28.05.2025Справа №910/1602/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство" "Інфраструктура інвест"
про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство" "Інфраструктура інвест"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арда трейд"
про стягнення 185 872,12 грн,
Суддя Зеленіна Н.І.
Без виклику представників сторін.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.04.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство" "Інфраструктура інвест" - задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арда трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство" "Інфраструктура інвест" основного боргу у розмірі 182 243 (сто вісімдесят дві тисячі двісті сорок три) грн 66 коп., інфляційних збитків у розмірі 2 551 (дві тисячі пятсот п`ятдесят одну) грн 41 коп., 3% річних у розмірі 1 077 (одну тисячу сімдесят сім) грн 05 коп., 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн витрати по сплаті судового збору.

02.05.2025 через діловодство суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство" "Інфраструктура інвест" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арда трейд" 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 06.05.2025 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство" "Інфраструктура інвест" про розподіл судових витрат та встановлено відповідачу строк для подання до суду письмових пояснень, заперечень, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Як встановлено у статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 цього Кодексу зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

З урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №910/23210/17 та від 24.01.2019 у справі №910/15944/17.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивач долучив до матеріалів справи копії договору про надання правової допомоги від 03.02.2025, акту наданих послуг від 07.02.2025.

Суд ознайомившись із наданими документами, встановив, що в акті від 07.02.2025 адвокат надав, а замовник прийняв послуги з підготовки позовної заяви вартістю 5000 грн.

В свою чергу, від відповідача не надійшли заперечення на заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката у сумі 5000 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство" "Інфраструктура інвест" - задовольнити.

2. Стягнути з Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арда трейд" (03049, м. Київ, Б. Кольцова, буд. 14-Д, офіс 610, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство" "Інфраструктура інвест" (03049, м. Київ, вул. Генерала Воробйова, буд. 10, ) 5 000 (п`ять тисяч) грн витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна