ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" травня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/159/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Мірошниченко Д.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця Бадида Ганни Миколаївни, с. Кінчеш Ужгородського району Закарпатської області

до відповідача фізичної особи-підприємця Шевченко Анни Анатоліївни, м. Ужгород

про стягнення заборгованості в сумі 152 000,00 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Бадида Ганна Миколаївна звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом до фізичної особи-підприємця Шевченко Анни Анатоліївни про стягнення 152 000,00 грн заборгованості за договором оренди нерухомого майна від 25.05.2024, обґрунтовуючи позовні вимоги невнесенням відповідачем орендних платежів за користування об`єктом оренди за період з жовтня 2024 року по січень 2025 року.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/159/25 визначено головуючого суддю Мірошниченка Д. Є., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2025.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.02.2025 позовну заяву фізичної особи-підприємця Бадиди Ганни Миколаївни суд залишив без руху, встановивши останньому десятиденний строк з дня вручення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до Господарського суду Закарпатської області заяви про усунення недоліків позовної заяви з долученням доказів сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.02.2025, внаслідок усунення позивачем недоліків позовної заяви, суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи № 907/159/25 здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановити учасникам справи строк для подання заяв по суті спору.

17.03.2025 за вх.№ 02.3.1-02/2524/25 на адресу суду надійшла заява позивача про компенсацію суми судових витрат.

18.03.2025 за вх.№ 02.3.1-02/2606/25 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідачем заявлено про закриття провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України.

24.03.2025 за вх.№ 02..31-02/2816/25 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла від позивача відповідь на відзив.

Під час розгляду справи судом встановлена відсутність доказів щодо сплати орендної плати за жовтень 2024 року, на яку посилається відповідач у відзиві на позовну заяву.

Також, матеріали справи не місять і підтвердження доводів позивача щодо зарахування позивачем часткової оплати орендної плати в рахунок спожитих відповідачем комунальних послуг.

За змістом статті 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. У випадку, передбаченому частиною 2 статті 247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо відповідачем у встановлений судом строк буде подано заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про залишення заяви відповідача без задоволення або про розгляд справи за правилами загального провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

При цьому, відповідно до частини 7 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, частини 2 - 6 цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частинами 3 та 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на наведене, на думку суду ця судова справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження, враховуючи її малозначність в розумінні пункту 1 частини 5 статті 12 ГПК України, характер спірних правовідносин та предмет доказування.

Однак, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного, об`єктивного, всебічного дослідження обставин справи, суд доходить висновку про призначення судового засідання для розгляду даної справи.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 та частини 4 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" від 15.03.2012 суд зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість призначення судового засідання поза межами встановленого процесуального строку, визначеного статтею 248 ГПК України.

Керуючись статтями 12, 42, 74, 234, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Призначити справу № 907/159/25 до розгляду у судовому засіданні на 18 червня 2025 р. об 11:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, зал судових засідань № 2.

2. Зобов`язати відповідача надати суду докази оплати орендної плати за жовтень 2024 року за договором оренди нерухомого майна від 25.05.2024.

3. Зобов`язати позивача надати суду докази отримання орендної плати від відповідача за жовтень 2024 року, а також докази понесення витрат на комунальні послуги в спірний період та підстави зарахування орендної плати до таких витрат.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Є. Мірошниченко