РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.05.2025Справа № 910/1970/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ТРИМЕТ"

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерного товариства "ОТП Банк"

про стягнення 362002,92 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ТРИМЕТ" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (далі - позивача) боргу та санкцій за договором про відкриття рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування та надання інших банківських послуг №013/000197/18 від 15.02.2018, який було укладено між відповідачем та АТ "ОТП Банк" разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань повернути кредитні кошти. Позивачу за договором про відступлення права вимоги №16/11/23 від 16.11.2023 АТ "ОТП Банк" передано право вимоги до відповідача на борг за договором №013/000197/18 від 15.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 відкрито провадження у справі № 910/1970/25, призначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, хоча отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі у своєму електронному кабінеті 11.04.2025, що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.02.2018 відповідачем як клієнтом відкрито рахунок у АТ «ОТП БАНК» (Банк) шляхом укладення Договору № 013/000197/18 про відкриття рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування та надання інших банківських послуг (далі - Договір).

15.02.2018 між відповідачем та АТ «ОТП БАНК» укладено Додатковий договір про надання банківської послуги овердрафт «Гостинний» до Договору про відкриття рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування та надання інших банківських послуг № 013/000197/18 від 15.02.2018 (далі - Додатковий договір).

Договір та Додатковий договір складають єдиний Кредитним договір № 1584305/2018(OV-W).

Відповідно до п. 1.1 Додаткового договору Банк надає Клієнту банківський кредит Овердрафт у валюті UAH, що є Банківською послугою, а Клієнт отримує його та зобов`язується повертати використану суму Овердрафту, сплачувати проценти, комісії та інші платежі за наданим Овердрафтом в порядку, розмірі та строки, визначені цим Договором та Правилами надання та користування банківською послугою овердрафт «Гостинний» (далі - Правила).

Банківська послуга надається у розмірі Ліміту Банківської послуги, та який визначений у Правилах. На момент укладення цього Договору Доступний Ліміт Банківської послуги становить UAH (106 809).

Відповідно до п. 1.2 Додаткового договору за користування банківською послугою, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі Стандартного розміру процентної ставки, розмір та порядок оплати якої визначаються Правилами. На дату укладення цього Договору Стандартний розмір процентної ставки становить 19,9 % річних. Клієнт також сплачує Банку комісійну винагороду, порядок нарахування та строк оплати якої визначається Тарифами Банку. Банківський рахунок, що використовується для надання Банківської послуги: 0509.

Відповідно до п. 1.3 Додаткового договору підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що ознайомлений з Правилами, що розміщені на Інтернет сайті Банку (www.otpbank.com.ua), погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно виконувати свої обов`язки, визначені ними. Правила є невід`ємною частиною Договору та не підлягають додатковому підписанню Сторонами.

Відповідно до п. 2.1 Додаткового договору цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і діє протягом Строку дії Ліміту Банківської послуги, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до п. 2.2 Додаткового договору підписанням Договору Сторони підтверджують, що укладення Договору відповідає вільному волевиявленню Сторін, жодна зі Сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа Договору, права та обов`язки Сторін, інші умови Договору), та умови Договору є взаємовигідними для кожної із Сторін. Клієнт приймає на себе ризик виконання умов Договору при істотній зміні обставин, якими керувались Сторони при укладенні Договору.

Згідно з п. 2.3 Додаткового договору Банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Договором третій особі. Підписанням цього Договору Клієнт надає свою згоду на таке відступлення права вимоги за Договором третій особі.

Відповідно до Правил надання та користування банківською послугою овердрафт «ГОСТИННИЙ» (в редакції від 06.11.2017), строк, протягом якого Клієнт має право отримувати (користуватися) Банківську(ою) послугу(ою) та який становить 365 (триста шістдесят п`ять) календарних днів з моменту укладання Договору або Публічного договору в частині погодження надання Банком Клієнту банківської послуги овердрафт «ГОСТИННИЙ» з можливістю пролонгації. Якщо не менш, ніж за 7 (сім) банківських днів до закінченням цього строку, жодна із Сторін письмово або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (наприклад, комп`ютерної банківської системи Клієнт-інтернет-банкінг «OTP online», тощо) не повідомить іншу Сторону про намір припинити дію Договору або Публічного договору в частині надання Банком Клієнту банківської послуги овердрафт «ГОСТИННИЙ», строк дії Ліміту Банківської послуги вважається пролонгованим на тих же умовах на наступні 365 (триста шістдесят п`ять) календарних днів. Зазначена процедура пролонгації повторюється будь-яку кількість разів та не вимагає укладення додаткових угод/договорів Сторонами.

Відповідачем було порушено виконання своїх обов`язків за Договором, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 313692,88 грн та 48310,04 грн по відсоткам.

16.11.2023 між Акціонерним товариством "ОТП банк" як первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанс" як новим кредитором було укладено Договір про відступлення права вимоги № 16/11/23 (далі - Договір відступлення), за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) у повному обсязі, а новий кредитор приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить первісному кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі вимог, наведеному у Додатку 1 до цього договору, та які укладені між первісним кредитором та боржниками, а саме: первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги виконання боржниками боргових зобов`язань, які виникли за кредитними договорами в розмірах, зазначених в реєстрі вимог (згідно додатку 1 до цього договору), та які можуть виникнути у майбутньому (майбутня вимога) за кредитними договорами, право вимоги виконання всіх інших обов`язків та зобов`язань боржників/поручителів/майнових поручителів, передбачених кредитними договорами та договорами забезпечення, за суму, встановлену в п. 3 цього договору.

Згідно з п. 2.2 Договору відступлення первісний кредитор передає та відступає новому кредитору сукупність прав, належних первісному кредитору за Договорами поруки, перелік яких міститься у Додатку № 1 до цього Договору, що укладені між первісним кредитором та поручителями, з дати підписання цього Договору, одночасно з переходом права вимоги за кредитними договорами на підставі цього Договору, без необхідності укладення окремого договору відступлення прав вимоги за Договорами поруки.

З цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з кредитних договорів та договорів забезпечення в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору (п. 2.4 Договору відступлення).

У пункті 2.5 Договору відступлення сторони узгодили, що право вимоги за кредитними договорами переходять до нового кредитора з моменту виконання зобов`язання щодо сплати всіх платежів, в обсязі та в порядку визначених в п. 3 цього Договору.

Згідно з п. 2.7 Договору відступлення передача прав вимоги здійснюється сторонами на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі Реєстру вимог.

Укладення цього договору не тягне за собою будь-яких змін умов кредитних договорів та здійснюється без згоди боржників.

Відповідно до п. 3.1 Договору відступлення сума, за яку здійснюється відступлення права вимоги, згідно цього договору зазначена в додатку 4 до цього договору.

Пунктом 3.2 Договору відступлення визначено, що новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору суму, вказану в п. 3.1. цього договору, до 14 години дня в день підписання Акту прийому-передачі реєстру вимог шляхом перерахування коштів на рахунок первісного кредитора за наступними реквізитами: м. Київ, вул. Жилянська, 43, т/р: НОМЕР_1, код банку: НОМЕР_4, Ідентифікаційний код НОМЕР_5, Свідоцтво платника ПДВ НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_2, отримувач: АТ "ОТП БАНК", призначення платежу: "Оплата згідно договору про відступлення права вимоги № 16/11/23 від " 16" листопада 2023 р".

Відповідно до п. 4.1 Договору відступлення після здійснення оплати, в обсязі та порядку визначених в п. 3 цього Договору первісний кредитор повинен передати новому кредитору кредитні документи, а також інші документи, які засвідчують права, що відступаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за Актом прийому-передачі кредитних коштів (згідно Додатку № 3 до цього Договору) в день внесення оплати, але не пізніше ніж протягом 90 робочих днів після дати підписання цього Договору.

16.11.2023 сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі Реєстру вимог, відповідно до якого, новий кредитор у повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо здійснення оплати первісному кредитору вартості права вимоги, у сумі, у строки та за реквізитами, визначеними у Договорі.

Також, згідно означеного Акта первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги, зокрема, до відповідача на суми заборгованості за тілом кредиту в сумі 313692,88 грн та заборгованості за відсотками в сумі 48310,04 грн.

Позивач звернувся до відповідача із вимогою № 1584305/2018 (OV-W) від 19.02.2024 про сплату заборгованості за кредитним договором, яка залишена відповідачем без задоволення та відповіді, в зв`язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з цим позовом у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в сумі 313692,88 грн та заборгованості за відсотками в сумі 48310,04 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позивач стверджує, що банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредитні кошти, в свою чергу, відповідач порушив вищезазначені положення Кредитного договору в частині повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами.

З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином, а саме надав 30.06.2022 відповідачу кредит у сумі 316479,38 грн на підставі Кредитного договору згідно меморіального ордеру № 40789566 від 30.06.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, що не заперечується відповідачем.

Як зазначає позивач, за відповідачем обліковується заборгованість з повернення кредитних коштів у сумі 313692,88 грн та заборгованості за відсотками в сумі 48310,04 грн, що не було спростовано відповідачем.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, документально доведена заборгованість відповідача за Кредитним договором складає: 313692,88 грн кредитних коштів та заборгованості за відсотками в сумі 48310,04 грн.

Відповідачем не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо існування у відповідача заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитними коштами.

Таким чином, оскільки факт порушення позичальником зобов`язань за Кредитним договором встановлений судом, а розмір заборгованості позичальника доведений суду первинними документами, вимоги позивача до боржника, з урахуванням обставин щодо відступлення банком позивачу права вимоги, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань за Договорами.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судовий збір відповідно до положень ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Позивачем також просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн на підставі Договору про надання правничої допомоги №42649746 від 01.05.2025, укладеного з адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем, додаткової угоди №37045309 від 01.01.2025 до нього, Акту виконаних робіт та Детального опису робіт/послуг на суму 20000 грн.

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Надання позивачу правничої допомоги за Договором про надання правової допомоги підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем не надано заперечень щодо заявленої позивачем суми понесених ним витрат на правничу професійну допомогу.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21, від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, судом встановлено, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим, документально підтвердженим належними доказами, співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, обсягом фактично наданих адвокатом послуг, предметом позову та значенням справи для сторін, тож такі витрати в сумі 20000 грн відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178, ст.ст. 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ТРИМЕТ" (м. Київ, вул. Підвисоцького, 12а, кв. 43; ідентифікаційний код 37045309) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8; ідентифікаційний код 42649746) 313692 (триста тринадцять тисяч шістсот дев`яносто дві) грн 88 коп. заборгованості за тілом кредиту, 48310 (сорок вісім тисяч триста десять) грн 04 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 4344 (чотири тисячі триста сорок чотири) грн 03 коп. судового збору та 20000 (двадцять тисяч) грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.