28.05.2025Справа № 910/2021/25
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна» про розподіл судових витрат у справі
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна»
про стягнення 1563837,25 грн.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Гелетій І.І.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2025 у справі №910/2021/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна» суму основного боргу у розмірі 107274 грн 80 коп., пеню у розмірі 27196 грн 28 коп., 3% річних у розмірі 3087 грн 30 коп., інфляційні втрати у розмірі 19093 грн 85 коп. та судовий збір у розмірі 1879 грн 83 коп.

21.05.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про стягнення з позивача витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 125000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 розгляд вказаної заяви призначено на 28.05.2025.

22.05.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заперечення а подану відповідачем заяву.

У судове засідання 28.05.2025 з`явився представник відповідача, надав усні пояснення з приводу заяви, проти її задоволення заперечив.

Представник позивача у судове засідання 28.05.2025 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином шляхом отримання ухвали суду у власному електронному кабінеті.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи і матеріали, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Стаття 16 Господарського процесуального кодексу України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (див. постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 Господарського процесуального кодексу України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 19.04.2024 у справі №916/101/23 зазначила, що згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного вище Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Також частини четверта-шоста, сьома, дев`ята статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначає випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на позовну заяву відповідач повідомив, що орієнтовний розмір адвокатських витрат становить 83131,60 грн.

У судовому засіданні 14.05.2025 відповідач повідомив про намір подати докази понесення ним витрат на правову допомогу адвоката.

06.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна» (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» (адвокатське об`єднання) укладено Договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокатське об`єднання зобов`язується за замовленням клієнта надати йому правову допомогу, склад якої визначений розділом 2 цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану правову допомогу та оплатити її у розмірі та у порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору адвокатське об`єднання здійснює надання правової допомоги клієнту у справі №910/2021/25 за позовом ТОВ «Негабарит Сервіс» до ТОВ «Феркам Україна» про стягнення 1563837,25 грн (надалі тут - «Справа») під час розгляду Справи судом першої інстанції, а також у разі перегляду судових рішень у цій Справі в апеляційному та касаційному порядку.

В рамках даного Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується вчинити наступні дії: - Проаналізувати наявні матеріали Справи; - Скласти та подати до суду першої інстанції відзив на позовну заяву та інші процесуальні документи, необхідні для захисту інтересів Клієнта у справі №910/2021/25; - У разі необхідності, здійснити представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях у суді першої інстанції під час розгляду вказаної Справи; - У разі необхідності, скласти і подати до суду апеляційну скаргу/відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, а також інші необхідні письмові процесуальні документи; - У разі необхідності, здійснити представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях у суді апеляційної інстанції під час розгляду Справи; - У разі необхідності, скласти і подати до суду касаційну скаргу/відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції, а також інші необхідні письмові процесуальні документи; - У разі необхідності, здійснити представництво Клієнта у судових засіданнях у суді касаційної інстанції під час розгляду Справи.

Згідно з п. 2.2 Договору склад та обсяг правової допомоги може бути змінений або доповнений за окремим дорученням клієнта.

Відповідно до п. 5.1 Договору сторони погодились, що винагорода (гонорар) адвокатського об`єднання за надання правової допомоги за цим договором складає:

5.1.1. - винагорода (гонорар) адвокатського об`єднання за надання правової допомоги, зазначеної у п.п.2.1.1 - п.п. 2.1,3. становить суму в українських гривнях, що є еквівалентом 3000 (три тисячі) доларів США 00 центів, без урахування ПДВ, за готівковим курсом продажу готівкового долару США за готівкову гривню, що встановлений для AT «СЕНС БАНК» на сторінці https://sensebank.ua/currency-exchange, станом на дату виставлення рахунку.

5.1.2. - винагорода (гонорар) Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги, зазначеної у п.п.2.1.4 - п.п. 2.1.5. становить суму в українських гривнях, що є еквівалентом 2000 (дві тисячі) доларів США 00 центів, без урахування ПДВ, за готівковим курсом продажу готівкового долару США за готівкову гривню, що встановлений для AT «СЕНС БАНК» на сторінці https://sensebank.ua/currency-exchange, станом на дату виставлення рахунку.

5.1.3. - винагорода (гонорар) Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги, зазначеної у п.п.2.1.6 - п.п. 2.1.7 , становить суму в українських гривнях, що є еквівалентом 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США 00 центів, без урахування ПДВ, за готівковим курсом продажу готівкового долару США за готівкову гривню, що встановлений для AT «СЕНС БАНК» на сторінці https://sensebank.ua/currency-exchange, етаном на дату виставлення рахунку.

Відповідно до п. 5.2.1 Договору винагорода (гонорар) Адвокатського об`єднання, визначена у п.п. 5.1.1. сплачується клієнтом на умовах наступних умовах: 1000 (одна тисяча п`ятсот) доларів США 00 центів, без урахування ПДВ, сплачується клієнтом не пізніше 25 березня 2025 року на підставі рахунку на оплату; - 1000 (одна тисяча п`ятсот) доларів США 00 центів, без урахування ПДВ, сплачується клієнтом не пізніше 25 квітня 2025 року на підставі рахунку на оплату; - 1000 (одна тисяча п`ятсот) доларів США 00 центів, без урахування ПДВ, сплачується клієнтом не пізніше 25 травня 2025 року на підставі рахунку на оплату.

Відповідно до п. 5.2.2 Договору винагорода (гонорар) Адвокатського об`єднання, визначена у п.п. 5.1.2, сплачується клієнтом на умовах 100% передоплати в строк не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту виставлення Адвокатським об`єднанням рахунку на оплату шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання на підставі рахунку на оплату.

Згідно з п. 5.2.3 Договору винагорода (гонорар) Адвокатського об`єднання, визначена у п.п. 5.1.3, сплачується Клієнтом на умовах 100% передоплати в строк не пізніше 5(п`яти) календарних днів з моменту виставлення Адвокатським об`єднанням рахунку на оплату шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання на підставі рахунку на оплату.

У п. 5.4 Договору погоджено, що після надання правової допомоги сторони зобов`язані скласти та підписати Акт про надані об`єднанням у 2 (двох) примірниках та надається Клієнту не пізніше ніж протягом двох робочих днів після фактичного завершення надання правової допомоги. Акт підписується сторонами або їх уповноваженими представниками.

14.05.2025 між сторонами складено Акт про надані послуги на суму 125000,00 грн, в якому зазначено, що Адвокатське об`єднання у період з 06 березня 2025 року по 14 травня 2025 року відповідно до умов Договору надало Клієнту правову допомогу, яка включає:

1) Аналіз позовної заяви ТОВ «Негабарит Сервіс» разом із додатками в рамках справи №910/2021/25;

2) Детальний аналіз актуальної судової практики релевантної до спірних правовідносин;

3) Підготовка та подання до суду першої інстанції відзиву на позовну заяву ТОВ «Негабарит Сервіс»;

4) Вивчення та аналіз Відповіді ТОВ «Негабарит Сервіс» на Відзив на позовну заяву ТОВ «Феркам Україна»

5) Підготовка та подання до суду Заперечень на Відповідь на відзив ТОВ «Негабарит Сервіс»;

6) Вивчення та аналіз клопотань ТОВ «Негабарит Сервіс» про долучення документів до матеріалів справи та залучення до участі у справі третіх осіб;

7) Детальний аналіз долучених ТОВ «Негабарит Сервіс» нових доказів;

8) Представництво інтересів Клієнта у 4 судових засіданнях у суді першої інстанції під час розгляду справі №910/2021/25.

У Звіті про надану правову допомогу (послуги) від 14.05.2025 сторони погодили, що адвокатське об`єднання надало такі послуги:

1) Ознайомлення та аналіз наданих ТОВ «Феркам Україна» первинних бухгалтерських та інші фінансово-господарських документів пов`язаних із наданням послуг перевезення з метою встановлення правового зв`язку наданих перевізником доказів із спірними правовідносинами, що є предметом розгляду справи 910/2021/25 - 2 години;

2) Вивчення та аналіз позовної заяви ТОВ «Негабарит-Сервіс» разом із додатками - 2 години;

3) Опрацювання релевантної судової практики з питань стягнення заборгованості за договором перевезення, 3% річних та інфляційних втрат у порядку ст. 625 ЦК України, а також щодо правомірності застосування штрафу та пені до спірних правовідносин - 4 години;

4) Надання консультації представнику ТОВ «Феркам Україна» стосовно стягнення заборгованості за договором перевезення у судовому порядку з метою формування позиції захисту в суді - 1 година

5) Підготування та подання до суду Відзив на позовну заяву - 5 годин;

6) Аналіз відповіді на відзив ТОВ «Негабарит-Сервіс», підготовка та подання до суду Заперечення на відповідь на відзив - 3 години;

7) Аналіз нових доказів поданих ТОВ «Негабарит-Сервіс» в судовому засіданні 23.04.2025 - 1 година;

8) Участь у судових засіданнях 26.03.2025, 23.04.2025, 30.04.2025 та 14.05.2025 - 8 годин.

Судом встановлено, що відповідач на підставі виставлених адвокатським об`єднанням рахунків на оплату сплатив грошові кошти у сумі 83250,00 грн.

Як встановлено судом, у п. 5.1.1 Договору сторони встановили фіксований розмір послуг адвоката, які надаються в суді першої інстанції, що становить в еквіваленті 3000,00 дол США.

Суд зазначає, що відповідно змісту пункту 4 частини другої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а саме диспозицією вказаної норми визначено, що адвокатський гонорар може існувати у фіксованій формі.

Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності ввід конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18.

Оскільки договором визначено суму гонорару саме у фіксований спосіб, відповідач не зобов`язаний посилатися на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 924/447/18.

Крім того, суд зазначає, що так як сторони дійшли згоди встановити фіксований розмір гонорару адвоката, то надання детального опису робіт не є обов`язковим, оскільки фіксований розмір адвокатських витрат не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого адвокатом.

22.05.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заперечення на подану відповідачем заяву, в яких позивач, зокрема, вказав на неспівмірність суми заявлених відповідачем адвокатських витрат.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року,«Гімайдуліна і інші проти України»(пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші.

У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №910/4515/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом враховані заперечення позивача, викладені у запереченнях, поданих до суду 22.05.2025.

За висновком суду, враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, заявлена відповідачем до стягнення з позивача сума витрат на правову допомогу адвоката не є обґрунтованою, пропорційною до предмета спору.

Судом враховано, що додані до матеріалів позову додатки не обтяжені великим обсягом документів та даний спір не є складним, є «розрахунковим», відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договорів і регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Крім того, позов було задоволено частково, а відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду відповідачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, а також зважаючи на часткове задоволення позову та подання позивачем заперечень, суд дійшов висновку частково задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна» та стягнути з позивача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 15000,00 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» (45034, Волинська обл, Ковельський р-н, смт. Люблинець, вул. Заводська, буд. 7-А; ідентифікаційний код: 37707423) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Феркам Україна» (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 1/8, літера Г; ідентифікаційний код: 43194497) витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 29.05.2025.

Суддя О.М. Спичак