ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження

22.05.2025м. СумиСправа № 920/359/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи №920/359/25

за позовом Шосткинської окружної прокуратури (вул. Свободи, буд. 65 м.Шостка, Сумська обл., 41100),

в інтересах держави в особі позивача

Управління житлово-комунального господарства та містобудування Глухівської міської ради (вул. Шевченка, буд. 4, м. Глухів, Сумська область, 41400; код за ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Газенергопостач» (вул. О. Береста, буд. 13, м. Суми, 40030, ),

про визнання недійсним додаткових угод та стягнення безпідставно сплачених коштів

установив:

11.03.2025 прокурор звернувся з позовом, відповідно до якого просить суд:

1)визнати недійсною додаткову угоду №3 від 14.07.2021 до договору №240, укладеного 22.02.2021 між Управлінням житлово-комунального господарства та містобудування Глухівської міської ради та ТОВ «Компанія «Газенергопостач»;

2)визнати недійсною додаткову угоду №4 від 25.08.2021 до договору №240, укладеного 22.02.2021 між Управлінням житлово-комунального господарства та містобудування Глухівської міської ради та ТОВ Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Газенергопостач»;

3)визнати недійсною додаткову угоду №5 від 22.09.2021 до договору №240, укладеного 22.02.2021 між Управлінням житлово-комунального господарства та містобудування Глухівської міської ради та ТОВ «Компанія «Газенергопостач»;

4)визнати недійсною додаткову угоду №7 від 27.10.2021 до договору №240, укладеного 22.02.2021 між Управлінням житлово-комунального господарства та містобудування Глухівської міської ради та ТОВ «Компанія «Газенергопостач»;

5)визнати недійсною додаткову угоду №8 від 12.11.2021 до договору №240, укладеного 22.02.2021 між Управління житлово-комунального господарства та містобудування Глухівської міської ради та ТОВ «Компанія «Газенергопостач»;

6)визнати недійсною додаткову угоду №9 від 15.11.2021 до договору №240, укладеного 22.02.2021 між Управління житлово-комунального господарства та містобудування Глухівської міської ради та ТОВ «Компанія «Газенергопостач»;

7)визнати недійсною додаткову угоду №10 від 08.12.2021 до договору №240, укладеного 22.02.2021 між Управління житлово-комунального господарства та містобудування Глухівської міської ради та ТОВ «Компанія «Газенергопостач»;

8)визнати недійсною додаткову угоду №11 від 17.12.2021 до договору №240, укладеного 22.02.2021 між Управлінням житлово-комунального господарства та містобудування Глухівської міської ради та ТОВ «Компанія «Газенергопостач»;

9)стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Газенергопостач» на користь Управління житлово-комунального господарства та містобудування Глухівської міської ради (код за ) безпідставно сплачені кошти в сумі 141119,90 грн (сто сорок одна тисяча сто дев`ятнадцять грн 90 коп.).

10)судові витрати стягнути з відповідача - ТОВ «Компанія «Газенергопостач» (код за ) на користь Сумської обласної прокуратури (м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, код 03527891, р/р UA0002983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172).

Ухвалою від 17.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/359/25 в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 28.04.2025; установлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.

17.04.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх №1800, 2257), в якому просить поновити процесуальний строк для надання відзиву, прийняти відзив до розгляду, відмовити у задоволенні позову та покласти на прокурора судові витрати.

23.04.2025 прокурор подав відповідь на відзив (вх №1880), в кому позов підтримав та просить позовні вимоги задовольнити.

24.04.2025 відповідач подав заперечення (вх №1917), відповідно до яких відповідач вважає необґрунтованим позов прокурора та просить відмовити у задоволення позову.

28.04.2025 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 10:30, не відбувся у зв`язку із оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 28.04.2025 у справі №920/359/25.

Ухвалою від 29.04.2025 у справі №920/359/25 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; призначено підготовче судове засідання на 19.05.2025, 11:30.

19.05.2025 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 11:30, не відбувся у зв`язку із оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 19.05.2025 у справі №920/359/25.

Вирішуючи питання подальшого розгляду справи суд вважає за можливе керуючись статтями 42, 80, 119 ГПК України задовольнити клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву, викладене в п. 1 прохальної частини відзиву на позов (вх №1800, 2257 від 17.04.2025); поновити учасникам справи строки на подання заяв по суті справи, прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи подані відзив на позов (вх №1800, №2257 від 17.04.2025), відповідь на відзив (вх №1880 від 23.04.2025) та заперечення (вх №1917 від 24.04.2025).

Разом з тим, судом встановлено, що позовній заяві у справі №920/359/25 прокурор зазначає, що за приписами ч 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі тощо.

Прокурор у позові зауважує, що метою регулювання, передбаченого ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі", а саме: закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Перемога у публічній закупівлі відповідача, та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.

Закон України "Про публічні закупівлі" дозволяє змінювати ціну за одиницю товару у межах 10% та лише за умови суттєвого, документально підтвердженого, коливання ціни товару на ринку.

Разом з тим, ухвалою Верховного Суду від 29.01.2025 передано справу №920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з огляду на необхідність відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 щодо застосування п.2 ч.5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" (у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору).

При цьому, передаючи до розгляду на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №920/19/24 Верховний Суд в ухвалі від 29.01.2025 зазначив наступне:

«…66. З положень п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" із змінами, внесеними згідно із Законом №1530-IX від 03.06.2021, вбачається, що законодавець, застосував умову, яка обмежує строки зміни ціни за одиницю товару, а саме не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю АБО внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Проте, як правильно вказує скаржник, навіть таке обмеження щодо строків зміни ціни не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

67.Використання законодавцем конструкції "АБО" фактично свідчить про можливість зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% в порівнянні не лише із умовами договору про публічні закупівлі, а й з умовами додаткових угод до такого договору, якими вже було збільшено ціну за одиницю товару.

68.Отже, законодавець не обмежив будь-якими строками (періодичністю) можливість внесення сторонами договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії, змін до такого договору в частині збільшення ціни за одиницю товару. При цьому законодавець не дозволяє сторонам (незалежно від предмету закупівлі) збільшувати загальну суму договору про закупівлю.

69.Верховний Суд вважає, що за умов коливання цін на товари (зокрема, електричну енергію) постачальник може ініціювати внесення змін щодо ціни за одиницю товару, втім, таке збільшення не має перевищувати 10% ціни за одиницю товару, встановленої у договорі АБО додаткових угодах до нього щодо збільшення ціни за одиницю товару. Втім, така зміна ціни за одиницю товару не має призвести до збільшення загальної суми, визначеної в договорі про закупівлю, а факт коливання ціни товару на ринку має бути належним чином доведений…

…71.Крім того, колегія суддів звертає увагу на необхідності дотримання принципу належного урядування, який має сприяти юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

72.Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

73.Втім, з наданих скаржником пояснень вбачається, що Міністерство економіки України (Мінекономіки) надає інше тлумачення застосуванню п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", ніж те, що вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.

74.Так, з листа Мінекономіки від 27.10.2016 №3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" (щодо застосування п.2 ч.4 ст.36 Закону "Про публічні закупівлі" до внесення змін Законом №114-ІХ) вбачається, що у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладення договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін…

…76.Отже, що позиція Мінекономіки (як центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики, зокрема, з публічних закупівель) зводиться до того, що у разі збільшення ціни має зменшуватися кількість товару; розрахунок відсотків зміни ціни і кількості здійснюється у додатковій угоді від ціни підписаного договору, а у наступних додаткових угодах за потреби - від останньої зміни ціни та кількості…

…91. Отже, неможливість підняття ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від тієї, що встановлена у договорі, створює ризики як для постачальників, які нестимуть матеріальні втрати від реалізації товарів за нижчими цінами, ніж встановлені на ринку, так і для покупців (зокрема, суб`єктів владних повноважень), які у випадку розірвання таких договорів не зможуть забезпечити належну та безперебійну роботу державних та комунальних підприємст

92.На думку колегії суддів, з урахуванням відсутності стабільної ситуації на енергетичному ринку, сторони договору можуть неодноразово збільшувати ціну за одиницю товару не більше ніж на 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку. При цьому, не має змінюватися саме загальна ціна договору, а факт коливання цін має бути належним чином доведений.

93.З огляду на це, Верховний Суд вважає, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" (у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору)».

Таким чином, предмет спірних правовідносин у справі №920/19/24 та у справі №920/359/25 є подібними, оскільки, досліджується правомірність підняття ціни вартості одиниці товару більше, ніж на 10 відсотків від ціни, яка була запропонована постачальником товару у публічній закупівлі і зазначені обставини свідчать про подібність зазначених справ.

Дослідивши матеріали справи суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання наявних правовідносин.

Правова визначеність має на меті забезпечити учасників відповідних правовідносин впевненістю, що при вирішенні певного спору (в даному випадку - індивідуального) дії суб`єкта правозастосування будуть прогнозовані та передбачувані, й не змінюватимуться від однієї правової позиції до іншої (Постанова Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 826/13652/14).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/24257/16.

Суд дійшов висновку, що вирішення спору у справі №920/19/24 матиме безпосередній вплив на розгляд справи №920/359/25 в разі формування/уточнення Великою Палатою Верховного Суду відповідних правових висновків у спірних правовідносинах, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи №920/359/25 є необхідним зупинити провадження у ній.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, враховуючи зміст предмету та підстав позову у даній справі, беручи до уваги, що справа перебуває на стадії підготовчого провадження, з метою дотримання єдності судової практики та врахування правової позиції Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах у справі №920/19/24 справа №920/359/25 об`єктивно не може бути розглянута господарським судом до вирішення справи №920/19/24.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

За вказаних обставин суд зазначає про доцільність зупинення провадження у справі №920/359/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 у подібних правовідносинах.

Керуючись статтями 12, 42, 46, 118, 119, 166, 167, 228, 229, 232-235, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ухвалив:

1. Задовольнити клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву (вх №2257 від 17.04.2025) та поновити процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

2. Прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи подані учасниками справи: відзив на позов (вх №1800, №2257 від 17.04.2025), відповідь на відзив (вх №1880 від 23.04.2025) та заперечення (вх №1917 від 24.04.2025).

3. Зупинити провадження у справі №920/359/25 до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду у справі №920/19/24.

4. Зобов`язати учасників справи повідомити суд про усунення обставин, які стали підставою для зупинення провадження.

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку у порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію у справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://su.arbitr.gov.ua/sud5021/.

Суддя В.Л. Котельницька