про стягнення 8 189 467,43 грн.
Суддя Мандичев Д.В.
Секретар судового засідання Улахли О.М.
Помічник (за дорученням судді) Голишева У.І.
Представники сторін:
від позивача - Феделеш Е.М.,
від відповідача - Климчук О.С.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗаммлерУкраїна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФТД-Ритейл" про стягнення 8 189 467,43грн. за неналежне виконання умов Договору про надання комплексних послуг зі складської логістики №ФЗ-2402/05 від 05.02.2024 року.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2025 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФТД-Ритейл" (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, поверх 6, ідентифікаційний номер 43890029) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" (04116, м. Київ, вул. Провіантська, 3, ідентифікаційний номер 35007717) 117 208 (сто сімнадцять тисяч двісті вісім) грн. 13 коп. пені та 1 758 (одну тисячу сімсот п`ятдесят вісім) грн. 12 коп. витрат по сплаті судового збору. В решті вимог відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" (04116, м. Київ, вул. Провіантська, 3, ідентифікаційний номер 35007717) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФТД-Ритейл" (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, поверх 6, ідентифікаційний номер 43890029) 8 072 (вісім тисяч сімдесят дві) грн. 26 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

До Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення по справі №910/16298/24, в якій позивач просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат з надання професійної правничої допомоги та стягнути з відповідача 650 000,00грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" про ухвалення додаткового рішення призначено в судовому засіданні на 14.05.2025.

У судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні заяви позивача.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1, 2 статті 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу (ч. 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 123 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як наголошував відповідач, позивач не заявляв до закінчення судових дебатів про надання доказів понесених витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Утім, у позовній заяві зазначено, що підготовка та подача даної позовної заяви, а також супровід судової справи оцінюється у 650 000,00 грн. та детальний розрахунок витрат на правничу допомогу буде надано в порядок та строки визначені частиною 8 статті 129 ГПК України.

Суд зауважує, що процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21, від 31.05.2022 у справі №917/304/21 та від 19.01.2024 у справі №910/2053/20.

Таким чином, подання позивачем до суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення доказів розміру судових витрат здійснено з дотриманням вимог частини 8 статті 129 ГПК України.

Як слідує з наданих до матеріалів справи доказів, 30.08.2022 між позивачем, як клієнтом, та Адвокатським об`єднанням «Фідея», як виконавцем, укладено договір про надання правової допомоги № 30/08/22.

Згідно з пунктом 4.1 договору вартість послуг визначається в акті про надання правничої допомоги, який готується за наслідками прийняття відповідною судовою інстанцією судового рішення у справі, в якій виконавець представляє інтереси клієнта.

Відповідно до пункту 5.1 договору останній діє з моменту його укладення та діє до 31.12.2025 року.

17.04.2025 сторонами складено та підписано акт про надання правничої допомоги на суму 650 000,00 грн., за яким підготовка та подача позовної заяви (4 год.) - 20 000,00 грн.; аналіз відзиву на позовну заяву та додатків до відзиву, збір та підготовка доказів на підтвердження позиції, викладеної у відповіді на відзив (8 год.) - 40 000,00 грн.; підготовка та подача відповіді на відзив (2 год.) - 10 000,00 грн.; участь у судових засіданнях (4 год.) - 20 000,00 грн.; винагорода Адвокатського об`єднання у розмірі 560 000,00 грн

Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 5 статті 126 ГПК України).

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У клопотанні про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги відповідач звернув увагу, що умовами договору не визначено, яким чином обчислюється розмір витрат на правничу допомогу. До того ж, договір про надання правової допомоги №30/08/22 укладений ще в 2022 році, та в акті про надання правничої допомоги від 17.04.2025 не зазначено номер судової справи, за надання послуг по якій складено акт. Одночасно, наведені в акті розрахунки не відповідають критеріям співмірності зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Також, винагорода Адвокатського об`єднання в розмірі 560 000,00 грн. значно завищена, не відповідає складності справи та не є пропорційною розміру задоволених судом вимог.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, щоб відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи.

Судом прийняті до уваги зауваження відповідача про відсутність в акті про надання правничої допомоги від 17.04.2025 номеру судової справи, за надання послуг по якій складено акт. Водночас, із матеріалів справи вбачаються обставини фактичного надання такої правової допомоги адвокатом Адвокатського об`єднання «Фідея», а саме: подання позовної заяви, відповіді на відзив, участь у судових засіданнях.

Отже, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, суд дійшов висновку зменшити розміру витрат до 70 000,00 грн.

Так, судом зменшено до 20 000,00 грн. витрати на суму 40 000,00 грн. на аналіз відзиву на позовну заяву та додатків до відзиву, збір та підготовку доказів на підтвердження позиції, викладеної у відповіді на відзив, оскільки позивачем також заявлені витрати на підготовку та подачу відповіді на відзив у розмірі 10 000,00 грн., до яких входить, зокрема, й підготовка доказів до відповіді на відзив.

Щодо заявленого до відшкодування гонорару адвоката в розмірі 560 000,00 грн., суд дійшов висновку про наступне.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Ураховуючи критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги ціну позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість визначення суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката, у розмірі 56 000,00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2025 позовні вимоги задоволено частково, витрати позивача на оплату правничої допомоги покладаються на відповідача в розмірі 801,48 грн. та 1 001,84 грн. у порядку компенсації гонорару адвоката, тобто в загальній сумі 1 803,32 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФТД-Ритейл" (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, поверх 6, ідентифікаційний номер 43890029) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Заммлер Україна" (04116, м. Київ, вул. Провіантська, 3, ідентифікаційний номер 35007717) витрати на оплату правничої допомоги в сумі 1 803 (одна тисяча вісімсот три) грн. 32 коп.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

4. Видати наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 22.05.2025

Суддя Д.В. Мандичев