ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2025 р. Справа № 916/3908/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (67844, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Приморська, 1; ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Едвіт Капітал (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Корабельна, 3-032Н; ),

про стягнення 3315134,25 грн, розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

За участю представників сторін:

від позивача адвокат Дзюбенко С.М., ордер серія ВН № 1797916;

від відповідача адвокат Нікішев О.В., ордер серія ВН № 1388334.

Обставини справи.

Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Едвіт Капітал, в якій просить:

- Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕДВІТ КАПІТАЛ» на користь Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області грошові кошти у розмірі 3315134,25 грн, які включають з себе суму боргу у розмірі 2334084,64 грн, 3% річних у розмірі 169477,19 грн та інфляційні витрати у розмірі 811572,42 грн;

- Розірвати Договір оренди земельної ділянки укладений 21 травня 2014 року між Територіальною громадою смт Затока в особі Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, правонаступником якої є Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕДВІТ КАПІТАЛ», зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 579;

- Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕДВІТ КАПІТАЛ» повернути Кароліно-Бугазькій сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області земельну ділянку загальною площею 6,6167 га з кадастровим номером :02:008:0009 в належному стані, не гіршому порівняно з тим, у якому вона була отримана в оренду.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором оренди земельної ділянки від 21.05.2014.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2024 справу № 916/3908/24 передано на розгляду судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.09.2024 позовну заяву Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (Вх. № 4000/24 від 05.09.2024) залишено без руху.

Ухвалою суду від 23.09.2024 прийнято позовну заяву Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3908/24. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 22.10.2024 о 10:00 год.

18 жовтня 2024 року до суду від ТОВ Едвіт Капітал надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд повністю відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вказаного відзиву відповідач зазначає, що в матеріалах справи наявні лише посилання позивача, що між орендодавцем та орендарем сума орендної плати неодноразово узгоджувалась, проте не надано жодних доказів та конкретної інформації на підтвердження даних доводів.

Також, відповідач, із посиланням на постанову Кабінет Міністрів України Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією від 06.12.2022 № 1364, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією від 22.12.2022 № 309, зазначає, що смт Затока Кароліно-Бугазької сільської територіальної громади з 03.03.2022 по 17.08.2022 була включена до переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії. А тому відповідача було звільнено від сплати орендної плати у період з 01.03.2022 по 31.05.2023 на підставі норм підпункту 69.14. пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, в редакції Закону України від 11.04.2023 № 3050-IX.

Щодо відсутності підстав стягнення штрафних санкцій від простроченої суми, відповідач зазначає, що до спірних правовідносин не застосовуються норми ЦК України та ГК України, а норми ПК України не передбачають стягнення 3% річних з простроченої заборгованості з податків.

Щодо відсутності підстав розірвання договору оренди відповідач наголошує, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України і при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди землі застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Водночас застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність і розумність (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Су від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17 зі спору про розірвання договору оренди землі). У даному випадку потрібно встановити чи є вказані позивачем порушення умов договору настільки істотними за обставин даної справи, що можуть бути підставою для розірвання договору в примусовому порядку та чи дотримано ним справедливого балансу між інтересами суспільства і вимогами захисту приватних інтересів окремих осіб.

Вказаний відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 22.10.2024 судом було оголошено перерву до 09:10 год. 05.11.2024.

01 листопада 2024 року до суду від Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що щодо відсутності належних та допустимих доказів та доводів факту узгодженості розміру орендної плати, позивач спростовуючи доводи відповідача зазначає, що на адресу ТОВ Едвіт Капітал неодноразово направлялись листи із зазначенням суми заборгованості по сплаті орендної сплати, а саме лист № 01-35/298 від 13.12.2023 та лист № № 01-35/122 від 02.04.2024.

Щодо тверджень відповідача про відсутність підстав розірвання Договору оренди, позивач вказує, що відповідач систематично у період з березня 2022 по липень 2024 порушує взяті на себе за Договором оренди землі зобов`язання щодо внесення орендної плати за землю та таке порушення є істотним, оскільки позбавляє позивача надходження коштів з орендної плати до бюджету Кароліно-Бугазької сільської ради. Тому істотне порушення такої умови Договору, як своєчасна та у повному обсязі сплата орендної плати за землю є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору в судовому порядку. А вимога про повернення земельної ділянки є похідною від вимоги про розірвання договору оренди землі.

Щодо наявності у відповідача пільги, якою його звільнено від сплати за землю в період з 01.03.2022 по 31.05.2023, позивач спростовує зазначене твердження тим, що відповідно до Наказу "Про затвердження переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або, які перебувають в тимчасовій окупації оточенні (блокуванні) станом на 10.12.2022" від 25.04.2022 № 75 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 25.04.2022 за № 453/37789, Кароліно-Бугазька сільська територіальна громада не входила та не входить до теперішнього часу до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Кабінетом Міністрів України на теперішній час будь-яких змін щодо статусу Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, на законодавчому рівні, не вносились, документація з приводу змін на адресу сільської ради не надходила. Вищезазначене також підтверджується листом Голови Кароліно-Бугазької сільської ради Андрія Апанасенко від 30.10.2024 № 01-13/1287, в якому зазначено, що в період з 24.02.2022 року по теперішній час на території Кароліно-Бугазької сільської територіальної громади бойові дії не проводились і під окупацією російської федерації громада не перебувала.

Вказану відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 05.11.2024 судом було оголошено перерву до 09:30 год. 19.11.2024.

05 листопада 2024 року до суду від ТОВ Едвіт Капітал надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначає, що ним до матеріалів справи долучені платіжні інструкції, які підтверджують, що станом на серпень 2024 року ТОВ Едвіт Капітал погасило орендну плату за період травня-грудня 2023 року та січня-липня 2024 року на загальну суму 1269610,00 грн, тобто до моменту відкриття провадження в цій справі.

Розірвання договору оренди землі не буде сприяти цілям досягнення "справедливого балансу" між інтересами сторін, оскільки збереження орендних правовідносин між сторонами в даному випадку буде свідчити про більш раціональне використання органом місцевого самоврядування земельної ділянки, зокрема як джерела доходу місцевого бюджету.

Дії ж щодо розірвання договору оренди неминуче призведуть до втрати певної частини доходу бюджету місцевої територіальної громади, а повторна спроба здачі в оренду звільненої земельної ділянки комунальної власності, на якій експлуатується та обслуговується база відпочинку "Озон", що є власністю ТОВ "ЕДВІТ КАПІТАЛ", є надскладним та маловірогідним (з огляду на його результативність) "завданням" для органу місцевого самоврядування під час війни у смт. Затока, яке з 24.02.2022 перебуває під ворожими обстрілами та на території якого заборонений відпочинок туристів

Щодо доводів про відсутність пільги із сплати орендної плати за період березня 2022 року-травня 2023 року, то дані доводи обмежилися посиланням на Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022, який було визнано таким, що втратив чинність наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004.

Вказані заперечення відповідача суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 19.11.2024 закрито підготовче провадження у справі № 916/3908/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.12.2024 о 14:10 год.

29 листопада 2024 року до суду від ТОВ Едвіт Капітал надійшли додаткові пояснення по справі.

Вказані додаткові пояснення суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 12.12.2024 суд протокольною ухвалою постановив здійснити розгляд справи № 916/3908/24 по суті впродовж розумного строку.

У судовому засіданні 12.12.2024 судом було оголошено перерву в засіданні суду до 11:00 год. 16.01.2025.

14 січня 2025 року до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

16 січня 2025 року до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

16 січня 2025 року до суду від відповідача надійшла заява.

Вказану заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 16.01.2025 суд протокольною ухвалою відклав розгляд справи в судовому засіданні на 15:10 год. 04.02.2025.

03 лютого 2025 року до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 04.02.2025 судом було оголошено перерву в засіданні суду до 11:30 год. 27.02.2025.

27 лютого 2025 року до суду від ТОВ Едвіт Капітал надійшли додаткові пояснення по справі.

Вказані додаткові пояснення суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 27.02.2025 судом було оголошено перерву в засіданні суду до 10:00 год. 06.03.2025.

05 березня 2025 року до суду від Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надійшли додаткові пояснення по справі.

Вказані додаткові пояснення суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

06 березня 2025 року судове засідання у справі не відбулось, через перебування судді Нікітенка С.В. на лікарняному у період з 05.03.2025 по 09.03.2025.

Ухвалою суду від 10.03.2025 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 03.04.2025 о 14:10 год.

03 квітнях 2025 року до суду від ТОВ Едвіт Капітал надійшли додаткові пояснення по справі.

Вказані додаткові пояснення суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

03 квітня 2025 року судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 03.04.2025 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 11:00 год. 22.04.2025.

22 квітня 2025 року до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 22.04.2025 суд протокольною ухвалою відклав розгляд справи в судовому засіданні на 11:50 год. 06.05.2025.

05 травня 2025 року до суду від Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надійшли додаткові пояснення по справі.

Вказані додаткові пояснення суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 05.05.2025 суд протокольною ухвалою відклав розгляд справи в судовому засіданні на 14:10 год. 21.05.2025.

Ухвалою суду від 21.05.2025 закрито провадження у справі № 916/3908/24 в частині вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 1700838,99 грн, оскільки в цій частині вимог відсутній предмет спору.

Представник позивача у судовому засіданні 21.05.2025 надав пояснення, в яких позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 633245,65 грн, суми інфляційних втрат у розмірі 811572,42 грн, суми 3% річних у розмірі 169477,19 грн, розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки, підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у завах по суті справи та додаткових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засідання 21.05.2025 надав пояснення, в яких у задоволенні позовних в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 633245,65 грн, суми інфляційних втрат у розмірі 811572,42 грн, суми 3% річних у розмірі 169477,19 грн, розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки, просив відмовити у повному обсязі, з підстав викладених у завах по суті справи та додаткових поясненнях.

У судовому засіданні 21.05.2025 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено представників сторін про час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 21 травня 2014 року між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, правонаступником якої в подальшому стала Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області (надалі позивач або орендодавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю Едвіт Капітал (надалі відповідач або орендар) був укладений договір оренди, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 579 (надалі Договір).

Відповідно до умов п. 1 Договору орендодавець надає, а орендатор приймає в строкове платне користування, на підставі рішення ХХХХV-ої сесії VI скликання Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради від 29 листопада 2013 року за № 1659, в довгострокову оренду терміном на двадцять п`ять років земельну ділянку для експлуатації та обслуговування бази відпочинку "Озон", розташовану за адресою: смт Затока міста Білгород-Дністровський Одеська область, Лиманський район, вулиця Вокзальна, 68, категорія зазначення земельної ділянки - землі рекреаційного призначення кадастровий номер земельної ділянки :02:008:0009, дата державної реєстрації земельної ділянки: 28 листопада 2013 року. Індексний номер витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 17898802, виданий Реєстраційною службою Білгород-Дністровської міськрайонного управління юстиції в Одеській області, номер запису про право власності: 4700863 від 11 лютого 2014 року, реєстраційний номер нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 03.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 6,6167 га, в тому числі з них за земельними угіддями: під штучними водосховищами - 0,6319 га, під капітальними одноповерховими забудовами - 0,2109 га, під тимчасовою забудовою 0,3154 га, під спорудами 0,0112 га, під проїздами, проходами та площадками 0,7382 га, під земельними насадженнями 4,6567 га, під спортивними майданчиками - 0,0524 га (п. 2 Договору).

Відповідно до умов п. 3 Договору на земельній ділянці вищезазначеною адресою розташовані будівлі та споруди бази відпочинку "Озон".

Вищезазначена земельна ділянка передається в оренду ділянку для експлуатації та обслуговування бази відпочинку "Озон" (п. 4 Договору).

Згідно умов п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка є предметом цього договору, становить 5952089 (п`ять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі вісімдесят дев`ять) гривень 66 копійок.

Договір укладено на двадцять п`ять років. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за тридцять днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 Договору).

Відповідно до умов п. 9 Договору зокрема, орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій формі та розмірі - 178562 (сто сімдесят вісім тисяч п`ятсот шістдесят дві) гривні 67 копійок, на підставі розрахунку орендної плати, розробленого згідно витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 12 березня 2014 року.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством України, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 10 Договору).

Згідно умов п. 11 Договору орендна плата вноситься щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Відповідно до умов п. 12 Договору розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством України;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законодавством України.

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у встановленому законодавством України порядку (п. 13 Договору).

Земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування бази відпочинку "Озон" (п. 14 Договору).

Цільове призначення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування бази відпочинку "Озон" (п. 15 Договору).

Згідно умов п. 26 Договору, кожна сторона зобов`язується виконувати обов`язки, покладені на неї цим договором та сприяти другій стороні у виконанні її обов`язків. Сторони несуть майнову відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов та чинного законодавства України. Сторона, яка порушила передбачені законодавством або цим договором обов`язки повинна усунути ці порушення та відшкодувати заподіяну шкоду.

Права орендодавця:

- вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням, згідно договору оренди;

- дотримання екологічної безпеки землекористування, додержання державних стандартів, правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів;

- дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон. зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

- своєчасного внесення орендної плати (п. 27 Договору).

Відповідно до умов п. 30 Договору обов`язками орендаря є, зокрема сплачувати вартість орендної плати земельної ділянки в розмірах та в термін, що обумовлені цим договором.

Відповідно до умов п. 35 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та наслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законодавством України.

Умовами пункту 39 Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

21 травня 2014 року між позивачем та відповідачем було підписано Акт прийому-передачі земельної ділянки, відповідно до якого орендар прийняв земельну загальною площею 6,6167 га, для експлуатації та обслуговування бази відпочинку "Озон", розташовану за адресою: смт Затока міста Білгород-Дністровський Одеська область, Лиманський район, вулиця Вокзальна, 68, кадастровий номер земельної ділянки :02:008:0009, терміном на двадцять п`ять років.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.05.2020 №623-р "Про затвердження перспективного плану формування територій громад Одеської області" Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міської ради Одеської області було приєднано до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

12.06.2020 Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області" № 720-р, відповідно до додатку якого до складу Кароліно-Бугазької територіальної громади входять території Кароліно-Бугазької та Затоківської (Білгород-Дністровський район) територіальних громад.

Згідно п. 2 рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 27.11.2020 № 11-VIII "Про початок реорганізації Затоківської селищної ради шляхом приєднання до Кароліно-Бугазької сільської ради", Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.

За приписами статей 1, 3 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" закон регулює відносини, що виникають у процесі добровільного об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст, а також добровільного приєднання до об`єднаних територіальних громад. Суб`єктами добровільного об`єднання територіальних громад є суміжні територіальні громади сіл, селищ, міст. Об`єднана територіальна громада, адміністративним центром якої визначено селище, - селищною, центром якої визначено село, - сільською.

За приписами частин 3, 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Отже, платежі за землю надходять до бюджетів міських, селищних, сільських рад, на території яких знаходяться земельні ділянки, і відповідні кошти використовуються на цілі, що визначаються законодавством України.

Таким чином, Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області є уповноваженим органом у спірних правовідносинах.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ТОВ «ЕДВІТ КАПТАЛ» не виконував належним чином свої зобов`язання за Договором починаючи з березня 2022 року, у зв`язку з чим станом на час звернення з позовом до суду за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 2334084,64 грн.

Зазначені обставини та тривале (починаючи з березня 2022 року по липень 2024 року) невиконання ТОВ Едвіт Капітал свого обов`язку щодо сплати боргу за договором оренди земельної ділянки стали підставою для звернення позивача до суду з цією позовною заявою з метою стягнення з відповідача грошових коштів, розірвання Договору та повернення земельної ділянки.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). За приписами частини 2 цієї ж статті, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (надалі - ЦК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Статтями 525, 526 і 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 ЦК України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України "Про оренду землі").

Що стосується позовних вимог в частині стягнення 2334084,64 грн заборгованості з орендної плати за землю, суд дійшов до таких висновків.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому - одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Орендна плата за землю, як визначено ст. 21 Закону України "Про оренду землі", це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з п. 14.1.136 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Так, за умовами укладеного між сторонами Договору, зокрема, орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій формі та розмірі - 178562 (сто сімдесят вісім тисяч п`ятсот шістдесят дві) гривні 67 копійок, на підставі розрахунку орендної плати, розробленого згідно витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 12 березня 2014 року (п. 9 Договору); орендна плата вноситься щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п. 11 Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається (ст. 525 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Як слідує з довідки відділу фінансів Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 07.08.2024 № 01-35/258, заборгованість відповідача за договором станом на 01.08.2024 складає 2334084,64 грн (т. 1, а.с. 97-98).

Водночас 05.05.2025 позивач надав суду додаткові пояснення, до яких долучив Довідку № 01-13/195 від 01.05.2025 (т. 2, а.с. 71-72), згідно якої позивачем під час розгляду справи № 916/3908/24 були здійснені часткові оплати суми заборгованості за Договором оренди земельної ділянки, у зв`язку з чим заборгованість за спірний період залишилась у розмірі 633245,65 грн.

Ухвалою від 21.05.2025 суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрив провадження у справі № 916/3908/24 в частині вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 1700838,99 грн.

Згідно зі статтями 202 Господарського кодексу України та 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Суд зазначає, що станом на 21.05.2025 зобов`язання зі сплати орендних платежів у розмірі 633245,65 грн залишаються відповідачем невиконаними.

Доказів сплати або спростування заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 633245,65 грн, відповідачем суду не надано.

Суд не приймає довід відповідача про те, що його було звільнено від сплати орендної плати у період з 01.03.2022 по 31.05.2023 на підставі норм підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в редакції Закону України від 11.04.2023 № 3050-IX.

Відповідно до абзаців першого, третього, четвертого підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в редакції Закону України від 11.04.2023 № 3050-IX, за період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Отже, вказаними нормами підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено звільнення від плати за землю, що розташована на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 06.12.2022 № 1364 установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Відповідно до підпункту 1.6 пункту 1 «Території можливих бойових дій» розділу І «Території, на яких ведуться (велися) бойові дії» Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, для смт Затока Кароліно-Бугазької сільської територіальної громади (код UA0033880) вказані дата виникнення можливих бойових дій - 03.03.2022 та дата припинення можливості бойових дій - 17.08.2022.

Тобто, територію смт Затока на якій знаходиться земельна ділянка, оренда якої є предметом Договору від 21.05.2014, у періоді з 03.03.2022 по 17.08.2022 було віднесено до територій можливих, а не активних бойових дій. А відтак, норми підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо звільнення від плати за землю не застосовуються до спірних правовідносин.

Суд наголошує, що положення підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України є чіткими, зрозумілими за своїм змістом і передбачають вичерпний перелік умов звільнення від обов`язку сплачувати плату за землю, серед яких визначальним є перебування земельної ділянки на територіях активних бойових дій або тимчасової окупації, що не встановлено судом у відповідній справі.

З огляду на наведене, у відповідача був наявний обов`язок з внесення орендної плати за землю у періоди з 01.03.2022 по 31.05.2023.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за землю у розмірі 633245,65 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Окрім основної заборгованості позивач нарахував та заявив до стягнення суму 3% річних у розмірі 169477,19 грн та суму інфляційних втрат у розмірі 811572,42 грн.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом перевірено правильність виконаних позивачем розрахунків сум інфляційних втрат та 3% річних (т. 1, а.с. 7-8), та встановлено наявність помилок у здійснених позивачем розрахунках, які призвели до зайвого нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

Водночас позивачем були надані нові розрахунки сум інфляційних втрат та 3% річних (т. 1, а.с. 241-242), в яких за наслідками нових розрахунків сума інфляційних втрат становить 145234,62 грн, а сума 3% річних становить 72455,89 грн.

Суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки сум 3% річних та інфляційних втрат (т. 1, а.с. 241-242), вважає їх вірними, обґрунтованими та здійсненими відповідно до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума інфляційних втрат лише у розмірі 145234,62 грн, а також сума 3% річних лише у розмірі 72455,89 грн. В іншій частині вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних заявлені безпідставно, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про розірвання Договору оренди землі від 21.05.2014, суд дійшов до таких висновків.

За умовами п. 35 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законодавством України.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України.

Водночас у пункті "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає можливість зробити висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

Тобто систематична (два і більше разів) несплата орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину, в тому числі сплата орендної плати не у повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), є підставою для розірвання такого договору.

При цьому, систематична несплата орендної плати, визначеної договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 918/391/23 дійшла висновку, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.

Відтак, суд зазначає, що у разі неодноразової (два та більше випадків) повної несплати орендарем орендної плати, наявні підстави для розірвання договору оренди на підставі пункту "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України, при цьому, така несплата є самостійною підставою для розірвання договору.

Судом встановлено, що відповідач систематично у період з березня 2022 року по липень 2024 не виконував взяті на себе за Договором зобов`язання щодо внесення орендної плати за землю, що відповідно до пункту "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України є підставою для розірвання Договору оренди.

При цьому обставина часткової сплати заборгованості відповідачем у розмірі 1700838,99 грн до ухвалення рішення судом в цій справі не має правового значення для оцінки наявності підстав для розірвання Договору, оскільки не спростовує факту допущеного систематичного порушення відповідачем договірних зобов`язань у період дії Договору.

Суд звертає увагу, що дії сторін Договору мають ґрунтуватись на засадах добросовісності, справедливості та розумності, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею власних обов`язків, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Суд висновує, що дії та поведінка відповідача, які стосуються дотримання взятих на себе зобов`язань за Договором, вказують на недотримання ним цих принципів.

Зважаючи на викладені вище норми чинного законодавства та систематичні порушення відповідачем взятих на себе за цим Договором зобов`язань щодо сплати орендної плати за землю, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання Договору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ТОВ ЕДВІТ КАПІТАЛ повернути Кароліно-Бугазькій сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області земельну ділянку загальною площею 6,6167 га з кадастровим номером :02:008:0009, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

За умовами п. 20 Договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

З аналізу правових норм слідує, що вимога про повернення земельної ділянки є похідною від вимоги про розірвання договору оренди землі.

Так, правовим наслідком розірвання договору оренди землі є обов`язок орендаря повернути земельну ділянку.

Отже, з урахуванням наведеного вище, з метою забезпечення відновлення прав та законних інтересів позивача як розпорядника земельних ділянок, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача повернути спірну земельну ділянку загальною площею 6,6167 га з кадастровим номером :02:008:0009 підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, викладені ним у заявах по суті справи та поясненнях в частині невизнання задоволених судом позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Едвіт Капітал (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Корабельна, 3-032Н; ) на користь Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (67844, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Приморська, 1; ) суму основного боргу у розмірі 633245,65 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 145234,62 грн та суму 3% річних у розмірі 72455,89 грн.

3. Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 21 травня 2014 року між Територіальною громадою смт Затока в особі Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, правонаступником якої є Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області (67844, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Приморська, 1; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЕДВІТ КАПІТАЛ (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Корабельна, 3-032Н; ) зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 579.

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ЕДВІТ КАПІТАЛ, (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Корабельна, 3-032Н; ) повернути Кароліно-Бугазькій сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області (67844, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Приморська, 1; ) земельну ділянку загальною площею 6,6167 га з кадастровим номером :02:008:0009 в належному стані, не гіршому порівняно з тим, у якому вона була отримана в оренду.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Едвіт Капітал (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Корабельна, 3-032Н; ) на користь Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (67844, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Приморська, 1; ) суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 18820,04 грн.

6. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

7. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 30.05.2025.

Суддя Нікітенко С.В.