ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5540/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Задорожному А.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Козачок І.П.;

від відповідача: Васильєв П.П.;

розглянувши заяву ТОВ "Сільськогосподарсько - Виробниче Підприємство "АГРОСТАР" (вх.№2-706/25 від 07.05.2025) про відстрочення виконання рішення по справі №916/5540/24,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" (04050, м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, буд. 13, оф. №4А/41; );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарсько-Виробниче Підприємство "АГРОСТАР" (68120, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, територіальна громада Татарбунарська, комплекс будівель та споруд №1; );

про стягнення 5 070 448,59 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 20.12.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№5534/24) Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарсько-Виробниче Підприємство "АГРОСТАР" в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором поставки №37197825/2024 від 22.12.2023, в розмірі 5 070 448,59 грн., з яких 3 144 068,78 грн основний борг, 338 008,32 грн пеня, 628 813,75 грн штраф, 347 529,47 грн проценти та 612 028,27 грн різниця в ціні товару.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним на виконання умов Договору поставки №37197825/2024 від 22.12.2023 поставлено товар на загальну суму 6 032 003,95 грн., натомість відповідачем оплата поставленого товару здійснена не в повному обсязі, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 3 144 068,78 грн.

Рішенням суду від 24.04.2025 позов ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" задоволено частково, стягнуто з ТОВ "СВП "АГРОСТАР" на користь ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" 3 144 068,78 грн. основного боргу, 67 601,66 грн. пені, 125 762,75 грн. штрафу, 40 099,54 грн. 3 % річних, 612 028,27 грн. різниці в ціні товару, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 60845,38 грн., в решті позову відмовлено.

07.05.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла заява ТОВ "СВП "АГРОСТАР" про відстрочення виконання рішення по справі №916/5540/24 (вх.№2-706/25).

Ухвалою суду від 08.05.2025 прийнято заяву ТОВ "Сільськогосподарсько - Виробниче Підприємство "АГРОСТАР" (вх.№2-706/25 від 07.05.2025) про відстрочення виконання рішення по справі №916/5540/24 до провадження та розгляд призначено в судовому засіданні на 19.05.2025 р. о 10:45.

19.05.2025 до суду від ТОВ "АДАМА УКРАЇНА" надійшла заперечення щодо заяви Відповідача про відстрочення виконання (вх.№15744/25).

19.05.2025 до суду від ТОВ "Сільськогосподарсько - Виробниче Підприємство "АГРОСТАР" надійшли пояснення (вх.№15757/25).

У судовому засіданні 19.05.2025 за участі представників сторін, суд проголосив скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу та відклав складення повної ухвали на строк до 26.05.2025.

Розглянувши заяву ТОВ "Сільськогосподарсько - Виробниче Підприємство "АГРОСТАР" (вх.№2-706/25 від 07.05.2025) про відстрочення виконання рішення по справі №916/5540/24, суд дійшов висновку про її часткове задоволення враховуючи наступне:

Статтею 129 Конституції України унормовано, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

За змістом ст. 18 ГПК України, яка кореспондується зі ст. 326 ГПК України, унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Так, частинами першою та другою статті 331 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може зокрема, відстрочити виконання рішення. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини 3, 4 ст. статті 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно із ч. 5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.02.2020 у справі № 922/2191/19.

Визначальним фактором є не тільки винятковість цих випадків, а й їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення. Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21.01.2020 у справі №910/1180/19 та 03.09.2020 у справі №905/30/16.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України, визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом, в обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення відповідач, серед іншого, вказує, що станом на момент звернення із заявою відповідач перебуває у вкрай скрутному фінансовому становищі. У підприємства зовсім відсутні грошові кошти, на які можна було б спрямувати хоча б на часткове погашення заборгованості на виконання рішення суду. У якості підтвердження відсутності грошових коштів на банківських рахунках відповідачем надано банківські виписки по рахункам відповідача, зокрема в АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.04.2025 по 16.04.2025 та в АТ «ОТП Банк» за період з 01.04.2025 по 16.04.2025.

Також відповідач вказує, що оскільки ним було досить успішно проведено осінню посівну компанію, та були досить сприятливі погодні умови, то підприємство розраховує на збір у липні-вересні 2025 року врожаю, його подальшу реалізацію та відповідно на отримання доходу від продажу сільськогосподарської продукції.

За таких обставин відповідач вважає, що у випадку задоволення судом заяви про відстрочення виконання рішення на один рік то він матиме змогу зібрати врожай, продати його та виручені кошти спрямувати на погашення боргу перед ТОВ «АДАМА УКРАЇНА».

Крім того ТОВ "СВП "АГРОСТАР" вважає, що в протилежному випадку, у разі відмови в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення, та як наслідок відкриття виконавчого провадження, накладення арештів на майно відповідача, це потягне за собою повне зупинення діяльності підприємства через неможливість сплачувати працівникам заробітну плату, податки та інші платежі, а також реалізацію третіми особами (банківськими установами (права на дострокове виконання відповідачем зобов`язань за кредитними договорами.

Відповідач вважає, що не здійснення відстрочення виконання рішення у даній справі неминуче призведе до банкрутства ТОВ «СВП «АГРОСТАР», працівники підприємства підлягатимуть звільненню, врожай 2025 року пропаде, а грошові зобов`язання перед ТОВ «АДАМА УКРАЇНА» так і залишаться невиконаними.

Суд зазначає, що враховує вищенаведені обставини на які посилається ТОВ «СВП «АГРОСТАР», як обставини, що позбавляють відповідача можливості негайного виконання рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2025 по справі №916/5540/24, відтак суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення заяви (вх.№2-706/25 від 07.05.2025), відстрочивши виконання зазначеного рішення суду на пів року, а саме на строк до 19.11.2025.

На думку суду такий строк є достатнім для збирання врожаю відповідачем, його подальшу реалізацію та отримання доходу від продажу сільськогосподарської продукції, а відтак і достатнім для усунення обставин неможливості виконання рішення суду по даній справі станом на даний момент.

Крім того суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022, який триває до теперішнього часу. Суд вважає, що вказана обставина також негативно впливає на можливість відповідача здійснювати господарську діяльність належним чином та отримувати дохід у достатньому розмірі.

Також суд вказує, що надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, п. 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 року у справі "Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, тривалість виконання вісім місяців).

Господарський суд вважає, що у справі, яка розглядається, відповідачем надано достатні докази та наведено переконливі аргументи, які свідчать, що зазначені у заяві обставини ускладнюють негайне виконання рішення у цій справі.

За таких обставин, відстрочення виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, відновити нормальну господарську діяльність з метою забезпечення повного виконання рішення та погашення заборгованості перед позивачем.

Враховуючи викладене, оскільки відстрочення виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, та є способом подолання певних обставин, які ускладнюють негайне виконання судового рішення, суд доходить висновку, що для забезпечення повного виконання рішення і погашення заборгованості перед ТОВ "АДАМА УКРАЇНА", заяву ТОВ "Сільськогосподарсько - Виробниче Підприємство "АГРОСТАР" необхідно задовольнити частково та відстрочити виконання рішення суду по даній справі на строк до 19.11.2025.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 234, 235, 331 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарсько - Виробниче Підприємство "АГРОСТАР" (вх.№2-706/25 від 07.05.2025) про відстрочення виконання рішення по справі №916/5540/24 задовольнити частково.

2.Відстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2025 у справі №916/5540/24 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарсько - Виробниче Підприємство "АГРОСТАР" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" 3 144 068,78 грн. основного боргу, 67 601,66 грн. пені, 125 762,75 грн. штрафу, 40 099,54 грн. 3 % річних, 612 028,27 грн. різниці в ціні товару, витрати зі сплати судового збору в розмірі 60845,38 грн. на строк до 19.11.2025.

3.В решті задоволення заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ст.235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повна ухвала складена 26.05.2025 р.

Суддя Невінгловська Юлія Михайлівна