номер провадження справи 27/256/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
14.05.2025 Справа № 908/3324/24
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С. при секретарі судового засідання Вака В.С., розглянувши клопотання Приватного підприємства «АВТО-ГРАНД» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (в порядку статей 126, 129 ГПК України) по справі № 908/3324/24
про стягнення 1 661 869 грн 60 коп.
від позивача: Розенбойм Ю.О., адвокат, ордер серія ВН № 1449807 від 20.12.2024, в режимі відеоконференцзв`язку
від відповідач: не з`явився
05.05.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшло клопотання Приватного підприємства «АВТО-ГРАНД» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (в порядку статей 126, 129 ГПК України) сформовано в системі «Електронний суд», просить суд ухвалити у справі додаткове рішення, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЄТРЕЙД» на користь Приватного підприємства «АВТО-ГРАНД» суму витрат на професійну правничу допомогу в сумі 18 500 грн 00 коп.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.05.2025, клопотання передано до розгляду судді Дроздовій С.С.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.05.2025 прийнято клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (в порядку статей 126, 129 ГПК України) до розгляду та призначено судове засідання на 14.05.2025.
05.05.2025 за допомогою підсистеми «Електронний суд» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЄТРЕЙД» подана до суду заява, у якій останнє просить суд застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, та в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити в повному обсязі.
Судове засідання 14.05.2025 проводилось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, Суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). За заявою будь-кого з учасників справи або за ініціативою суду повне фіксування судового засідання здійснюється за допомогою відеозаписувального технічного засобу (за наявності в суді технічної можливості та за відсутності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу).
14.05.2025 у зв`язку із технічними проблемами пов`язаними із мережею Інтернет, представник позивача не зміг прийняти участь в режимі відеоконференції до закриття судового засідання.
14.05.2025 відповідач не з`явився в судове засідання, про час та місце судового засідання, був повідомлена належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Розглянувши матеріали справи та клопотання в порядку статті 244 ГПК України позивача у справі - Приватного підприємства «АВТО-ГРАНД» суд
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.04.2025 у справі № 908/3324/24 задоволені позовні вимоги Приватного підприємства «АВТО-ГРАНД», а саме стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЄТРЕЙД» на користь Приватного підприємства «АВТО-ГРАНД» заборгованість за договором № 221 перевезення вантажів автомобільним транспортом від 11.08.2022 в сумі 1 661 869 грн 60 коп., судовий збір в сумі 19 942 грн. 44 коп.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У позовній заяві представник позивача зазначав що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 45 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, Повідомив, що докази на підтвердження витрат будуть надані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти після ухвалення рішення суду, вказана заява є заявою в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Також, в судових засіданнях 07.04.2025 (у вступному слові) та 29.04.2025 (у заключному слові) представник позивача повідомив суд про намір подати заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Згідно з вимогами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, які потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

05.05.2025 Приватне підприємство «АВТО-ГРАНД» звернулось до суду із клопотанням про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому ж складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У клопотанні про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 05.05.2025 позивач просить суд стягнути з відповідача 18 500 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1-4 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем до матеріалів справи надано завірені належним чином копії:

- договору про надання правової допомоги № 17/12/2024 від 17.12.2024;

- акту приймання-передачі виконавчих робіт від 04.05.2025 до договору про надання правової допомоги № 17/12/24 від 17.12.2024.

Судом встановлено, що 17.12.2024 між Приватним підприємством «АВТО-ГРАНД», далі Довіритель, та адвокатом Розенбойм Юрієм Олександровичем, далі Повірений, укладений договір про надання правової допомоги № 17/12/24, далі Договір.

Відповідно до п. 1.1. Договору сторони визначили, що Довіритель доручає, а Повірений приймає на себе обов`язок надати правову допомогу шляхом складання та подання документів і представництва інтересів в судах всіх інстанцій, а також в інших органах з метою захисту прав Довірителя у зв`язку із стягненням заборгованості за договором перевезення, боржник ТОВ «ЛЄТРЕЙД» ().

Пунктами 4.1., 4.2., 4.3. Договору сторони домовились, до Довіритель під час підписання даного договору сплачує Повіреному гонорар в розмірі, що визначається в акті (актах) приймання-передачі виконаних робіт. Вказана в п. 4.1. сума підлягає Довірителем Повіреному протягом 10 (десяти) робочих днів з дня отримання (стягнення) цієї суми відповідача у справі. Детальний опис робіт, які виконані адвокатом на виконання умов цього Договору складається Повіреним та підтверджується Довірителем шляхом підписання. Вказаний опис робіт може міститися в акті виконаних робіт, який є підставою для сплати гонорару Повіреному.

Згідно із п. 8.1. Договору, він укладений на строк до фактичного виконання предмету даного договору, який вказаний в п. 1 даного Договору.

04.05.2025 Приватним підприємством «АВТО-ГРАНД» та адвокатом Розенбойм Ю.О. був складений та підписаний акт виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги № 17/12/24 від 17.12.2024.

Згідно з даним Актом, сторони визначили, погодили та підтвердили, що на виконання умов Договору, Повіреним були виконані, а Довірителем прийняті в повному обсязі наступні роботи із визначеною далі вартістю:

- ознайомлення з наявною у Довірителя документацією для складання позову та пошук, аналіз судової практики Верховного Суду з розгляду аналогічних справ, формування правової позиції та підготовка стратегії у справі 3 000 /три тисячі/ гривень 00 копійок;

- складання позовної заяви про стягнення заборгованості за договором перевезення, оформлення пакету документів для подання до суду (формування доказів та інших документів відповідно до розділу «Додаток» позову, посвідчення копій документів, направлення копій документів відповідачу по справі) 7 000 /сім тисяч/ гривень 00 копійок;

- складання та подання заяви про участь у розгляді справи в режимі відео конференції поза приміщенням суду 500 /п`ятсот/ гривень;

- опрацювання відзиву відповідача та підготовка доводів для надання усних пояснень щодо доводів відповідача в судових засіданнях 1 000 /одна тисяча/ гривень 00 копійок;

- складання клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу 1 000 /одна тисяча/ гривень 00 копійок;

- участь в судових засіданнях 20.01.2025, 19.02.2025, 19.03.2025, 07.04.2025, 21.04.2025, 29.04.2025 6 000 /шість тисяч/ гривень 00 копійок.

Також, у зазначеному акті від 04.05.2025 зазначено, що сторони погодили, що вказані в пункті 1 цього акту роботи за змістом, обсягом та вартістю (ціною) відповідають умовам Договору. Загальна вартість вказаних в цьому Акті робіт складає 18 500 /вісімнадцять тисяч п`ятсот/ гривень 00 копійок. Вказана сума підлягає сплаті Довірителем Повіреному протягом 10 (десяти) робочих днів з дня отримання (стягнення) цієї суми з відповідача у справі.

Матеріали справи свідчать, що при розгляді справи № 908/3324/24 позивача - Приватного підприємства «АВТО-ГРАНД» представляв адвокат Розенбойм Ю.О. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1418 від 23.12.2005) на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія ВН № 1449807 від 20.12.2024, на підставі договору про надання правової допомоги № 17/12/24 від 17.12.2024.

Адвокатом Розенбойм Ю.О. від імені Приватного підприємства «АВТО-ГРАНД» подані за допомогою підсистеми «Електронний суд» позовна заява від 20.12.2024, заява про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції від 14.01.2025.

Також, адвокат Розенбойм Ю.О. приймав участь в судових засіданнях 20.01.2025, 19.02.2025, 19.03.2025, 07.04.2025, 21.04.2025, 29.04.2025, в режимі відеоконфнренцзв`язку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЄТРЕЙД» у заяві від 07.05.2025 просить суд в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити в повному обсязі.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21, від 31.05.2022 у справі № 917/304/21 та від 19.01.2024 у справі № 910/2053/20.

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 6. ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, відповідач та адвокат можуть вільно встановлювати в договорі про надання правової допомоги розмір гонорару адвоката. Це відповідає принципам вільного волевиявлення, свободи договору.

Суд вважає встановленим, що позивачем дотримані вимоги частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України в частині надання детального опису наданих послуг із визначенням їх вартості.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає встановленим, що позивачем дотримано порядок подання доказів на підтвердження заявленого до стягнення розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, передбачений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Об`єднана палата зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/20, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis рішення ЄСПЛ у справі «East/West» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West., заява № 19336/04, § 268)).

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Надавши оцінку усім доданим доказам, з урахуванням категорії цієї справи, критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначених ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 9 250 грн 00 коп. від заявленої суми (18 500 грн 00 коп.). Решту витрат на професійну правову допомогу у розмірі до 9 250 грн 00 коп. покласти на позивача.

Крім того, доказів того, що результат вирішення справи міг вплинути на репутацію сторони або така справа викликала публічний інтерес матеріали дійсної справи не містять.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Стосовно заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЄТРЕЙД» застосування строк позовної давності до вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а саме порушення позивачем п`ятиденного терміну передбаченого ч. 8 ст. 129 ГПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Як вже зазначалось рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/3324/24 прийнято 29.04.2025, п`ятиденний строк для подання доказів витрат на правничу допомогу розпочався 30.04.2025, п`ятим день припав на 04.05.2025, останнім днем подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/3324/24 є 05.05.2025.

Клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/3324/24 Приватного підприємства «АВТО-ГРАНД» подано до суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» 05.05.2025 відповідно до приписів ст. 116 та ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 42, 116, 129, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання Приватного підприємства «АВТО-ГРАНД» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/3324/24 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЄТРЕЙД» (вул. Сєдова, буд. 7, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код юридичної особи 37129399) на користь Приватного підприємства «АВТО-ГРАНД» (сільрада Мирненська, комплекс будівель та споруд № 1 літера «А», Одеський район, Одеська область, 67652, ідентифікаційний код юридичної особи 35916309) 9 250 (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення оформлене і підписане 23.05.2025.

Повний текст додаткового рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова