ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 Справа № 917/2297/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Дмитра Сіроша, за участю секретаря судового засідання Людмили Бойченко, розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом

АКЦІОНЕРНOГО ТОВАРИСТВА "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО", 36022, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Старий Поділ, будинок 5,

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, 36014, м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 1/23,

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, 36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 1,

про стягнення суми основного боргу

Представники сторін:

від позивача: Віталія Баранова

від відповідача: Наталія Біленко

від третьої особи: Маргарита Біляцька

Обставини справи: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" звернулося з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях про стягнення надмірно сплаченої орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1056 від 22.09.1999 у розмірі 2406593,33 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що будь-яким іншим шляхом врегулювати питання повернення коштів, незважаючи на наявність судових рішень у справах № 917/1111/22 та № 917/354/24, неможливо.

08.01.2025 від відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 165), в якому заперечує проти позову, посилаючись на те, що питання звільнення від сплати орендної плати може бути вирішено виключно шляхом внесення відповідних змін до договору оренди за умови дотримання порядку внесення таких змін, у т. ч. і на підставі судового рішення, і головним чином, лише під час дії такого договору оренди, а не після припинення/розірвання останнього.

Також відповідач вказує, що Порядком № 787 встановлено чіткий алгоритм дій щодо повернення платежів з бюджету, та кошти, які надійшли до бюджету як надмірно ослачена сума орендної плати, можуть бути повернуті позивачу за умови подання ним в установленому порядку документів, передбачених Порядком № 787.

Звертає увагу суду, що позивач з метою повернення з бюджету надміру сплаченої орендної плати, не звертався до відповідача в установленому порядку із відповідною заявою про повернення коштів з бюджету.

Крім того, відповідач зазначає, що позивач в позасудовому порядку, відповідно до наведеного порядку, до відповідача не звертався із заявою про повернення коштів з бюджету. Доказів того, що органом, що контролює справляння надходжень бюджету, відмовлено у наданні відповідного подання органу державного казначейства позивачем, також до матеріалів справи не надано.

Отже, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, чи взагалі дійсно були порушені/порушуються його права.

Зазначає, що у разі ухвалення рішення у цій справі на користь позивача, таке рішення підлягає виконанню шляхом стягнення спірної суми з Державного бюджету, судові витрати в справі також підлягають стягненню з Державного бюджету.

07.01.2025 від третьої особи надійшли письмові пояснення (вх. № 132), в яких зазначає, що у цій справі належним відповідачем є Держава Україна, яка бере участь через відповідний орган державної влади, яким є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях (яке виступає Орендодавцем державного майна та є контролюючим органом за надходженнями до бюджету від орендної плати за оренду державного майна), а Головне управління Казначейства є лише органом, що уповноважений Державою Україна на здійснення безспірного списання з державного бюджету (стягнення коштів з Державного бюджету) на підставі виконавчого документа, виданого на виконання судового рішення про стягнення коштів.

Станом на день подачі цих пояснень позивач не звертався до Головного управління Казначейства з пакетом документів, щодо стягнення коштів з державного бюджету відповідно до Порядку № 845 на підставі виконавчого документа на виконання судового рішення про стягнення коштів згідно за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1056 від 22.09.1999.

Отже, порушення прав позивача зі сторони органу Казначейства відсутні.

Звертає увагу суду, що з органу Казначейства України, як з юридичної особи, взагалі не можливе проведення стягнення, оскільки рахунки Головного управління Казначейства призначені лише для виплат заробітної плати та інших соціальних виплат, за чітко встановленими кодами бюджетної класифікації, а тому Головне управління Казначейства не може відповідати своїм майном за дії, спричинені іншими юридичними особами.

Отже, у разі винесення судового рішення про стягнення коштів, резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомості про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, однак не в резолютивній частині рішення.

Враховуючи викладене, Казначейство України (її територіальний орган) відповідно до законодавства України та наданих повноважень, є органом, який здійснює повернення надходжень до бюджету за поданням (висновком) контролюючих органів чи стягнення коштів з бюджету на підставі виконавчого документа, виданого на виконання судового рішення про стягнення коштів.

10.01.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 285), в якій заперечує проти доводів позивача та зазначає, що визначення позивачем у позові Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській і Сумській областях як особи, яка повинна відповідати за позовом (відповідача) не спростовує та не нівелює права позивача отримати ефективний судовий захист свого порушеного права щодо стягнення спірної суми грошових коштів, а у даному випадку Фонд державного майна України виступає від імені держави як державний орган.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем порядку досудового врегулювання спору, позивач зазначає, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

15.01.2025 від відповідача надійшли заперечення (вх. № 474) відповідач наголошує, що орендодавцем та Кабінетом Міністрів України рішення про звільнення АТ «Полтаваобленерго» від сплати орендної плати в цілому, у порядку визначеному законодавством, не приймалось рішення суду, за яким АТ «Полтаваобленерго» звільнене від сплати орендної плати за спірний період відсутнє.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.12.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі на 15:10 18.02.2025.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.02.2025 суд закрив підготовче провадження у справі № 917/2297/24 та призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 15:30 16.04.2025.

16.04.2025 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 5096), у зв`язку з неможливістю явки в засідання.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.04.2025 суд відклав розгляд справи по суті на 16.05.2025 15:30.

Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про термін виготовлення повного рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

22.09.1999 Фонд державного майна України (орендодавець) та ВАТ «Полтаваобленерго» (орендар) уклали договір оренди державного майна № 1056, згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно (групу інвентарних об`єктів) державного підприємства Кременчуцька ТЕЦ, склад і вартість якого визначено відповідно до експертної оцінки державного майна, складеної станом на 01.09.1999 і становить 67 387 297 грн.

Відповідно до пункту 2.1 договору вступ орендаря у користування майном настає одночасно із підписанням сторонами договору та акту прийому-передачі вказаного майна.

Протягом дії договору сторонами неодноразово вносилися зміни та доповнення до його умов стосовно терміну дії договору, реквізитів сторін, умов проведення оплати, про що укладалися додаткові угоди до договору, які є його невід`ємними частинами.

Так, 11.07.2005 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області та ВАТ «Полтаваобленерго» підписали додаткову угоду № 2 щодо внесення змін та доповнень до договору оренди № 1056 від 22.09.1999, згідно з якою розділ перший доповнили пунктом 1.2 наступного змісту: « 1.2 Основна мета укладення договору оренди майна його використання для надання комунальних послуг: забезпечення фізичних та юридичних осіб гарячою водою, опаленням, електропостачанням».

Регіональне відділення ФДМУ по Полтавській області листом від 17.08.2018 за №11-102-3213 погодило укладення договору суборенди шляхом погодження розрахунку плати за суборенду окремого індивідуально визначеного майна (групи інвентарних об`єктів) Кременчуцької ТЕЦ ПАТ Полтаваобленерго в складі будівель, споруд, кабельних пристроїв, передавальних пристроїв, обладнання, інших основних засобів, транспортних засобів, за адресою: м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2, що обліковується на балансі ПАТ Полтаваобленерго. Наголосило, зокрема, на дотриманні зазначеного у проєкті договору напряму використання майна.

17.08.2018 ПАТ Полтаваобленерго (орендар) та ТОВ Кременчуцька ТЕЦ (суборендар) уклали договір суборенди державного майна № 2861, за умовами якого орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене державне майно (групу інвентарних об`єктів) Кременчуцької ТЕЦ згідно з переліком майна, що є додатком № 1 до цього договору, до якого також в подальшому вносилися зміни.

13.09.2019 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавської та Сумській областях та АТ Полтаваобленерго підписано договір про внесення змін № 5 до договору оренди державного майна, яким визначено, що майно передається в оренду з метою здійснення орендарем діяльності з виробництва теплової енергії та похідної продукції, а також транспортування теплової енергії (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами), становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2014 року 1 245 148,08 грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (пункт 3.3 договору).

Згідно з пунктом 3.5 договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї зі сторін у разі зміни Методики її розрахунку, зміни орендної ставки, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

За умовами пункту 10.1 договору, цей договір укладено строком на 20 років з 22.09.1999 до 22.09.2019.

31.03.2020 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях та АТ Полтаваобленерго підписали договір про внесення змін №7 до договору оренди державного майна №1056 від 22.09.1999, яким строк дії договору було продовжено до 31.07.2020 включно.

АТ «Полтаваобленерго» звернулось до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях з заявою від 30.06.2020 за № 10-71/11204, в якій просило у зв`язку з потребою в користуванні орендованим майном і в подальшому, продовжити строк дії договору оренди державного майна №1056 від 22.09.1999 на 20 років, тобто на той же строк, що встановлювався сторонами при укладенні договору, із застосуванням аукціону відповідно до Порядку передачі в оренду державного і комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483.

У відповідь Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях листом від 17.07.2020 №11-101-05251 повідомило про прийняте рішення щодо оголошення аукціону, за результатами якого договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем. Зауважило, що згідно абз. 3 пункту 151 Порядку передачі в оренду державного і комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, якщо строк дії договору оренди з чинним орендарем закінчився, такий договір вважається продовженим до моменту укладення договору з переможцем аукціону.

Унаслідок збройної агресії російської федерації проти України через ракетні обстріли м. Кременчука 24.04.2022, 14.05.2022, 18.06.2022 зазнало пошкоджень майно Кременчуцької ТЕЦ (м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2), що є об`єктом оренди за договором № 1056, а саме відбулося руйнування покрівлі та несучих конструкцій головного корпусу та обладнання турбінного відділення, пошкодження градирні, що зумовило припинення виробництва теплової енергії та похідної продукції, а також транспортування теплової енергії. Про припинення роботи Кременчуцької ТЕЦ з 20 години 00 хвилин 24.04.2022 року видано наказ ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" від 26.04.2022 № 114.

У зв`язку з цим АТ "Полтаваобленерго" звернулося до РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях із заявою від 02.05.2022 про звільнення орендаря від орендної плати, до якої було додано копію акта про огляд пошкоджень від 27.04.2022.

У відповідь на вказану заяву орендодавець листом від 24.06.2022 № 11-122-02083 запропонував орендарю надати належним чином оформлені документи, складання яких передбачено вимогами чинного законодавства, в тому числі Порядком № 473 та Порядком № 257.

Листом від 14.06.2022 № 06/1528 третя особа (ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ") повідомила позивача про одностороннє припинення дії договору суборенди державного майна від 17.08.2018 № 2861 у зв`язку з неможливістю користування майном за функціональним призначенням внаслідок істотного пошкодження об`єкта оренди ракетним обстрілом військами ворога та невжиття власником заходів щодо відновлення пошкодженого державного майна.

28.06.2022 Полтавська торгово-промислова палата на замовлення позивача видала сертифікат № 5300-22-0309 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зі змісту якого вбачається, що торгово-промисловою палатою засвідчено такі форс - мажорні обставини: неможливість використання за цільовим призначенням орендованого майна відповідно до умов договору оренди від 22.09.1999 (в редакції договору про внесення змін від 13.09.2019 № 5) унаслідок ракетних ударів та значних руйнувань ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

15.08.2022 АТ "Полтаваобленерго" та РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях підписали акт повернення з оренди окремого індивідуально визначеного майна (групи інвентарних об`єктів) Кременчуцької ТЕЦ, що належить до державної власності, згідно з яким орендар повернув орендодавцю із строкового платного користування окреме індивідуально визначене майно, що належить до державної власності в зв`язку з припиненням договору оренди від 22.09.1999 внаслідок знищення чи пошкодження окремих інвентарних об`єктів, переданих в оренду через дію обставин, за які орендар не відповідає, а також акт приймання-передачі ключів від приміщень і споруд від 15.08.2022.

Наведене було предметом дослідження судом в межах судових справ № 917/1111/22, № 917/354/24 та не потребує повторного дослідження та встановлення.

Проте оскільки питання звільнення орендаря від сплати орендної плати не було вирішене сторонами при припиненні договору оренди та поверненні майна з оренди, позивач звернувся до суду з позовом та просив зобов`язати відповідача провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1056 від 22.09.1999 за період з 25.04.2022 до 01.07.2022 включно шляхом звільнення від фактичних витрат на внесення орендної плати (справа № 917/1111/22) та за період з 02.07.2022 до 15.08.2022 (справа № 917/354/24).

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.03.2023 у справі № 917/1111/22 відмовлено у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Полтаваобленерго". Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 рішення скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1056 від 22.09.1999 за період з 25.04.2022 до 01.07.2022 включно, шляхом звільнення від фактичних витрат на внесення орендної плати.

Ухвалою Верховного Суду від 14.11.2023 касаційне провадження за касаційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 у справі № 917/1111/22 закрито.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.04.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 у справі № 917/354/24 позов задоволено повністю.

Судові рішення мотивовані посиланням на положення статей 15, 16, 526, 632, 653, 759, 762, 785 Цивільного кодексу України, статей 20, 193, 283 Господарського кодексу України, статті 17 Закону України № 157-ІХ, пункту 127 Порядку № 483, пунктів 21, 4- 6, 81, 9, 12, 13 Порядку виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії російської федерації, пов`язаних із пошкодженням будівель та споруд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2022 № 473 (далі - Порядок № 473), пунктів 2, 21, 3, 7, 8, 81, 13 Порядку проведення обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 257 (далі - Порядок № 257), статей 5, 73 - 77, 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), застосовуючи які, суди дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що:

1) починаючи з 24.04.2022 по 15.08.2022 позивач не використовував орендоване майно за договором № 1056 (в редакції договору про внесення змін від 13.09.2019 № 5) у зв`язку з неможливістю ним користуватись з незалежних від орендаря причин, а саме зважаючи на істотне пошкодження об`єкта оренди внаслідок дії обставин непереборної сили, що є підставою для звільнення орендаря від сплати орендної плати в спірний період у силу вимог частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України та пункту 127 Порядку № 483;

2) проведення обстеження пошкоджених об`єктів, визначення його виду, а також черговість та строки виконання робіт з обстеження визначаються уповноваженими органами (виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а в разі їх відсутності - військовими адміністраціями), передбаченими абзацом 2 пункту 4 Порядку № 473, оскільки саме уповноважений орган утворює комісію для проведення обстеження, якою за результатами комісійного обстеження складається акт обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок військових дій, спричинених збройною агресією російської федерації. Тобто ініціатива щодо проведення обстеження пошкоджених об`єктів та складання відповідних документів за результатами цих обстежень покладається саме на визначені законом уповноважені органи - власника або управителя (балансоутримувача) об`єкта, яким Товариство щодо орендованого майна не є, тоді як матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення орендодавцем будь-яких дій щодо обстеження пошкодженого майна Кременчуцької ТЕЦ згідно з положеннями Порядку № 473 та Порядку № 257;

3) орендар на підтвердження наявності підстав для тимчасового звільнення від сплати орендної плати надав такі докази, як інвентаризаційні описи необоротних активів (основні засоби, нематеріальні активи, інші необоротні матеріальні активи, капітальні інвестиції), пошкоджених внаслідок ракетних обстрілів російською федерацією від 09.05.2022, від 23.05.2022, від 27.06.2022, акт про пожежу від 27.04.2022 за адресою: м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2, сертифікат Полтавської торгово-промислової палати від 28.06.2022 № 5300-22-0309 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчено неможливість використання за цільовим призначенням орендованого майна за договором № 1056 внаслідок ракетних ударів та значних руйнувань ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, натомість відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження можливості використання Товариством орендованого майна;

4) встановлені постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 у справі № 917/1111/22 (між тими самими сторонами) факти істотного пошкодження орендованого майна та неможливості його використання за цільовим призначенням з 24.04.2022 є преюдиціальними обставинами, а не правовою оцінкою суду, тому не підлягають повторному доказуванню при розгляді цієї справи;

5) вимога АТ "Полтаваобленерго" про зобов`язання РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди від 22.09.1999 за період з 02.07.2022 до 15.08.2022 включно шляхом звільнення від фактичних витрат на внесення орендної плати є вимогою про визнання відсутності права відповідача нараховувати орендну плату та відсутності обов`язку позивача, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виникне внаслідок такого нарахування. Заявлена позовна вимога є ефективним способом захисту інтересу позивача від юридичної невизначеності у спірних правовідносинах.

Постановою Верховного суду від 12.11.2024 справі № 917/354/24 касаційне провадження за касаційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито. Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях в частині підстави, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишено без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 18.04.2024 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 у справі № 917/354/24 залишено без змін.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 921/186/23 наведені такі висновки щодо застосування положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Правові висновки подібного змісту наведені також у постановах від 31.10.2023 у справі № 902/670/22, від 26.11.2019 у справі № 922/643/19, від 10.12.2019 у справі № 910/6356/19, від 03.04.2024 у справі № 615/1224/21, від 04.10.2024 у справі № 607/6215/23.

Отже, судовими рішеннями між тими ж сторонами, які набрали законної сили, досліджені та обставини щодо відсутності у АТ "Полтаваобленерго" обов`язку сплачувати орендну плату за період з 25.04.2022 до 15.08.2022 та відсутності у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях права нараховувати орендну плату за вказаний період за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1056 від 22.09.1999.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 позовні вимоги Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» задоволені. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" 1 733 999,16 грн коштів, сплачених як орендна плата за договором оренди державного майна № 1056 від 22.09.1999 за період з 02.07.2022 по 15.08.2022 та 26 010,00 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суди зазначили, що наявність у позивача права на повернення надлишково сплачених коштів за договором оренди підтверджено судовими рішеннями, що набрали законної сили, є остаточними і обов`язковими для виконання.

Як установив суд, упродовж дії зазначеного договору оренди орендарем сплачувалася орендна плата, що підтверджується платіжними дорученням № 899842 від 14.02.2022, № від 31.03.2022, № 906227 від 14.12.2022, № від 13.05.2022, виписками по банківських рахунках про сплату авансового платежу.

Також, з огляду на припинення орендних правовідносин з 15.08.2023 (дата Акту повернення з оренди окремого індивідуально визначеного майна (групи інвентарних об`єктів)) Кременчуцької ТЕЦ, що належить до державної власності, враховуючи факти, встановлені судом під час розгляду справи № 917/1111/22, суд дійшов висновку стягнути на користь позивача надлишково сплачену суму орендної плати в розмірі 2406593,33 грн.

Заперечення відповідача суд відхиляє, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 43 Бюджетного кодексу України передбачено, що Державна казначейська служба України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина 2 статті 2 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 170 Цивільного кодексу України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Отже, управління наявними коштами Державного бюджету України, зокрема, безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду, входить до компетенції Державного казначейства України, тому, позовні вимоги позивача про стягнення коштів, перерахованих в якості орендної плати, підлягають задоволенню шляхом їх стягнення з Державного бюджету України, що не виходить за межі позовних вимог, а Фонд державного майна України у спірних правовідносинах виступає в інтересах держави як відповідний орган державної влади. Разом з цим, суд встановив, що Фонд не спростовує належного виконання орендарем зобов`язання з оплати орендної плати за договором.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про фонд державного майна України", Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України, у разі необхідності.

Суд зазначає, що визначення позивачем у позові Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській і Сумській областях як особи, яка повинна відповідати за позовом (відповідача) не спростовує та не нівелює права позивача отримати ефективний судовий захист свого порушеного права щодо стягнення спірної суми грошових коштів, а у даному випадку Фонд державного майна України виступає від імені держави як державний орган.

Водночас Верховний Суд неодноразово зазначав, що залучення або ж не залучення до участі у таких категоріях спорів Державної казначейської служби України або її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган. ВП ВС зазначила, що сам факт стягнення коштів із Державного бюджету України не може бути підставою для обов`язкового залучення до участі у справі відповідачем ДКСУ чи її територіального органу. У разі сприйняття подібного підходу до участі у справах про стягнення коштів, відшкодування шкоди завжди необхідно було б щоразу залучати суб`єкта, який здійснює управління рахунком, на якому розміщені грошові кошти відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 р. у справі № 242/4741/16-ц).

Разом з тим, резолютивні частини рішень у зазначених спорах не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання, а спірні суми мають стягуватися з Державного бюджету України (постанови ВП ВС від 19.06.2018 у справі № 910/23967/16, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2024 № 910/9478/23). Сам по собі той факт, що позивач у прохальній частині просить провести стягнення грошових коштів з Державного бюджету України через ГУ Державної Казначейської служби України у Полтавській області не є підставою для відмови в задоволенні позову.

Стосовно доводів відповідача та третьої особи, що механізм повернення цих коштів встановлено умовами договору та Порядком № 787, суд не вважає їх достатніми для відмови в позові. Так, договором оренди № 1056 передбачено, що надміру оплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету, підлягає в установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин поверненню орендарю. Для забезпечення повернення зазначених коштів сторони керуються вимогами Порядку повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 783, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 25.09.2013 за № 1650/24/82 та постанови КМУ від 16.02.2011 №106 «Деякі питання ведення податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету (пункт 3.8 договору в ред. додаткової угоди № 5 від 30.09.2019). Однак вказане не може нівелювати права позивача на судовий захист своїх порушених майнових прав як суб`єкта господарювання в судовому порядку. Позивачем надано докази у підтвердження його доводів стосовно того, що будь-яким іншим шляхом врегулювати питання повернення коштів, незважаючи на наявність судових рішень у справах № 917/1111/22 та № 917/354/24 наразі неможливо (лист - заява по повернення надміру сплачених коштів від 13.12.2023 № 1 0-73/33287, адресований Фонду державного майна України, лист відповідача від 26.02.2024 № 11-121-00406, лист позивача до Фонду державного майна від 19.07.2022 № 10-72/13395, лист "Про надання інформації" від 28.08.2022 № 01-121-02765.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, ) 2 406 593,33 грн коштів, сплачених як орендна плата за договором оренди державного майна №1056 від 22.09.1999 за період з 02.07.2022 до 15.08.2022 та 36 098,99 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.05.2025.

Суддя Дмитро Сірош