ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м.Харків Справа № 913/106/25
Провадження №8/913/106/25
Суддя Господарського суду Луганської області Іванов А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ
до відповідача Відділу культури, молоді та спорту Сватівської міської ради, м. Сватове Луганської області
про стягнення 602373,32 грн
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.11.2021 між сторонами було укладено Договір № 11-1064/21-БО-Т постачання природного газу, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а останній зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.
Як зазначає позивач, у період з листопада 2021 року по лютий 2022 року він передав у власність відповідачу природний газ загальну на суму 714730 грн.
В свою чергу, відповідач за поставлений природний газ розрахувався частково в сумі 355987,71 грн, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 358742,29 грн.
Позивач вказує, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору щодо оплати отриманого природного газу, останній зобов`язаний сплатити не лише суму боргу, а й пеню, 3 проценти річних та інфляційні втрати, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Заявою від 28.03.2025 позивач просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2025 справу № 913/106/25 передано на розгляд судді Іванову А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 31.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, без виклику сторін.
Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву з доказами направлення іншим учасникам справи; за наявності заперечень про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали, подати відповідну заяву з доказами направлення іншим учасникам справи; у разі отримання відповіді на відзив, у п`ятиденний строк з дня її вручення, подати суду обґрунтовані заперечення з доказами направлення іншим учасникам справи; подати контррозрахунок заборгованості в разі незгоди з її розміром, визначеним позивачем, з доказами направлення іншим учасникам справи.
Запропоновано позивачу у разі отримання відзиву на позовну заяву, у п`ятиденний строк з дня його отримання подати суду обґрунтовану відповідь на відзив, з доказами направлення іншим учасникам справи.
Вказану ухвалу від 31.03.2025 було надіслано сторонам до їх електронних кабінетів в Електронному суді ЄСІТС.
Відповідач відзивом на позовну заяву від 01.04.2025 проти позовних вимог заперечує з підстав їх необґрунтованості та безпідставності, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне:
- між Відділом культури, молоді та спорту Сватівської міської ради (далі Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі Позивач) було укладено Договір постачання природного газу від 05.11.2021 року № 11-1064/21-БО-Т (далі Договір) на поставку природного газу у період з жовтня 2021 року по грудень 2022 року;
- відповідно до пункту 5.1 Договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: - 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;
- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період;
- у позовній заяві зазначено, що Позивачем, на виконання умов Договору, протягом листопада-грудня 2021 року січня-лютого 2022 року було передано у власність Відповідача природний газ на загальну суму 714730 грн згідно актів приймання передачі природного газу, а саме:
- Позивач стверджує, що акти приймання-передачі за поставку газу за листопад-грудень 2021 року січень-лютий 2022 року направлялись на адресу Відповідачу, однак Відповідач не повернув Позивачу підписані акти приймання-передачі природного газу за ці періоди;
- відповідно до п. 3.5 Договору, приймання-передача газу, переданого Позивачем Відповідачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу;
- положеннями п.п. 3.5.1 Договору передбачено, що Відповідач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ;
- Споживач акти приймання-передачі природного газу за листопад-грудень 2021 року та січень-лютий 2022 року повинен був надати не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, але Позивач стверджує, що такі акти не надавалися Споживачем;
- в обґрунтування даного факту Позивачем надано односторонні докази, а саме акти приймання-передачі природного газу від 30.11.2021, 31.12.2021, 31.01.2022, 28.02.2022 та скріншот електронної пошти про направлення таких актів 08.01.2024 року, але вони повинні були направлятися до Відділу культури, молоді та спорту Сватівської міської ради ще у 2021 році та не пізніше 05 березня 2022 року, але Відповідачем в підтвердження цього не надано ніяких доказів;
- Позивач стверджує, що Відповідач здійснив часткову оплату за поставлений газ на суму 355 987,71грн., але не виконав зобов`язання у повному обсязі та у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 Договору;
- виникають сумніви у правдивості стверджень Позивача, які суперечать одне одному.
В обґрунтування невизнання позовних вимог Позивача, Відповідач зазначив наступне:
- 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на території України було введено воєнний стан. Робота Відповідача та інших підприємств, установ і організацій територіальної громади була дестабілізована;
- у зв`язку з небезпековою ситуацією на території Сватівської міської територіальної громади відповідальним особам Відповідача, які повинні були знімати показники і складати акти приймання-передачі спожитого газу, не дали змоги належним чином контролювати і передавати показники спожитого газу;
- з 08.03.2022 року і по теперішній час територія Сватівської міської територіальної громади належить до тимчасово окупованих російською федерацією територій України, згідно Наказу Міністерства розвитку громад на території України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією»;
- що відповідно до умов Договору пункт 7.2 визначено, що у разі прострочення Відповідачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього Договору, Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу 3% річних, інфляційних збитків та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення;
- відповідно до п.10.1 Договору Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків згідно з цим Договором внаслідок форс-мажорних обставин, що виникли після укладення Договору, і Сторони не могли передбачити їх;
- згідно статті 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо;
- обставиною непереборної сили (форс-мажором) в даному випадку є військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, що підтверджується листом Торгово-промислової палати від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1. Настання обставин непереборної сили стало причиною того, що у Відповідача були відсутні технічні і фізичні можливості підтвердження виконання своїх зобов`язання за Договором у повному обсязі;
- Відділу культури, молоді та спорту Сватівської міської ради відновив свою діяльність на підконтрольній уряду України території, але не релоковане на підконтрольну уряду України територію, діяльність органу здійснюється у дистанційному режимі роботи;
- первинна документація Відділу культури, молоді та спорту Сватівської міської ради не була евакуйована з тимчасово окупованої території громади, у зв`язку з чим неможливо встановити наявність виникнення заборгованостей по зобов`язанням;
- 08 січня 2024 року на електронну адресу Відповідача надійшов лист від Позивача про те, що станом на 06.11.2023 Відділ культури, молоді та спорту Сватівської міської ради має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» за поставлений природний газ згідно Договору постачання природного газу № 11-1064/21-БО-Т від 05.11.2021 в сумі 358742,29 грн на погашенні якої Постачальник наполягає негайно;
- у зв`язку з відсутністю первинної документації Відділу культури, молоді та спорту Сватівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» було надіслано запит від 08.01.2024 № 01-31/06 про надання первинних документів, розрахунків (за який період виникла заборгованість, структура нарахованої заборгованості та інше), підписані акти звіряння між Постачальником та Споживачем та інших документів, які підтверджують виникнення заборгованості, але Постачальником відповіді на запит не надано;
- на момент подачі позову Відповідач не ухилявся від сплати заборгованості, але не мав та немає документації та розрахунків необхідних для сплати заборгованості, а Позивачем ніякої документації та розрахунків Споживачу не надавались, а також звернень від Постачальника до Споживача для урегулювання зобов`язання за Договором не надходило;
- Позивачем до суду даний позов подано із односторонніми письмовими доказами. У позовних вимогах позивач зазначив безпідставні та необґрунтовані вимоги у вигляді штрафних стягнень.
В якості обґрунтувань заявлених до стягнення в позовній заяві штрафних санкцій він посилається на те, що:
- відповідно до вимог ч. 2 ст. 193 ГК України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором;
- у відповідності до ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання;
- статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором;
- пунктами 1, 2 ст. 230 ГК України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст. 2 цього Кодексу;
- пунктом 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором;
- відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання;
- згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки;
- пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення Відповідачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього Договору, Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу 3% річних, інфляційних збитків та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Щодо заявлених Позивачем вимог про стягнення пені у сумі 71 472,95 грн; трьох процентів річних у сумі 31 650,82 грн; інфляційних втрат в сумі 140 507,26 грн. Відповідач поясгив наступне:
Відповідач вважає, що враховуючи умови Договору та беручи до уваги лист Торгово-промислової палати від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, відповідальність настає лише за наявності саме вини зі сторони особи. Як зазначалось, із наданих Позивачем до суду односторонніх документів порушень зобов`язань за Договором з нашого боку не вбачається.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» не надано доказів того, що порушення зобов`язання за Договором завдало значних збитків Постачальнику, а стягнення пені у сумі 71 472,95 грн, 3% річних у сумі 31 650,82 грн, інфляційні втрати у сумі 140 507,26 грн, може завдати Відділу культури, молоді та спорту Сватівської міської ради значних ускладнень при подальшому здійснені своєї діяльності, оскільки він фінансується з місцевого бюджету громади.
Відповідач пояснив, що він є органом органу місцевого самоврядування який фінансується з місцевого бюджету громади, а також з місцевого бюджету громади фінансуються інші підприємства, установи, організації громади, які відновили діяльність на підконтрольній уряду України території, а саме: заклади охорони здоров`я, із них: заклад вторинної медичної ланки - комунальне некомерційне підприємство «Сватівська багатопрофільна лікарня» (штатна чисельність складає 32 особи); Комунальний заклад «Сватівській міський Народний дім «Сватова-Лучка» (загальна штатна чисельність працівників складає 13 осіб); комунальне підприємство «СВАТОВЕ БЛАГОУСТРІЙ» (штатна чисельність 6 осіб); Фінансове управління Сватівської міської ради Луганської області (штатначисельність складає 4 особи); структурний підрозділ Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області - Служба у справах дітей Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області (чисельність працівників складає 4 особи); Відділ освіти Сватівської міської ради (штатна чисельність 48 осіб).
Виконання повноважень органу місцевого самоврядування Сватівської міської територіальної громади відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на час дії воєнного стану покладено на Сватівську міську військову адміністрацію Сватівського району Луганської області.
Виплати з місцевого бюджету громади на утримання підприємств, установ, організацій громади здійснюються за рахунок залишків бюджетних коштів станом на 24.02.2022.
Розпорядником бюджетних коштів для підприємств, установ, організацій зазначених вище є Сватівська міська військова адміністрація Сватівського району Луганської області, до повноважень якої також належить розподіл фінансування видатки з місцевого бюджету для забезпечення функціонування вищезазначених підприємств.
Загалом Сватівська міська військова адміністрація Сватівського району Луганської області має обов`язки по виконанню норм трудового законодавства (оплата праці, соціальні гарантії тощо) перед 199 працівниками. Надходжень до бюджету від здійснення господарської діяльності підприємствами, установами та організаціями громади (місцеві податки та збори) не здійснюються вже три роки, оскільки територія громади тимчасово окупована, а більшість бюджетоутворюючих підприємств залишилась на тимчасово окупованій території громади.
Сума утримання з бюджету громади на погашення пені, річних та інфляційних втрат заявлених у позові складає 243 631,03 грн, що складає більше 50% місячного фонду оплати праці установ. Тобто, сплата вказаних санкційних коштів потягне за собою несвоєчасну виплату заробітної плати працівникам підприємств, установ, організацій громади, які фінансуються з місцевого бюджету, а також несвоєчасну сплату податків та зборів на користь держави, які встановлені чинним законодавством України.
Прогнозуючи ситуацію зі сплати заявлених у позові сум, місцевий бюджет вже з квітня 2025 року стане неспроможним сплачувати заплановані видатки, що в свою чергу призведе до порушення соціальних гарантій трудового та бюджетного законодавства.
Враховуючи обставини непереборної сили, відсутність первинної документації Відділу культури, молоді та спорту Сватівської міської ради, а також те, що Позивачем не надано належних доказів факту фактичного споживання Відповідачем послуг з постачання природного газу у заявлений період, у зв`язку з цим неможливо встановити наявність виникнення зазначеної в позовній заяві заборгованості за Договором.
Відповідач вважає, що строк виконання зобов`язань за цим договором повинен бути відтермінований на строк дії форс-мажорних обставин.
Відповідач заявив, що позивачем пропущено строк позовної давності відповідно до вимог про стягненню заборгованості за спожитий природний застосовується загальна позовна давність встановлена положеннями статті 257 ЦК України.
Позивач відповіддю на відзив проти доводів відповідача заперечує з огляду на наступне:
Щодо спростування доводів Відповідача про дію форс-мажорних обставин
- Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на наявність форс-мажорних обставин на підставі листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким ніби засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непоборної сили);
- згідно зі ст. 218 ГК України, ст. 617 ЦК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів;
- відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами;
- за змістом ч. 3 ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, засвідчує Торгово-промислова палата України за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб;
- згідно з п. 10.3 та п10.4 укладеного сторонами Договору наявність форс-мажорних обставин підтверджується в порядку встановленому чинним законодавством України. Ссторони повинні негайно повідомити про наявність форс-мажорних обставин та протягом 14 днів підтвердити такі обставини відповідно до законодавства;
- Відповідач не надав до відзиву передбачених законом та договором доказів настання форс-мажорних обставин, зокрема, сертифікату, виданого відповідною торговельною палатою або іншим компетентним органом стосовно невиконання відповідачем спірного договору. Посилання Відповідача на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною та є підставою для звільнення його від відповідальності за договором, не узгоджується з умовами договору та законодавством;
- зі змісту листа ТПП № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 вбачається, що він не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність форс-мажорних обставин (введення військового стану в Україні). Також вказаний лист ТПП видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між настанням вказаних обставин та неможливістю виконання відповідачем конкретного зобов`язання (поставки товару в строк). До того ж Відповідачем, не надано будь-яких доказів, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання ним зобов`язань за спірним договором;
- сама наявність вказаного листа ТПП № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 не є підставою для звільнення Відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання.
Щодо спростування доводів Відповідача про те, що Позивач не надав доказів наявності збитків, а стягнення пені, трьох процентів річних, інфляційних може завдати значних ускладнень Відповідачу, оскільки фінансується з місцевого бюджету громади:
- за змістом статей 546, 549 ЦК України, статті 230 ГК України неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.
Завданням неустойки, як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності, є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.
Метою застосування неустойки є, в першу чергу, захист інтересів кредитора, а не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності;
- згідно з частиною першою статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання;
- доводи Відповідача, що стягнення пені, 3 % річних та інфляційних може завдати значних ускладнень Відповідачу, оскільки фінансується з місцевого бюджету громади - є необґрунтованими та не підтвердженими документально. Адже, такі доводи не є виключними обставинами, які можуть стати підставою для звільнення від відповідальності;
- у системному аналізі фактичних обставин функціонування ринку природного газу та його нормативного регулювання, єдиним джерелом компенсації понесених Постачальником втрат є стягнення з контрагентів усіх можливих штрафних санкцій, а також 3% річних та інфляційних втрат, що передбачено законодавством України і умовами укладеного договору. Сума неустойки (пені) у співвідношенні до суми несвоєчасно сплаченого основного боргу становить - 19,92 %. Тобто, стягнення пені у такому розмірі не набуде карального характеру для Відповідача та не створить для нього надмірного фінансового навантаження (протилежних доказів Відповідачем не надано). Адже навіть з доводів Відповідача він фінансується з місцевого бюджету громади. При цьому у видатки місцевого бюджету закладаються витрати на придбання газу.
Щодо строків позовної давності
Відповідач у відзиві не врахував, що положеннями п. 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Відповідач заперечення на відповідь на відзив Позивача не подав.
Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав:
Відповідно до п. 1.3. договору за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України.
У відповідності до п. 2.1. постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з жовтня 2021 року по грудень 2022 року (включно), у кількості 130,0 тис. куб. метрів.
За умовами п. 2.3. договору підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів постачальника (надалі Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС.
Згідно з п. 3.1. договору постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.
Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5. договору).
Пунктом 3.5.1. договору визначено, що споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.
На підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також акт), підписані уповноваженим представником постачальника (п. 3.5.2. договору).
Відповідно до п. 3.5.3. договору споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.
У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору (п. 3.5.4. договору).
Пунктом 3.6. договору передбачено, що звірка фактично використаного обсягу газу за цим договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду ведеться сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений споживачу обсяг газу згідно з даними Інформаційної платформи Оператора ГТС.
В розділі 4 договору сторони погодили ціну природного газу.
Згідно з п. 4.1. договору ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином:
Ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ 13 658,42 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 163,89 грн за 1000 куб. м.
Загальна вартість цього договору на дату укладання становить 1.793.350 грн, крім того ПДВ 358670 грн, разом з ПДВ 2.152.020 грн (п. 4.3. договору).
Пунктом 5 договору сторони погодили порядок та умови проведення розрахунків.
У договорі передбачено, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4. пункту 3.5. цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду (п. 5.1. договору).
Оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору.
Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору (п. 5.3 договору).
Пунктом 6.2 договору визначені обов`язки споживача, зокрема, споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне використання природного газу за цим договором і своєчасно коригувати замовлені обсяги шляхом підписання додаткової угоди; прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.
Відповідно до п. 7.2. договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Відповідно до п. 13.1. договору даний договір набирає чинності з дати його укладання і діє до 31 грудня 2022 року включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання.
Згідно з п. 13.3. договору у разі припинення дії цього договору шляхом його розірвання споживач втрачає право до 31 грудня 2022 року включно отримувати природний газ з ресурсу постачальника за ціною, визначеною пунктом 4.1 договору.
На виконання умов укладеного сторонами договору позивач у період:
Відповідач, у порушення умов договору, отриманий природний газ оплатив частково за період з листопад 2021 грудень 2021 року на загальну суму 355 987,71 грн.
Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 358742,29 грн за січень 2022 року та лютий 2022 року.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно приписів ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір від 05.11.2021 № 11-1064/21-БО-Т є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Акти приймання-передачі природного газу за січень 2022 року - лютий 2022 року відповідачем не підписано.
Суд зауважує, що обов`язку відповідача, передбаченому пп. 3.5.1 п. 3.5 договору щодо надання постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між оператором(ами) ГРМ та/або оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ, кореспондує обов`язок постачальника, передбачений пп. 3.5.2 п. 3.5 договору щодо підготовки та надання споживачу двох примірників акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника.
Проте, саме відповідачем як споживачем були порушені указані умови пп. 3.5.1 п. 3.5 договору та не надано позивачу акт надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між оператором(ами) ГРМ та/або оператором ГТС та споживачем, тому позивач не виконав свого обов`язку щодо своєчасного складання та надання споживачу відповідних актів приймання-передачі.
Акти приймання-предачі природного газу повинні складатися на підставі, в тому числі даних отриманих від Відповідача до 5 числа, в такий спосіб сторони узгоджують обсяги спожитого газу за відповідний розрахунковий період.
У договорі передбачено, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4. пункту 3.5. цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки (п. 5.1. договору).
Ураховуючи наведене, суд наголошує, що у разі недотримання споживачем умов пп.3.5.1 п.3.5 договору та відсутності належним чином оформленого між сторонами акту приймання-передачі природного газу обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу.
За умовами п.п. 3.5.4 договору у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.
Факт поставки позивачем відповідачеві природного газу у листопаді 2021 року лютому 2022 року підтверджується інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з EIC-код 56XS000183Z6Z00А в період листопада 2021 року по лютий 2022 року, згідно умов п. 3.5, п. 3.5.4, п. 5.1, укладеного сторонами договору.
Відповідно до пп. 19 п. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).
Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 24.12.2019 прийнято постанову №3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «Оператор ГТС України» на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України».
Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом газотранспортної системи (далі Кодекс ГТС), затвердженим постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015.
Згідно з п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.
Оператор газотранспортної системи відповідно до п. 5 глави 3 розділу ІV Кодексу ГТС виконує функції адміністратора інформаційної платформи.
Відтак, суб`єкти ринку природного газу користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.
Згідно з абз. 1, 2 п. 2 глави 3 розділу ІV Кодексу ГТС інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом. Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень.
Як вбачається з матеріалів справи, з метою отримання інформації про фактичне споживання відповідачем природного газу позивач звернувся до ТОВ «Оператор ГТС України» із запитом від 12.11.2024.
22.11.2021 по 30.11.2021 у обсязі 3504,64 куб. м;
Таким чином, у листі ТОВ «Оператор ГТС України» фактично підтверджено зазначений позивачем у акті приймання-передачі природного газу за лютий 2022 року обсяг переданого відповідачу природного газу.
На виконання умов договору відповідач сплатив вартість поставленого природного газу лише частково на загальну суму 355987,71 грн, що підтверджується інформацією про надходження коштів за період з 05.11.2021 по 14.08.2024, наданою АТ «Державний ощадний банк України» від 19.08.2024 № 16/2-09/107708/2024.
Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 358742,29 грн розмір якої підтверджено матеріалами справи, належними та допустимими доказами.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 358742,29 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відносно доводів відповідача про наявність форс-мажорних обставин та посилань на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 суд зауважує наступне:
Відповідно до п.10.1 договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків згідно з цим договором внаслідок настання форс-мажорних обставин, що виникли після укладення договору, і сторони не могли передбачити їх.
Згідно з п.10.3 договору сторони зобов`язані негайно повідомити про виникнення форс-мажорних обставин та протягом 14 днів з дати їх виникнення подати підтвердні документи відповідно до законодавства.
Настання форс-мажорних обставин підтверджується в порядку, встановленому чинним законодавством України (п.10.4 договору).
Відповідно до ст.141 Закону України «Про торгово-промислові палати України» передбачено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Отже, єдиним документом, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат.
Суд бере до уваги, що форс мажорні-обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.
Суд зауважує, що заявником не надано до матеріалів справи відповідного сертифікату про наявність форс-мажорних обставин для виконання договору від 05.11.2021 №11-1064/21-БО-Т, як і не надано доказів повідомлення позивача у відповідності до умов п.10.3 договору про їх настання.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13.12.2023 у справі №922/193/23, Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили); вказаний лист Торгово-промислової палати України адресований «Всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні; лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.
Ураховуючи викладене, вказані доводи відповідача та посилання на лист Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 судом відхиляються.
Крім того, щодо доводів Відповідача про те, що Позивачем не надано відповіді на запит Відповідача від 08.01.2024 № 01-31/06 про надання розрахунків та первинних документів щодо заборгованості (акти тощо), суд звертає увагу Відповідача на те, що до позовної заяви Позивачем надано копію скріншоту екрану з інформацією про надіслання на адресу електронної пошти «lug-bo» за номером RE44143251 на ім`я «Валентина Парфьонова», договору 11-1064/21-БО-Т, Актів за листопад, грудень, січень, лютий, рахунок-фактура за грудень, акту рахунку на суму заборгованості, алокації по договору (скріншоти з платформи оператора Газотранспортної системи України), календарний план, заява приєднання з Оператором ГРМ, Акт звіряння розрахунків, вимога про сплату боргу.
Щодо застосування строку позовної давності.
Відповідач вважає, що Позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за спожитий газ.
Суд відхиляє ці доводи Відповідача, оскільки на день ухвалення рішення у цій справі, положеннями п. 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Щодо вимог про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне:
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто - неналежне виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з п.7.2 договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п.5.1 та/або строків оплати за п.8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів та договірних умов.
Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.
Перевіривши розрахунок трьох процентів річних, наданий позивачем, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів.
Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів.
Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача є інфляційні втрати в сумі 140507,26 грн за загальний період з квітня 2022 року по лютий 2025 року.
За змістом статей 546, 549 ЦК України, статті 230 ГК України неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.
Завданням неустойки, як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності, є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.
Метою застосування неустойки є, в першу чергу, захист інтересів кредитора, а не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
За таких обставин, доводи Відповідача щодо подання Позивачем доказів настання значних збитків судом відхиляються у зв`язку з їх безпідставністю.
Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст.74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідач доказів відсутності заборгованості не надав.
Ураховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України витрати позивача на судовий збір в сумі 7228,48 грн підлягають відшкодуванню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України суд

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Відділу культури, молоді та спорту Сватівської міської ради задовольнити повністю.
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.
Повний текст рішення складено і підписано 27.05.2025.
Суддя Антон ІВАНОВ