29.05.2025Справа № 910/2962/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Бевзи А.М. розглянув у відкритому судовому засіданні заяву (вх. №07-10/4406/25 від 15.05.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Думна Агро" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/2962/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Думна Агро" до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про зобов`язання повернути грошові кошти, за участі представника відповідача Кошарського О.В.
1. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.
1.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.05.2025 у справі №910/2962/25 позов ТОВ "Думна Агро" задоволено повністю. При прийнятті вказаного рішення розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу не здійснювався.
1.2. 14.05.2025 ТОВ "Думна Агро" була подана заява, в якій товариство просить (з урахуванням заяви на усунення недоліків) суд вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 32 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
2. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
2.1. Позивач стверджує, що згідно з положеннями статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 32 000,00 грн.
3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА.
3.1. Відповідач заперечив проти заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
4. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ.
4.1. Предмет доказування суд визначає виходячи з предмету вимоги заяви, її юридичних та фактичних підстав. У даному разі предмет доказування становлять обставини, від яких залежить відповідь на таке ключове питання:
- Чи підтверджені та доведені документально витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги? Якщо так, то в якому розмірі?
4.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач негативну.
5. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПІДТВЕРДЖЕННЯ ТА ДОВЕДЕННЯ ВИТРАТ НА ПРАВОВУ ДОПОМОГУ ТА ЇХ РОЗМІР.
5.1. Позивач зазначає, що ним були понесені витрати на правову допомогу в розмірі 32 000,00 грн, що істотно не перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку (26 000, 00 грн).
5.2. Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
5.3. Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
5.4. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
5.5. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
5.6. Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).
5.7. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).
5.8. Так в якості доказів, що підтверджують надання правової допомоги до матеріалів справи додано: договір про надання професійної правничої допомоги від 24.02.2025, укладений між адвокатом Лилик В.В. та ТОВ «Думна Агро»; детальний опис виконаних робіт від 11.03.2025 на суму 26 000, 00 грн; акт приймання-передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги від 11.03.2025 на суму 26 000,00грн.
5.9. Також, до заяви на ухвалення додаткового рішення, яка подана 14.05.2025 (на другий день, після п`яти днів з дня ухвалення рішення 12.05.2025), позивач долучив акт виконаних робіт з підготовки відповіді на відзив на суму 6 000, 00 грн та детальний опис виконаних робіт. Отже, всього долучено документи щодо витрат на правничу допомогу на суму 32 000, 00 грн (26 000, 00 грн + 6 000, 00 грн).
5.10. Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
5.12. При цьому Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
5.13. Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 5 грудня 2018 року (справа №11-989заі18) згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм є порушенням права на справедливий судовий захист.
5.14. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
5.15. Суд дійшов висновку, що не прийняття поданого у стислий строк (14.05.2025) акту виконаних робіт на 6 000, 00 грн матиме ознаки надмірного формалізму та позбавить позивача права на відшкодування судових витрат.
5.16. Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
5.17. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (постанова Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
5.18. Суд зазначає, що розмір винагороди за надання професійної правничої допомоги визначений у пункті 4.1 договору у вигляді погодинної оплати: 2 000, 00 грн за одну годину послуг з надання інших видів правової допомоги (консультації, створення процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи тощо) та 2 000, 00 грн за участь в одному судовому засідання.
5.19. З долучених до матеріалів справи детальних описів виконаних робіт від 11.03.2025 та від 03.04.2025 вбачається надання адвокатом Лилик В.В. позивачу професійної правничої допомоги на заявлену суму 32 000, 00 грн, враховуючи порядок розрахунку з погодинної оплати.
5.20. Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом Лилик В.В. професійної правничої допомоги позивачеві у справі №910/2962/25.
5.21. За висновками суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію розумності їхнього розміру, є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), підтверджується відповідними доказами.
5.22. У судовому засіданні 29.05.2025 відповідач заявив усне клопотання про зменшення судових витрат. Проте, беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання професійної правничої допомоги, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.
5.23. При цьому суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
5.24. Враховуючи вищевикладене та те, що у рішенні Господарського суду міста Києва від 06.05.2025 у справі №910/2962/25 не було вирішено питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача в розмірі 32 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 76, 77, 86, 123, 126, 129, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Думна Агро" про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.
Повне судове рішення складено 29.05.2025.
Суддя Ігор Курдельчук