ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. Справа №914/1585/24

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Гавриляк І.В.

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сад Агро Трейд" б/н від 17.02.2025,

на рішення Господарського суду Львівської області від 15.01.2025 суддя Гоменюк З.П., м. Львів, повний текст рішення складено 29.01.2025,

у справі №914/1585/24

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кросс ТЛС", м. Харків, Харківська область

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Сад Агро Трейд", с. Братковичі, Львівська область

про стягнення 617 104,66 грн. заборгованості за договором №18.08.2023-6 перевезення вантажів від 18.08.2023 року

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сад Агро Трейд", с. Братковичі, Львівська область

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Кросс ТЛС", м. Харків, Харківська область

про стягнення 1 028 524,40 грн. завданих збитків за договором №18.08.2023-6 перевезення вантажів від 18.08.2023 року

явка учасників справи:

від позивача: Балла В.В.;

від відповідача: Коптєва А.Л.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог позивача за первісним позовом

19.06.2024 товариство з обмеженою відповідальністю "КРОСС ТЛС" звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "САД АГРО ТРЕЙД" про стягнення 617 104,66 грн. заборгованості за договором №18.08.2023-6 перевезення вантажів від 18.08.2023 року, з яких: 530 365,06 грн. - основна заборгованість, 15 838,51 грн. - пеня, 3 651,69 грн. - 3% річних, 11 668,03 - інфляційні втрати та 55 581,37 грн. - штраф за понаднормовий простій транспортних засобів позивача (із урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 04.09.2024 за вх.№3297/24).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачем виконано всі зобов`язання, що виникли на підставі договору та заявок відповідача про перевезення вантажу, а тому ТОВ "КРОСС ТЛС" просить суд стягнути з відповідача за первісним позовом 530 365,06 грн. за надані послуги з перевезення.

Також позивач здійснив нарахування відповідачу 3 651,69 грн. - 3% річних, 11 668,03 грн. - інфляційних втрат та 55 581,37 грн. - штрафу, нарахованого за понаднормовий простій транспортних засобів позивача.

Короткий зміст позовних вимог за зустрічним позовом

22.07.2024 товариство з обмеженою відповідальністю "САД АГРО ТРЕЙД" подало зустрічну позовну заяву до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "КРОСС ТЛС" про стягнення 1 028 524,40 грн. завданих збитків за договором №18.08.2023-6 перевезення вантажів від 18.08.2023 року, де просив стягнути 1 028 524,00 грн., що складається з:

- 55 435,77 грн. - завантаження-розвантаження товару в транспорт ТОВ "КРОСС ТЛС";

- 587 583,91 грн. - вартість перевезення товару до покупця та вартість перевезення товару в зворотному напрямку, з врахуванням штрафу за понаднормовий простій транспортних засобів, а також, пеню та 3% річних;

- 53 236,72 грн. - завантаження товару в транспорт ТОВ "ТР-ТРАНС" для здійснення допоставки товару;

- 332 268,00 грн. - вартість перевезення товару здійснений іншим перевізником (ТОВ "ТР-ТРАНС") до покупця, що підтверджується актами виконаних робіт №184 від 27.05.2024 та № 188 від 29.05.2024.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ "КРОСС ТЛС", як перевізник порушив умови договору перевезення та вимог чинного міжнародного законодавства та законодавства України щодо перевезення харчової продукції в цистернах, в яких попередньо перевозив хімічні речовини.

Зважаючи на наведені обставини, ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" звертався із вимогою про відшкодування збитків за витрати понесені за укладеним між ними договором з іншим перевізником ТОВ "ТР-ТРАНС" вантажу яблучного концентрованого соку до попереднього вантажоодержувача у Німеччину, з іншим перевізником - ТОВ "ТР-ТРАНС".

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.01.2025 первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Сад Агро Трейд" 617 104,66 грн. заборгованості за договором перевезення вантажів №18.08.2023-6 від 18.06.2023, яка складається з: 530 365,06 грн. - основна заборгованість, 3 651,69 грн. - 3% річних, 11 668,03 грн. - інфляційні втрати, 15 838,51 грн. - пеня, 55 581,37 грн. - штраф та 7 405,26 грн. судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

У задоволенні зустрічного позову - відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем за первісним позовом взятих на себе зобов`язань по сплаті за транспортування вантажу, а також наявність підстав для стягнення штрафних санкцій за простій транспорту.

При цьому судом не було встановлено обставин, які б підтверджували зустрічний позов, тому в ньому суд відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та заперечення позивача за первісним позовом.

17.02.2025 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Сад Агро Трейд" б/н від 17.02.2025 на рішення Господарського суду Львівської області від 15.01.2025 в справі №914/1585/24.

Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог та задоволено первісний позов. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухваливши нове - яким задоволити зустрічний позов та відмовити у задоволенні первісних позовних вимог.

Щодо зустрічного позову.

Відповідно до умов договору №18.08.2023-6 від 18.08.2023 та заявки(замовлення) на транспортно-експедиційне обслуговування щодо перевезення яблучного концентрованого соку автомобільним транспортом міжнародного сполучення, перевезення вантажу повинно було здійснюватися з дотриманням вимог щодо транспортування харчової продукції. Вантаж - яблучний концентрований сік - передано наливом у цистерни транспортних засобів перевізника.

Проте після доставки вантажу у Німеччину вантажоодержувачем було виявлено, що товар прибув з порушенням санітарно-гігієнічних вимог. Зокрема, під час перевірки супровідних документів з`ясувалося, що до завантаження яблучного соку у цистернах транспортних засобів перевізника здійснювалося перевезення хімічних речовин: у цистерні з номером НОМЕР_1 - клею (GLUE), а у цистерні НОМЕР_2 - рідини AdBlue, яка використовується у дизельних транспортних засобах.

У зв`язку із вказаним порушенням вантажоодержувач відмовився від приймання харчової продукції, посилаючись на недотримання умов її транспортування. Апелянт вважає, що саме дії перевізника призвели до зриву поставки товару кінцевому покупцю, у результаті чого було завдано матеріальних збитків.

Зокрема, апелянт змушений укласти новий договір перевезення з іншим перевізником - ТОВ "ТР-ТРАНС", який здійснив доставку аналогічного вантажу за тим самим маршрутом, що свідчить про понесення апелянтом додаткових збитків.

Таким чином, апелянт вважає, що саме винні дії перевізника (позивача за первісним позовом) стали підставою для завдання йому збитків. Розмір завданих збитків обґрунтовано у зустрічній позовній заяві, яку він підтримує.

З огляду на викладене, ТОВ "Сад Агро Трейд" вважає необґрунтованою відмову суду першої інстанції у задоволенні зустрічного позову.

Щодо первісного позову.

Апелянт зазначає, що позовні вимоги ТОВ "Кросс ТЛС" були пред`явлені без урахування фактичних обставин, які свідчать про неналежне виконання перевізником своїх зобов`язань.

Апелянт вказує, що покупець (вантажоодержувач у Німеччині) відмовився приймати вантаж саме через порушення перевізником санітарно-гігієнічних умов транспортування, що стало наслідком використання для перевезення харчової продукції цистерн, у яких до того перевозилися хімічні речовини - клей (GLUE) та AdBlue.

Крім того, апелянт заперечує твердження ТОВ "Кросс ТЛС" про те, що сертифікати миття цистерн були оформлені ТОВ "Сад Агро Трейд". Апелянт вказує, що не надає послуг із миття транспортних засобів, а відповідні сертифікати були видані сторонньою організацією - ТОВ "ІС Транс ЮЕЙ", що підтверджується матеріалами справи.

Вимоги щодо використання виключно харчових цистерн були зафіксовані у заявці (замовленні) №29, яка є невід`ємною частиною договору перевезення. Таким чином, перевізнику було відомо, що цистерни мали бути призначені винятково для транспортування харчових продуктів. Дане положення також прямо передбачене п.п. 12.2 та 12.3 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997, які забороняють використання харчових цистерн після перевезення інших (нехарчових) продуктів.

Крім того, у відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву (вх. №21474/24) апелянт звернув увагу суду на те, що ТОВ "Кросс ТЛС" змінило свою позицію щодо сертифікатів миття цистерн: спочатку ставлячи під сумнів достовірність сертифікатів, наданих ТОВ "Сад Агро Трейд", а згодом - подавши інші сертифікати, в яких було зазначено, що попереднім вантажем був яблучний сік. Водночас у наступних поясненнях позивач за первісним позовом не заперечував, що в цистернах, у яких перевозився яблучний концентрат, до цього транспортувалися хімічні речовини.

Усі вищевикладені обставини, на переконання апелянта, свідчать про порушення відповідачем за зустрічним позовом (ТОВ "Кросс ТЛС") умов договору перевезення, що спричинило майнові наслідки для ТОВ "Сад Агро Трейд". Тому апелянт вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, натомість зустрічні позовні вимоги мають бути задоволені у повному обсязі.

ТОВ "Кросс ТЛС" подало відзив на апеляційну скаргу, у якому висловило заперечення проти доводів апелянта та вказало, що встановлені судом першої інстанції обставини повністю узгоджуються з наявними у справі доказами та вимогами чинного законодавства. Зазначено, що наведені в апеляційній скарзі аргументи не спростовують правильних і обґрунтованих висновків, до яких дійшов суд першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 справу № 914/1585/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сад Агро Трейд" б/н від 17.02.2025 залишено без руху з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Сад Агро Трейд б/н від 17.02.2025 на рішення Господарського суду Львівської області від 15.01.2025 в справі №914/1585/24.

Ухвалою від 21.03.2025 призначено справу №914/1585/24 до розгляду у судовому засіданні на 14.05.2025.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 задоволено заяву представника ТОВ "Кросс ТЛС" - Балли В.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису.

У судове засідання 14.05.2025 з`явились всі учасники справи.

Представник апелянта - ТОВ "Сад Агро Трейд" підтримав вимоги апеляційної скарги, навів доводи аналогічні викладеним у ній, просив її задоволити.

Представник ТОВ "Кросс ТЛС" заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому наводив доводи, аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції

18.08.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю "САД АГРО ТРЕЙД" (надалі - замовник, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та товариством з обмеженою відповідальністю "КРОСС ТЛС" (надалі - перевізник, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) укладено договір №18.08.2023-6 перевезення вантажів (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, замовник доручає, а перевізник зобов`язується доставити автомобільним транспортом ввірений для перевезення вантаж, а замовник бере на себе зобов`язання сплатити плату за перевезення вантажу.

Згідно з п. 1.2. договору сторони передбачили, що пункт відправлення, пункт призначення, строки виконання, кількість вантажу, вартість перевезення вказуються у заявках замовника.

Пунктом 2.1. договору визначено перелік необхідних умов, що зазначається в заявках для перевезення, де в п. 8 заявки передбачено, що товар повинен був перевозитися в харчовій цистерні об`ємом 24 тонни.

Відповідно до п. 2.3. договору, для здійснення міжнародного перевезення перевізник зобов`язується забезпечити наявності необхідних документів.

Пунктом 3.1. договору передбачені обов`язки перевізника, а саме:

3.1.2. забезпечити подачу транспортних засобів під завантаження в погоджені сторонами терміни і в стані придатному для автомобільних перевезень. Транспортні засоби повинні бути чистими, вимитими та не містити бруду;

3.1.5. усі видатки пов`язані з належним виконанням даного договору, після завантаження і до розвантаження отримувачем несе перевізник;

3.1.7. перевізник повинен забезпечити наявність печаток прикордонних митниць санітарно-епідеміологічної служби (ввезення, використання та реалізація дозволено), екологічного та радіологічного контролю, в разі здійснення міжнародних перевезень;

3.1.9. надавати замовнику акт виконаних робіт, рахунки, CMR, товарно-транспортні та податкові накладні та документи, що супроводжують поставку вантажу, протягом 7 (семи) календарних днів з моменту завершення перевезення, здійсненого на підставі кожної окремої заявки замовника.

Пунктом 3.2. договору визначені обов`язки замовника, насамперед:

3.2.1. надавати перевізнику письмову заявку (по факсу, електронною поштою) на перевезення вантажів з визначеним маршрутом перевезення.

3.2.2. здійснювати своєчасно оплату згідно умов договору.

3.2.4. замовний здійснює своїми засобами та силами, завантаження та розвантаження вантажу, що відбувається на території замовника. Забезпечує завантаження з врахуванням вагових обмежень.

3.2.5. здійснити митне оформлення та розвантаження (завантаження) вантажу, уникати простою транспортних засобів понад обговорений даним договором час. Понад нормативним простоєм вважається вимушена стоянка транспортного засобу з вини замовника, на місці завантаження, розвантаження, замитнення, розмитнення, вимушена стоянка на кордоні у зв`язку з помилками, допущеними при оформлені супровідних документів на вантаж, а також при виникненні простою транспорту на дорогах країн, по яких здійснюється перевезення - при відсутності відповідних документів на вантаж, які повинні бути підготовленими замовником. Допускається нормативний простій протягом 24 годин при завантаженні, 24 годин при розвантаженні, 24 годин на замитнення, 24 години на розмитнення - при міжнародних перевезеннях, та 24 години на завантаження/розвантаження - при виконанні перевезення по Україні (якщо в заявці сторони не погодили інше). При прибутті транспортного засобу в п`ятницю після 09:00 за місцевим часом , або у вихідні і святкові дні понад нормативний простій починає рахуватись з першого робочого дня сторони, яка відправляє (приймає) вантаж, але наступні вихідні та святкові дні, в які транспортні засоби будуть простоювати, будуть включатися в строк простою транспортних засобів.

Згідно з п. 4.1. договору, розрахунки між перевізником і замовником здійснюються у безготівковій формі, на підставі рахунка та акта виконаних робіт, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок перевізника.

Вартість перевезення вантажу визначається у заявках, згідно попередньо узгоджених сторонами розцінок (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 4.3. договору, оплата здійснюється протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту отримання від перевізника повного комплекту документів, а саме належним чином оформлених оригіналів акту виконаних робіт, CMR, товарно-транспортних накладних на перевезений товар та податкових накладних та документів, що супроводжують партію поставки вантажу, якщо інше не передбачено заявкою.

Оплата проводиться в гривнях, у разі отримання замовником в повному обсязі оригіналів правильно оформлених документів вказаних у п. 3.1.9. та п. 4.3. договору (п. 4.4. договору).

Пунктом 4.5. договору сторони погодили, що платежі не обумовлені даним договором замовником не сплачуються.

Разом з тим, сторони дійшли згоди про те, що порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов визначених змістом цього договору. У випадку порушень зобов`язань за договором винна сторона повинна негайно усунути порушення та вжити заходів для усунення їх наслідків (п. 5.2. договору).

Відповідно до п. 5.8. договору, у випадку допущення понаднормативного простою транспортного засобу з вини замовника, перевізник має право стягнути з замовника штраф у розмірі 70 євро за кожну почату добу протермінування при внутрішніх перевезеннях (в межах України) і 100 євро при міжнародних перевезеннях, якщо інше не передбачено заявкою.

Пунктом 5.9. договору визначено, що сплата визначених цим договором та (або) чинним в Україні законодавством штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) не звільняє від обов`язку відшкодувати за вимогою іншої сторони збитки, завдані порушенням договору у повному обсязі, а відшкодування збитків не звільняє її від обов`язку сплатити за вимогою іншої сторони штрафні санкції у повному обсязі.

Відповідно до п. 5.11. договору, сторони несуть відповідальність за порушення своїх зобов`язань за цим договором, якщо воно сталось не з їх вини. Сторона вважається невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання.

Пунктом 5.13. договору сторони передбачили, що за порушення строків оплати послуг перевізника замовник сплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості заборгованості за кожен день прострочення.

Взаємовідносини сторін, не передбачені договором, регламентуються діючим законодавством України (п. 8.3. договору).

Згідно з п. 8.5. договору сторони погодили, що вся кореспонденція між сторонами, яка здійснюється засобами електронного зв`язку (електронна пошта, факс) має юридичну силу і може використовуватися при вирішенні спорів у відповідності з розділом 6 договору.

Пунктами 9.1., 9.3. договору передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2024 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення дії договору за два тижні до закінчення строку його чинності, договір вважається щоразу продовженим на ще 1 рік на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. До дати закінчення строку дії договору або його розірвання всі розрахунки сторін повинні бути завершені.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладеного між сторонами договору, 29.04.2024 позивач за первісним позовом отримав від відповідача заявку №29 на транспортно-експедиційне обслуговування з перевезення вантажу автомобільним транспортом міжнародного сполучення.

У вказаній заявці (далі - Заявка №29) сторони погодили маршрут перевезення: відправлення - м. Городок, Львівська область, вул. Артищівська, 9; місце призначення - Dohler Neuenkirchen GmbH, Dorfstr. 17, 21763 Neuenkirchen, Федеративна Республіка Німеччина, із зазначенням, що митне оформлення вантажу має здійснюватися безпосередньо в пункті розвантаження (п. 4 заявки).

Дата завантаження товару визначена як 6 травня 2024 року (п. 4 заявки), при цьому сторони погодили використання конкретних транспортних засобів, а саме: автомобіля з державним номерним знаком НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_4 з причепом НОМЕР_2 (п. 6 заявки).

Згідно з умовами п. 3 заявки, вантажем, що підлягав перевезенню, є яблучний концентрований сік наливом (далі - ЯКС), який, відповідно до п. 8 заявки, повинен був перевозитися в харчовій цистерні об`ємом 24 тонни.

Вартість перевезення, згідно з п. 9 заявки, була визначена у розмірі 160 євро за 1 тонну, з оплатою у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату завантаження та відповідно до положень договору.

Окремим пунктом (п. 10 заявки) сторони погодили низку істотних додаткових умов, зокрема:

- допустимий простій транспортного засобу - до 48 годин на завантаження та митне оформлення, а також до 48 годин на розвантаження (без урахування вихідних та святкових днів);

- вартість простою: 70 євро/доба на території України та 100 євро/доба - за межами;

- оплата послуг проводиться у національній валюті за курсом НБУ на день завантаження;

- перевізник зобов`язаний негайно повідомити замовника про наявність акта розбіжностей у пункті призначення та надати його скановану копію не пізніше наступного робочого дня;

- чітко визначено технічні вимоги до транспортного засобу, а саме: цистерна повинна бути сухою, чистою, із спеціальним маркуванням та обов`язковою наявністю сертифікату миття, оформленого двома мовами - українською та англійською;

- також передбачено обов`язок перевізника надати усі товаросупровідні документи (зокрема видаткову накладну та товарно-транспортну накладну) у строк до 7 календарних днів після завершення кожного окремого перевезення.

29.04.2024 відповідачем були завантажені вище згадані транспортні засоби, надані позивачем, вантажем - соком яблучним концентрованим. Після цього, позивач приступив до перевезення зазначеного вище вантажу згідно вимог заявки №29 від 29.04.2024.

06.05.2024 автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_3 та причіп НОМЕР_1 , а 07.05.2024 автомобіль з номерним знаком НОМЕР_4 та причіп НОМЕР_2 прибули до місця призначення - Dohler Neuenkirchen GmbH, Dorfstrasse, 17, 21763, Німеччина. Після прибуття транспортні засоби не були розмитнені та розвантажені, тому залишалися завантаженими до 10.05.2024.

08.05.2024 ТОВ «КРОСС ТЛС» отримало від ТОВ «САД АГРО ТРЕЙД» заявку №08/01 на транспортно-експедиційне обслуговування міжнародного автомобільного перевезення вантажу. Заявкою було погоджено повернення вантажу вантажовідправнику за маршрутом: 21763 Neuenkirchen (Німеччина) - м. Городок (Львівська обл.). Пунктом завантаження вказано Dohler Neuenkirchen GmbH, Dorfstrasse, 17, D-21763 Neuenkirchen, пунктом розмитнення - МП Городок, розвантаження - м. Городок, вул. Артищівська, 9. Кінцева дата виконання - 13.05.2024.

10.05.2024 ТОВ «КРОСС ТЛС» отримало від ТОВ «САД АГРО ТРЕЙД» скановану копію угоди між відповідачем за первісним позовом та вантажоотримувачем Dohler Neuenkirchen GmbH від 09.05.2024 про повернення вантажу у зв`язку з відмовою покупця прийняти вантаж через відсутність потреби. Також отримано документи на вантаж та дозвіл на виїзд транспортних засобів. Цього ж дня транспортні засоби позивача виїхали з місця призначення в Німеччині.

11.05.2024 транспортні засоби прибули на польсько-український кордон і перебували там до 16.05.2024 у очікуванні попередніх декларацій на вантаж. Ці обставини підтверджуються копіями CMR накладних №044807 та №044808.

16.05.2024 транспортні засоби ТОВ «КРОСС ТЛС» в`їхали на територію України, а 17.05.2024 прибули для розвантаження у м. Городок, Львівської області.

З наданих скріншотів переписки між представниками ТОВ «КРОСС ТЛС» та ТОВ «САД АГРО ТРЕЙД» вбачається, що 17.05.2024 транспортні засоби прибули до заводу відповідача.

20.05.2024 представник відповідача підтвердив необхідність розвантаження о 13:12. 21.05.2024 представник позивача повідомив, що документи залишено на охороні, а оригінали CMR перебувають у ТОВ «САД АГРО ТРЕЙД». З копій CMR накладних від 16.05.2024 видно, що ТОВ «САД АГРО ТРЕЙД» отримало вантаж 20.05.2024, що підтверджено штампом юридичної особи. Аналогічний штамп міститься і в графі відправника вантажу.

Отже, 20.05.2024 відповідач за первісним позовом розвантажив транспортні засоби позивача у місці призначення.

Того ж дня позивач надав електронні акти до рахунків, а 21.05.2024 оригінали документів надіслав у паперовому вигляді. Проте доказів надсилання документів поштою до справи не долучено.

Позивач зазначає, що отримав скановану копію угоди про повернення вантажу лише 10.05.2024, тому вважає, що понаднормативний простій транспортних засобів у Німеччині склав:

- авто НОМЕР_3 , причіп НОМЕР_1 - з 08.05.2024 по 10.05.2024, 3 доби;

- авто НОМЕР_4 , причіп НОМЕР_2 - з 09.05.2024 по 10.05.2024, 2 доби;

- загалом - 5 діб простою.

Також позивач зазначає, що транспортні засоби перебували на кордоні з 11.05.2024 по 16.05.2024 в очікуванні декларацій, тому понаднормативний простій на кордоні становить:

- авто НОМЕР_3 , причіп НОМЕР_1 - 4 доби (з 13.05.2024 по 16.05.2024);

- авто НОМЕР_4 , причіп НОМЕР_2 - 4 доби (з 13.05.2024 по 16.05.2024);

- загалом - 8 діб простою.

Таким чином судами встановлено, що загальний понаднормативний простій позивача становив 13 діб.

30 квітня 2024 року ТОВ "КРОСС ТЛС" виставив ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" наступні рахунки на оплату.

Рахунок №56 на загальну суму 163?189,25 грн з ПДВ за надані послуги:

- міжнародні транспортні послуги з перевезення вантажу за маршрутом: м. Городок, Львівська обл., Україна - міжнародний пункт пропуску "Краківець/Корчова", автомобіль DAF НОМЕР_3 / НОМЕР_1 , згідно замовлення №29 від 29.04.2024, у кількості 24 тонни за ціною 341,22 грн/т (без ПДВ);

- міжнародні транспортні послуги з перевезення вантажу за маршрутом: м/п Краківець/Корчова - 21763 Neuenkirchen, Німеччина, автомобіль DAF НОМЕР_3 / НОМЕР_1 , згідно замовлення №29 від 29.04.2024, у кількості 24 тонни за ціною 6?458,33 грн/т (без ПДВ).

Рахунок №57 на загальну суму 163?189,25 грн з ПДВ за аналогічні послуги іншим транспортним засобом:

- маршрут: м. Городок - м/п Краківець/Корчова, автомобіль DAF НОМЕР_5 / НОМЕР_2 , 24 тонни, 341,22 грн/т (без ПДВ);

- маршрут: м/п Краківець/Корчова - 21763 Neuenkirchen, Німеччина, автомобіль DAF НОМЕР_5 / НОМЕР_2 , 24 тонни, 6?458,33 грн/т (без ПДВ).

9 травня 2024 року ТОВ "КРОСС ТЛС" виставив відповідачу ще два рахунки:

Рахунок №59на суму 101?993,28 грн з ПДВ за міжнародні перевезення у зворотному напрямку:

- 21763 Neuenkirchen, Німеччина - м/п Краківець/Корчова, автомобіль DAF НОМЕР_5 / НОМЕР_2 , згідно замовлення №08/01 від 08.05.2024, 24 тонни, 3?875,00 грн/т (без ПДВ);

- м/п Краківець/Корчова - м. Городок, автомобіль DAF НОМЕР_5 / НОМЕР_2 , 24 тонни, 374,72 грн/т (без ПДВ).

Рахунок №58 на суму 101?993,28 грн з ПДВ:

- маршрут: 21763 Neuenkirchen - м/п Краківець/Корчова - м. Городок, автомобіль DAF НОМЕР_3 / НОМЕР_1 , замовлення №08/01 від 08.05.2024, 24 тонни, 3?875,00 грн/т (без ПДВ) та 374,72 грн/т (без ПДВ) відповідно.

20 травня 2024 року позивачем виставлено рахунок №65 на загальну суму 55?581,37 грн з ПДВ за понаднормовий простій транспортних засобів:

§ DAF НОМЕР_3 / НОМЕР_1 - 3 доби у 21763 Neuenkirchen, Німеччина, 4?275,49 грн/доба (без ПДВ);

§ DAF НОМЕР_5 / НОМЕР_2 - 2 доби у 21763 Neuenkirchen, Німеччина, 4?275,49 грн/доба (без ПДВ);

§ DAF НОМЕР_3 / НОМЕР_1 - 4 доби у пункті пропуску Корчова/Краківець, 4?275,49 грн/доба (без ПДВ);

§ DAF НОМЕР_5 / НОМЕР_2 - 4 доби у пункті пропуску Корчова/Краківець, 4?275,49 грн/доба (без ПДВ).

Відповідачем до матеріалів справи долучено сертифікати миття №674 та №765 від 29.04.2024. Крім того, представником відповідача за первісним позовом було долучено оригінали відповідних сертифікатів до клопотання за вх.№26365 від 30.10.2024 для огляду у судовому засіданні.

Згідно сертифікату миття №674 від 29.04.2024 № тягача НОМЕР_4 , а № цистерни НОМЕР_2 . Згідно інформації, зазначеної у сертифікаті миття №674 про секції 1-4 попереднім продуктом є Adblue. Зазначений сертифікат підписаний мийником та контролером. У графі водій - відсутній підпис.

Відповідно до наданого сертифікату миття №675 від 29.04.2024 № тягача НОМЕР_3 , а № цистерни НОМЕР_1 . Згідно інформації, зазначеної у сертифікаті миття №675 про секції 1-4 попереднім продуктом є Glue. Зазначений сертифікат підписаний мийником та контролером. У графі водій - відсутній підпис.

Натомість, ТОВ "КРОСС ТЛС" у відзиві на позовну заяву (вх.№19017/24 від 29.07.2024) надає копії сертифікатів миття №675 від 29.04.2024 та №674 від 29.04.2024, згідно яких у секціях 1-4 цистерн попереднім продуктом був "Apple juice concentrate". Однак, на виконання ухвали суду від 04.09.2024 про витребування у ТОВ "КРОСС ТЛС" оригіналів документів: сертифікатів миття №674 від 29.04.2024 та №675 від 29.04.2024 від позивача за первісним позовом суду не надано. ухвалою від 13.11.2024 суд зобов`язував ТОВ "КРОСС ТЛС" надати суду всі оригінали документів, на які останній покликається у первісному позові та у своїх письмових поясненнях, для подальшого огляду у судовому засіданні. Проте, до клопотання позивача за первісним позовом (вх.№28852/24 від 28.11.2024) ТОВ "КРОСС ТЛС" повторно не долучив оригінали сертифікатів миття 675 від 29.04.2024 та №674 від 29.04.2024, що долучені ним до відзиві на позовну заяву за вх.№19017/24 від 29.07.2024.

З листа Львівської митниці (вх.№23059/24 від 23.09.2024) вбачається, що транспортні засоби з державним номерним знаком НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у період з 29.03.2024 по 29.04.2024 здійснили перетин митного кордону України у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Краківець-Корчова" у напрямку "в`їзд в Україну":

- 14.04.2024 цистерна д.р.н. НОМЕР_1 з товаром - "Смола карбомідно-формальдегідна типу DL-5", код УКТЗЕД , вагою 23050 кг;

- 16.04.2024 цистерна д.р.н. НОМЕР_2 з товаром - "Водний розчин сечовини "AdBlue", код УКТЗЕД , вагою 24100 кг.

Також, позивач за зустрічним позовом надає копії довідок, складених та підписаних головним бухгалтером ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД":

- вих.№31 від 03.06.2024 про те, що ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" отримав збитки в сумі 55437,77 грн у зв`язку із поверненням продукції від покупця DOHLER Neuenkirchen GMBH з додатком №1 "Калькуляція витрат понесених при завантаженні та розвантажені готової продукції";

- вих.№32 від 10.06.2024 про те. що при завантаженні соку яблучного концентрованого у кількості 48000 кг у транспорт ТОВ "ТР-ТРАНС" згідно договору №1105094 від 25.04.2024, ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" понесло витрати у розмірі 53236,72 грн згідно додатку №1 "Калькуляція витрат понесених при навантаженні готової продукції".

У матеріалах справи також міститься копія договору №1105094 від 25.04.2024, що підписаний між ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" та DOHLER Neuenkirchen GMBH.

09.05.204 між ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" та DOHLER Neuenkirchen GMBH підписано доповнення до договору про те, що товар - сік яблучний концентрований у кількості 48 т, наливом у цистерни, був повернутий до продавця у зв`язку із відмовою покупця його прийняти через відсутність потреби.

Крім того, відповідачем за первісним позовом до матеріалів справи долучено копії рахунків-фактур на виконання договору №1105094 від 25.04.2024 №SAT-DN/2024/64 від 26.04.2024 на суму 37920,00 Євро та №SAT-DN/2024/63 від 26.04.2024 на суму 37920,00 Євро, що виставлені ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" покупцю - DOHLER Neuenkirchen GMBH (Німеччина) за товар: сік яблучний концентрований освітлений натуральний.

ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" надав копії електронного листування з покупцем ("DOEHLER Neuenkirchen"), з яких вбачається наступне.

07.05.2024 електронною поштою від покупця (вантажоодержувача) на адресу позивача за зустрічним позовом надійшов лист, згідно якого у темі такого зазначено: "Відхилення від розвантаження цистерн НОМЕР_3/ НОМЕР_1 та НОМЕР_4 / НОМЕР_2 ", зазначено про те, що покупець відмовився від розвантаження продукту, так як попереднім завантаженням цих цистерн були не харчові продукти: НОМЕР_1 - клей, а НОМЕР_2 - Adblue (речовина, призначена для використання в автомобілях з дизельним двигуном). Також, покупець (вантажоодержувач) цим листом повідомив про те, що забороняється використовувати харчові цистерни для перевезення інших продуктів, крім харчових. У зв`язку із цим "DOEHLER Neuenkirchen" не може використовувати у подальшому цей товар - концентрат яблучного соку та відмовився від його одержання, з проханням замінити відповідний товар.

08.05.2024 на електронну адресу ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" від покупця (вантажоодержувача) надійшов лист, у якому зазначено про те, що водієм було підтверджено завантаження, як визначено у першому сертифікаті очищення.

05.06.2024 відповідач за первісним позовом звернувся до позивача за первісним позовом з претензією, у якій ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" повідомило про те, що у зв`язку з перевезенням концентрату в непридатних цистернах, та у випадку, коли за результатами аналізів товару буде встановлено його непридатність до подальшого використання, відповідачем за первісним позовом до суми збитків ним буде нараховано додатково 75800 Євро та витрати на утилізацію цього товару. Таким чином, ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" вимагав від ТОВ "КРОСС ТЛС" негайної сплатити йому 641382,20 грн. завданих збитків. Докази надіслання містяться у матеріалах справи.

11.09.2023 між ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" (надалі - замовник) та ТОВ "ТР-ТРАНС" (надалі - перевізник) був підписаний договір №11-09-2023/1 перевезення вантажів (надалі - договір від 11.09.2023).

Відповідно до п. 1.1. договору від 11.09.2023, замовник доручає, а перевізник зобов`язується доставити автомобільним транспортом ввірений для перевезення вантаж, а замовник бере на себе зобов`язання сплатити плату за перевезення вантажу.

До зустрічної позовної заяви ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" долучає копії сертифікатів миття:

- №UA від 22.05.2024№ тягача НОМЕР_8, а № цистерни НОМЕР_6 . Згідно інформації, зазначеної у сертифікаті миття №UA від 22.05.2024 про секції 1-3 попереднім продуктом є Apple juise concentrate . Зазначений сертифікат підписаний мийником та водієм.

- №UA від 22.05.2024№ тягача НОМЕР_9, а № цистерни НОМЕР_7 . Згідно інформації, зазначеної у сертифікаті миття №UA від 22.05.2024 про секції 1-3 попереднім продуктом є Apple juise concentrate . Зазначений сертифікат підписаний мийником та водієм.

Пунктом 3.1.5. договору від 11.09.2023 передбачено, що усі видатки, пов`язані з належним виконанням даного договору, після закінчення завантаження і до розвантаження отримувачем несе перевізник.

Згідно з п. 3.2.4. договору від 11.09.2023 замовник здійснює своїми засобами та силами, завантаження та розвантаження вантажу, що відбувається на території замовника. Забезпечує завантаження з врахуванням вагових обмежень.

Відповідно до п. 9.1. договору від 11.09.2023, такий договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2025 року, але у будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення дії договору за два тижні до закінчення строку його чинності, договір вважається щоразу продовженим на ще 1 рік на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Разом з тим, матеріали зустрічної позовної заяви містять копії рахунків №184/27.05.24 на суму 166134,00 грн за надані ТОВ "ТР-ТРАНС" послуги за перевезення вантажу автомобілем за маршрутом м. Городок, Львівська обл.,Україна - Neuenkirchen, Німеччина, держ. номер НОМЕР_8 / НОМЕР_6 , №188/29.05.24 на суму 166134,00 грн. за надані ТОВ "ТР-ТРАНС" послуги за перевезення вантажу автомобілем за маршрутом м. Городок, Львівська обл.,Україна - Neuenkirchen, Німеччина, держ. номер НОМЕР_9 / НОМЕР_7 , а також копії актів на виконання робіт (наданих послуг) №184 від 27.05.2024 на суму 166134,00 грн. та №188 від 29.05.2024 на суму 166134,00 грн., що підписані між ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" та ТОВ "ТР-ТРАНС".

Пунктом 4.1. договору від 11.09.2023 визначено, що розрахунки між перевізником і замовником здійснюються у безготівковій формі, на підставі рахунка та акта виконаних робіт, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок перевізника.

Оплата здійснюється протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту отримання від перевізника повного комплекту документів, а саме належним чином оформлених оригіналів акту виконаних робіт, CMR, товарно-транспортних накладних на перевезений товар та податкових накладних та документів, що супроводжують партію поставки вантажу.

Відповідно до наданої ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" копії платіжної інструкції №2693 від 21.06.2024, ТОВ "САД АГРО РЕЙД" перерахувало на рахунок ТОВ "ТР-ТРАНС" 166 134,00 грн. згідно рах.№188 від 29.05.2024.

Згідно копії платіжної інструкції №2501 від 07.06.2024 ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" сплатило ТОВ "ТР-ТРАНС" 166 134,00 грн. згідно рах.№184 від 27.05.2024.

Норми права та висновки, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.

Щодо первісних позовних вимог.

Відповідно до вимог статей 11, 509 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону або договору.

Як встановлено судами, між товариством з обмеженою відповідальністю "САД АГРО ТРЕЙД" та товариством з обмеженою відповідальністю "КРОСС ТЛС" укладено договір №18.08.2023-6 перевезення вантажів від 18.03.2023 року, предметом якого є перевезення автомобільним транспортом вантаж на умовах та в порядку, визначеному цим договором за маршрутом перевезення м. Городок (Львівська обл.) - 21763 Neuenkirchen (Німеччина).

Отже судами встановлено, що мало місце застосування правових норм як України так і міжнародного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення.

Статтею 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторін договору: для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов`язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами. Такими документами можуть бути: міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Згідно з пунктом 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі - Правила), договір про перевезення вантажів - це двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Пунктом 11.1 Правил передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

У справі судами встановлено, що перевезення здійснювалось за маршрутом Нойенкірхен (Німеччина) - Городок (Україна), отже, підлягає застосуванню Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 1956 р.).

Згідно зі ст. 1, 4, 5, 6 та 9 Конвенції, перевезення підтверджується CMR-накладною, яка є первинним доказом укладення договору, прийняття вантажу та умов перевезення. Належно заповнена графа 24 CMR з підписом і печаткою вантажоодержувача підтверджує факт прийняття вантажу без зауважень.

На підставі матеріалів справи судом встановлено, що 20.05.2024 вантаж - концентрований яблучний сік - був повернутий ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" без будь-яких зауважень у CMR.

Як передбачено статтею 10 Конвенції, за пошкодження вантажу через неналежну упаковку відповідальність несе відправник, якщо дефект не був явним для перевізника на момент прийняття вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 917 ЦК України, перевізник зобов`язаний надати транспортний засіб у строк, визначений договором, а відправник має право відмовитись від транспорту, непридатного для перевезення конкретного вантажу. З огляду на це, саме на ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" покладалась відповідальність за перевірку придатності наданих цистерн.

Матеріали справи підтверджують, що замовник (відправник) завчасно отримав сертифікати миття №674 та №675 від 29.04.2024, з яких було очевидно, що до цього у цистернах перевозились хімічні речовини - смола карбомідно-формальдегідного типу DL-5 (Glue - клей) та водний розчин сечовини "AdBlue". Незважаючи на це, ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" не відмовився від наданого транспорту та завантажив до таких цистерн продукт харчового призначення - концентрований яблучний сік, що суперечить вимогам безпечного перевезення та положенням ст. 917 ЦК України.

При цьому, згідно з п. 12.3 Правил №363, забороняється використання рухомого складу, призначеного для харчових продуктів, для перевезення інших вантажів, а також встановлюється обов`язковість спеціального маркування та санітарного паспорту.

06.05.2024 та 07.05.2024 транспортні засоби ТОВ "КРОСС ТЛС" прибули до місця призначення - підприємства Dohler Neuenkirchen GmbH у Німеччині, однак вантажоодержувач відмовився від прийняття вантажу. Цей факт не оспорюється сторонами у їхніх процесуальних заявах, а тому відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України вважається встановленим і не потребує додаткового доказування.

Як убачається з матеріалів справи, саме невиконання відправником (ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД") свого обов`язку з перевірки придатності транспорту та знехтування санітарними вимогами призвело до відмови вантажоодержувача в Німеччині приймати вантаж.

Крім того, відповідно до п. 1 ст. 9 Конвенції, наявність підпису в CMR накладній засвідчує факт прийняття вантажу та відсутність зауважень щодо його стану на момент доставки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач належно виконав свої обов`язки за договором перевезення вантажу, заявки відповідача та доставив вантаж до місця призначення.

Згідно зі статтею 903 ЦК України, якщо послуги були надані, замовник зобов`язаний їх оплатити в строк та порядку, передбачених договором. Оскільки перевізник надав послуги, передбачені договором, в повному обсязі, у замовника (ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД") виник обов`язок з оплати вартості таких послуг.

08.05.2024 на електронну пошту позивача за первісним позовом було отримано від відповідача заявку щодо повернення вантажу ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" з Німеччини до м. Городок, Львівська область. 10.05.2024 о 16:40 відповідач надіслав на електронну адресу ТОВ "КРОСС ТЛС" копію угоди з вантажоодержувачем - компанією Dohler Neuenkirchen GmbH від 09.05.2024, яка підтверджувала повернення вантажу.

17.05.2024 о 10:15 у месенджері Viber представником ТОВ "КРОСС ТЛС" було повідомлено представника ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" про прибуття транспортних засобів до місця розвантаження. 20.05.2024 о 13:12 ТОВ "КРОСС ТЛС" отримало підтвердження згоди на розвантаження вантажу.

Таким чином, 20.05.2024 товар - концентрований яблучний сік - було повернуто ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" через відмову вантажоодержувача (покупця) - Dohler Neuenkirchen GmbH - приймати вантаж у місці призначення. Причиною стало те, що товар не був потрібен покупцеві, що підтверджується укладеною між сторонами угодою від 09.05.2024.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово підтверджував, що електронний доказ - це будь-яка інформація у цифровій формі, яка має значення для справи, зокрема електронні листи з додатками (постанова від 15.07.2022 у справі №914/1003/21). Електронні докази можуть подаватися в оригіналі або у вигляді електронної копії, засвідченої електронним підписом, а також у вигляді паперових копій, які не вважаються письмовими доказами, але є допустимими за умови, що їх достовірність не оспорюється (ч. 2, 3 ст. 96 Господарського процесуального кодексу України; постанови ВС від 19.01.2021 у справі №922/51/20 та від 14.12.2021 у справі №910/17662/19). Крім того, електронні листи містять дані про факт і час відправлення та адресатів, що дозволяє їх ідентифікувати як доказ, а листування електронною поштою визнається усталеним діловим звичаєм і допустимим доказом (постанова від 13.10.2021 у справі №923/1379/20). Доктрина «листа у відповідь» підтверджує автентичність електронного повідомлення, якщо отримано відповідь на нього (постанова від 03.08.2022 у справі №910/5408/21).

Враховуючи вищевикладене, суд приймає до уваги електронне листування між сторонами щодо узгодження подальших дій ТОВ "КРОСС ТЛС" та відмови вантажоодержувача від прийняття вантажу.

У даному випадку, ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД", незважаючи на санітарні вимоги, завантажило харчову продукцію до цистерн, раніше використаних для перевезення хімічних речовин. Це і стало причиною відмови покупця у Німеччині приймати товар.

При цьому, ТОВ "КРОСС ТЛС" належно виконало свої обов`язки щодо здійснення міжнародного перевезення вантажу. Відмова ж покупця від прийняття товару була зумовлена діями замовника - ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД", який не надав жодних вимог щодо санітарного стану або відповідності транспортного засобу. Доказів запиту сертифікатів придатності транспортних засобів для перевезення харчової продукції матеріали справи не містять.

Разом з тим, саме ТОВ "КРОСС ТЛС" повинно було забезпечити використання відповідних транспортних засобів для перевезення харчової продукції, оскільки виконувало функції перевізника. Водночас відповідальність за якість товару перед покупцем несе продавець - ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД".

Отже, суд дійшов висновку, що за договором перевезення ТОВ "КРОСС ТЛС" виконало свої зобов`язання у повному обсязі, і ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" зобов`язане оплатити вартість послуг перевезення товару у напрямку Городок (Україна) - Neuenkirchen (Німеччина) та у зворотному напрямку.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України, перевізник зобов`язаний доставити вантаж у строк, встановлений договором або у розумний строк. У справі встановлено, що перевізник доставив вантаж за адресою: Dцhler Neuenkirchen GmbH, DorfstraЯe 17, 21763, Німеччина 06.05.2024 та 07.05.2024 відповідно. Проте, через відсутність необхідних документів для повернення вантажу, які відповідач надав лише 10.05.2024, транспортні засоби перебували в Німеччині до цього моменту. З 11.05.2024 по 16.05.2024 транспорт перебував під митним контролем, після чого прибув до м. Городок 17.05.2024.

Розвантаження товару було погоджено відповідачем у повідомленні через месенджер 20.05.2024 о 13:12.

У підтвердження наданих послуг у матеріалах справи наявні рахунки на оплату №56, №57 від 30.04.2024 року та №58, №59 від 09.05.2024 року.

З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення первісних позовних вимог у розмірі 530?365,06 грн - основної заборгованості за договором перевезення вантажу №18.08.2023-6 від 18.08.2023.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ТОВ "КРОСС ТЛС" належним чином надало послуги з міжнародного перевезення вантажу відповідно до договору перевезення вантажів №18.08.2023-6 від 18.08.2023 та заявок/замовлень №29 від 29.04.2024 і №08/01 від 08.05.2024, що підтверджується товарно-транспортними накладними CMR №044807 і №044808 від 16.05.2024. Відповідач за первісним позовом, ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД", отримавши повний пакет документів, передбачений п. 4.3 договору, зобов`язаний був здійснити оплату у строк до 11.06.2024. Відсутність доказів оплати у цей строк підтверджує факт прострочення зобов`язання.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що згідно з п. 8.5 договору, обмін документами електронною поштою має юридичну силу. Враховуючи вищезазначене, ці документи вважаються отриманими відповідачем 21.05.2024, а отже, зобов`язання з оплати наданих послуг виникло не пізніше 11.06.2024. Відповідачем не надано доказів погашення боргу або обґрунтованих заперечень щодо обсягу чи якості наданих послуг, що є підставою для задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Також слід погодитися з правовою оцінкою суду першої інстанції щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, що ці нарахування є не штрафною санкцією, а формою компенсації кредитору матеріальних втрат, яких він зазнає внаслідок знецінення грошових коштів та несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. Такий підхід відповідає усталеній практиці Верховного Суду викладеній в постановах від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц, від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц, від 19.06.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.2019 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

Позивачем здійснено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу 530 365,06 грн за наступні періоди та у наступних розмірах:

- 3% річних - 3 651,69 грн за період з 12.06.2024 по 03.09.2024;

- інфляційних втрат - 11 668,03 грн за період з 12.06.2024 по 03.09.2024.

Перевіривши розрахунок позивача апеляційний господарський суд зазначає, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог ТОВ "КРОСС ТЛС" щодо інфляційних втрат у сумі 11 668,03 грн та 3% річних у розмірі 3 651,69 грн є законними, обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на належно встановлених обставинах справи та правильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так, згідно з п. 5.8 договору перевезення, у випадку допущення понаднормового простою транспортних засобів з вини замовника перевізник має право стягнути з замовника штраф у розмірі 100 євро за кожну добу понаднормового простою при міжнародних перевезеннях, якщо інше не передбачено заявкою. Замовлення №29 від 29.04.2024 прямо передбачає допустимий нормативний простій протягом 48 годин на завантаження/замитнення та 48 годин на розвантаження (не враховуючи вихідних і святкових днів), із фіксацією тарифу простою - 100 євро на добу по Європі.

Факти понаднормового простою транспортних засобів позивача підтверджуються матеріалами справи, зокрема рахунком на оплату №65 від 20.05.2024 та супровідними документами на перевезення. Так, судом встановлено, що у Німеччині понаднормовий простій транспортного засобу НОМЕР_3 , причіп НОМЕР_1 , становив 3 доби (08.05.2024 - 10.05.2024), а по авто НОМЕР_4 , причіп НОМЕР_2 - 2 доби (09.05.2024 - 10.05.2024). Окрім цього, обидва транспортні засоби простоювали на польсько-українському кордоні з 13.05.2024 по 16.05.2024 (по 4 доби кожен) в очікуванні попередніх декларацій на вантаж, що, як встановлено судом, сталося з вини відповідача за первісним позовом - замовника перевезення.

З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення 55 581,37 грн штрафу є правомірною, враховуючи обсяг простою та умови договору, і суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив її.

Щодо вимоги про стягнення пені в розмірі 15 838,51 грн. за період з 12.06.2024 по 03.09.2024, колегія суддів зазначає наступне. Згідно з п. 5.13 договору, за порушення строків оплати послуг перевізника замовник сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Як передбачено ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України, право на стягнення неустойки виникає незалежно від наявності збитків, а сторони договору мають право самостійно визначити порядок та механізм її нарахування відповідно до ст. 6 ЦК України.

Правильність підходу до застосування такої пені підтверджується усталеною практикою Верховного Суду, зокрема постановою від 10.09.2020 у справі №916/1777/19, а також висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.10.2024 у справі №911/952/22, де вказано, що формулювання «за кожен день прострочення» визначає механізм розрахунку пені, а не змінює строк її нарахування, передбачений законом. Відтак, нарахування пені можливе за шість місяців з моменту виникнення прострочення, що відповідає приписам ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Окрім того, відповідно до ст. 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", пеня не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період. Подання позивачем належного розрахунку пені, підтвердженого відповідними документами, свідчить про обґрунтованість вимог у цій частині.

Суд також враховує, що одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки йдеться про єдиний вид відповідальності - неустойку, яка допускає використання кількох видів санкцій, що підтверджується правовими позиціями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (постанови від 19.09.2019 у справі №904/5770/18, від 27.09.2019 у справі №923/760/16 тощо), а також постановою Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/12876/19.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність та доведеність вимог позивача щодо стягнення з відповідача штрафу за понаднормовий простій у розмірі 55 581,37 грн та пені у розмірі 15 838,51 грн., а тому суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції в цій частині.

Щодо зустрічних позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні зустрічного позову ТОВ «САД АГРО ТРЕЙД», виходячи з такого.

Частинами 1, 2 статті 924 Цивільного кодексу України визначено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

У силу ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право (ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України).

Особа, яка вимагає відшкодування збитків, повинна довести факт порушення господарського зобов`язання контрагентом, наявність і розмір понесених ним збитків, причинний зв`язок між правопорушенням і збитками. Їх сукупність утворює склад господарського правопорушення, який є підставою господарсько-правової відповідальності. Склад господарського правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, включає: 1) протиправну поведінку суб`єкта господарювання; 2) наявність шкідливих наслідків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою правопорушника і шкодою; 4) вину правопорушника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад господарського правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань, оскільки, в даному випадку, його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Вказані докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Аналіз наведених норм права свідчить, що вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності, а саме наявність правил поведінки, встановленого законом або договором; наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; наявність збитків у потерпілої особи; наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони.

Тобто, при заявлені вимог про стягнення збитків позивачем за зустрічним позовом повинно бути доведено факт порушення відповідачем за зустрічним позовом зобов`язань перед позивачем, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними. В свою чергу, відповідач за зустрічним позовом має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

Як вже зазначалось в силу приписів статті 924 Цивільного кодексу України, зазначена норма передбачає принцип винності у разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому.

Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони. Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом. Пошкодження вантажу - це зміна його фізичних властивостей (механічні поломки, дефекти, бій); нестача вантажу - доставка вантажу одержувачу в меншій кількості, ніж оголошено до перевезення. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу. Перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, спричинених непереборною силою. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, не зумовленого непереборною силою, відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України не звільняє перевізника від відповідальності за незбереження вантажу.

Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.05.2018 у справі №907/603/17 та від 27.10.2020 у справі №903/846/19.

Відповідно до статті 17 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (КДПВ), перевізник несе відповідальність за повну або часткову втрату вантажу чи його пошкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу до перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки. Водночас перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата, пошкодження або затримка сталися внаслідок:

- дій або недогляду з боку відправника чи одержувача;

- інструкцій, наданих відправником або одержувачем, що не були зумовлені діями чи бездіяльністю перевізника;

- особливого характеру вантажу;

- обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких не міг відвернути.

Згідно з частиною першою статті 917 Цивільного кодексу України, на замовника (відправника) покладається обов`язок перевірити транспортні засоби, надані перевізником, на придатність до перевезення конкретного виду вантажу.

Як встановлено судом, ТОВ «САД АГРО ТРЕЙД», будучи замовником перевезення концентрованого яблучного соку - харчової продукції, ознайомилось із сертифікатами миття №675 та №674 від 29.04.2024 року, в яких зазначено, що попереднім продуктом, що перевозився у цистернах відповідача за зустрічним позовом (ТОВ «КРОСС ТЛС»), були хімічні речовини. Незважаючи на зазначене, замовник допустив завантаження харчового продукту в ці транспортні засоби, тим самим фактично прийнявши їх для перевезення.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених положень Конвенції та ЦК України, перевізник не може нести відповідальність за можливі негативні наслідки, які виникли внаслідок дій самого відправника. Відтак, ТОВ «КРОСС ТЛС» обґрунтовано звільнене від відповідальності за можливе ушкодження вантажу.

Крім того, позивач за зустрічним позовом не надав суду належних доказів утилізації зазначеного вантажу - концентрованого яблучного соку, що перевозився. За відсутності підтвердження факту утилізації або документального обґрунтування втрати товару, посилання на завдані збитки є необґрунтованими.

На підтвердження понесених збитків ТОВ «САД АГРО ТРЕЙД» надало копії бухгалтерських довідок №31 від 03.06.2024 та №32 від 10.06.2024, у яких зазначено суми 55 435,77 грн та 53 236,72 грн відповідно. Водночас, відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинними документами вважаються документи, які фіксують факт здійснення господарської операції, що спричиняє зміни у структурі активів, зобов`язань або власного капіталу підприємства. Подані довідки підписані головним бухгалтером позивача за зустрічним позовом, однак вони не містять реквізитів первинного документа та мають виключно інформаційний характер. Отже, зазначені довідки не можуть слугувати належним доказом понесених збитків.

Додатково судом встановлено, що відповідно до п. 3.2.4 договору перевезення, замовник самостійно здійснює завантаження та розвантаження вантажу на своїй території. Аналогічні положення закріплені і в п. 3.2.4 договору від 11.09.2023. Враховуючи зазначене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ «САД АГРО ТРЕЙД» у цій частині.

Щодо позовної вимоги про стягнення 587 583,91 грн, яка включає вартість перевезення товару до покупця, зворотне перевезення, штраф, пеню та 3% річних.

Матеріалами справи не підтверджено, що ТОВ «САД АГРО ТРЕЙД» добровільно сплатило на користь ТОВ «КРОСС ТЛС» відповідну суму. Відсутність доказів оплати виключає можливість її зворотного стягнення у порядку зустрічного позову.

Щодо заявленої суми збитків у розмірі 332 268,00 грн, які, за твердженням позивача за зустрічним позовом, були понесені ним у зв`язку із залученням третьої особи - ТОВ «ТР-ТРАНС» для перевезення товару після його повернення, суд звертає увагу на таке.

Юридична особа самостійно здійснює господарську діяльність та несе ризики, пов`язані з її веденням. ТОВ «САД АГРО ТРЕЙД» після ознайомлення з сертифікатами миття №674 та №675 не відмовилось від транспортних засобів ТОВ «КРОСС ТЛС» через їхню непридатність до перевезення харчової продукції, а тому понесло відповідні збитки.

За таких обставин, суд вважає, що:

- позивач за зустрічним позовом не довів наявності протиправної поведінки з боку ТОВ «КРОСС ТЛС»;

- не доведено наявність шкоди, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заявленими збитками;

- не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлену до стягнення шкоду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем за зустрічним позовом не доведено протиправної поведінки особи, яка, на його думку, спричинила йому збитки, вини відповідача за зустрічним позовом у понесених ТОВ "САД АГРО ТРЕЙД" збитках, розміру збитків, а відповідно і причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, оскільки збитки мають бути наслідком саме порушення боржником зобов`язання, а не якихось інших обставин, зокрема, дій самого позивача за зустрічним позовом. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про відсутність складу цивільного правопорушення з боку відповідача, що є обов`язковою умовою для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення зустрічного позову ТОВ «САД АГРО ТРЕЙД» відсутні. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні цих вимог. Колегія суддів погоджується з цим висновком як обґрунтованим та законним.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Рішення господарського cуду Львівської області від 15.01.2025 прийнято з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Апелянтом не спростовано висновки суду першої інстанції, які тягнуть за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення, оскільки не доведено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили доводи, викладені в апеляційній скарзі, та спростували правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Судові витрати.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сад Агро Трейд" б/н від 17.02.2025 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 15.01.2025 у справі №914/1585/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до касаційної інстанції визначені ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23.05.2025.

Головуючий суддя Бойко С. М.

Судді Бонк Т. Б.

Якімець Г.Г.