01.02.2022, з якої: заборгованість за користування об`єктом оренди у сумі 68800,0 грн та компенсація вартості сервісного обслуговування - 3966,0 грн. Заявник посилаючись на умови Договору суборенди нежитлового приміщення №54 від 01.02.2022, зокрема, п.4.1 Договору визначений термін його дії з 01.02.2022 по 28.02.2023. Зважаючи на той факт, що після 28.02.2023 суборендар не повернув суборендодавцю об`єкт оренди відповідно п.8.3 Договору та продовжив його використання, на підставі положень ст.764 ЦК України, дію Договору було продовжено. Факт використання об`єкта оренди суборендарем після 28.02.2023 підтверджується банківськими виписками, зокрема, за 27.07.2023, 07.09.2023, за змістом яких підтверджується систематична оплата суборендарем орендної плати та вартості сервісного обслуговування об`єкта оренди поза межами дії Договору. З червня 2022 року відповідач систематично порушував грошові зобов`язання за укладеним правочином, внаслідок чого станом на день звернення до суду з даною заявою, ним було накопичено заборгованість за користування об`єктом оренди у загальному розмірі 68800,0 грн та з сервісного обслуговування - 3966,0 грн.

До заяви заявником надано Договір суборенди нежитлового приміщення №54 від 01.02.2022, Акт прийому-передачі б/н від 01.02.2022 за Договором суборенди нежитлового приміщення №54 від 01.02.2022, заключні виписки про часткову сплату грошових коштів від 27.07.2023 на суму 2500,0 грн (з січня по травень (5 місяців)) та від 07.09.2023 на суму 740,0 грн (за електро енергію), Акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2021 по 25.09.2024 станом на 25.09.2024, відповідно до якого за божником обліковувалась заборгованість у сумі 41190,0 грн, який підписаний лише заявником - ФОП Карповою К.О., претензію на суму 41190,0 грн №4 від 26.09.2024 з доказами направлення на адресу ФОП Круць В.В.

Крім того, заявником заявлено до стягнення заборгованість з сервісного обслуговування у розмірі 3966,0 грн.

Тобто заявником не надано до заяви про видачу судового наказу доказів на підтвердження виникнення заборгованості у ФОП Круць Володимира Вікторовича перед ФОП Карповою Катериною Олександрівною у сумі 68800,0 грн за користування об`єктом оренди, оскільки, заявником не зазначено період нарахування орендних платежів та часткові оплати, які здійснювались боржником, а також не надано доказів таких оплат.

Крім того, заявником заявлено до стягнення з боржника заборгованість з сервісного обслуговування у сумі 3966,0 грн, без зазначення, яким чином здійснювались такі нарахування, за який період з урахуванням часткових здійснених оплат боржником та яким чином утворилась заявлена сума до стягнення.

За вказаних обставин, у суду відсутня можливість перевірити обґрунтованість вимог заявника.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості Договором суборенди нежитлового приміщення №54 від 01.02.2022 у загальному розмірі 72766,0 грн, яка складається із: заборгованості за користування об`єктом оренди у сумі 68800,0 грн та компенсації вартості сервісного обслуговування - 3966,0 грн, слід відмовити на підставі п.п.1), 8) ч.1.ст.152 ГПК України.

За змістом ч.1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Керуючись п.п.1), 8) ч.1, ч.2 ст.152, ст.ст.153, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фізичній особі-підприємцю Карповій Катерині Олександрівни у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Круць Володимира Вікторовича заборгованості за Договором суборенди нежитлового приміщення №54 від 01.02.2022 у загальному розмірі 72766,0 грн, яка складається із: заборгованості за користування об`єктом оренди у сумі 68800,0 грн та компенсації вартості сервісного обслуговування - 3966,0 грн.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до п.1) ч.1 ст.255 ГПК України, ухвала про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки визначені ст.256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.05.2025.

Суддя М.В.Мавродієва