ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1086/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом виконувача обов`язків керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до фізичної особи-підприємця Дзедзик Вячеслава Вікторовича

про скасування держреєстрації права власності та зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників

прокуратури - Бондаревський О.

позивача - Павлюк В.

слухач Бурда Т.

встановив:

Виконувач обов`язків керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Дзедзик Вячеслава Вікторовича, якою просить суд:

1. Скасувати державну реєстрацію права приватної власності Дзедзика Вячеслава Вікторовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю загальною площею 56,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно-№ 101.

2. Зобов`язати Дзедзика Вячеслава Вікторовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 61,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 шляхом демонтажу (знесення) нежитлової будівлі загальною площею 56,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 24.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 23.04.2025.

Крім того, ухвалою від 24.03.2025 заяву виконувача обов`язків керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову, а саме:

- Заборонити Дзедзику Вячеславу Вікторовичу (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) проведення будь-яких будівельних робіт (реконструкції, демонтажу, знесення тощо) на самовільно зайнятій земельній ділянці що знаходиться за адресою: м. Одеси, вул. Левітана, 114Ж.

- Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі загальною площею 56,8 кв. м за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 114Ж, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101).

В засіданні 23.04.2025 судом оголошено перерву до 21.05.2025.

22.04.2025 відповідач через підсистему Електронний суд подав клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання: - Чи є нежитлова будівля, загальною площею 56,8 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Левітана, буд. 114-ж, нерухомим майном? Відповідач посилається на те, що він не погоджується з позицією прокурора про те, що майно відповідача є тимчасовою спорудою, тобто не об`єктом нерухомого майна і відсутні підстави для його державної реєстрації.

Також відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 120/14651/24 за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Дзедзика Вячеслава Вікторовича про припинення права на виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 12.08.2024 №ОД59 на об`єкт «Капітальний ремонт нежитлової будівлі літ. «А» за адресою: Одеська область, Одеський район, Одеська територіальна громада, м. Одеса, вул. Левітана, 114-ж» та скасування реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта та декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 26.08.2024 №ОД46 на вказаний об`єкт.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.11.2024 відкрито провадження у справі № 120/14651/24 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Таким чином, відповідач вважає, що в рамках цієї адміністративної справи буде надана правова оцінка правомірності та наявності правових підстав початку будівельних робіт.

Прокурор подав заперечення щодо заявлених відповідачем клопотань.

Суд розглянувши клопотання відповідача в засіданні 21.05.2025, відмовив в їх задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Предметом позову у господарській справі № 916/1086/25 є встановлення обставин на підтвердження наявності або відсутності підстав для припинення володіння правом приватної власності на тимчасовий об`єкт та звільнення ділянки шляхом демонтажу (знесення) об`єкту площею 56,8 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 114 Ж з метою усунення перешкод Одеській міській раді у реалізації нею прав власника спірної земельної ділянки, зокрема відчуження або передачі у користування земельної ділянки іншим особам, оскільки відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна, одночасно переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт.

У постанові Верховного Суду України 07.10.2015 року у справі № 6- 1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Верховний Суд України зауважив, що суд, зупиняючи провадження у справі, серед іншого, не зазначив, у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6- 1957цс16 від 01.02.2017, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 822/2149/18, у випадках самочинного будівництва, зокрема, якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, стаття 376 ЦК України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Натомість, правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.

Враховуючи вищевикладене, припис органу державного архітектурно-будівельного контролю не є обов`язковою передумовою для звернення до суду власника земельної ділянки з вимогою щодо звільнення земельної ділянки шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва.

Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради подано позов до Вінницького окружного адміністративного суду стосовно припинення права на виконання будівельних робіт та скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта (справа № 120/14651/24).

Тобто, предметом розгляду адміністративної справи не є рішення державних реєстраторів, чи факт порушення права власності територіальної громади м. Одеси на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 114Ж.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сама по собі взаємопов`язаність адміністративної справи № 120/14651/24 та зазначеної господарської справи № 916/1086/25 ще не свідчить про неможливість розгляду цієї господарської справи до прийняття рішення у адміністративній справі, оскільки незалежно від результату розгляду останньої, господарський суд у цій справі має достатньо доказів та правових підстав для розгляду та вирішення спору по суті.

Так, у постанові від 13.04.2023 у справі № 914/2150/18 Верховний Суд врахував, що ухвалою апеляційного господарського суду було відмовлено у задоволенні заяви позивача про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, оскільки сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду іншої справи господарський суд у цій справі має достатньо доказів та правових підстав для розгляду та вирішення спору по суті.

Крім того, відповідно до положень статті 2 ГПК України, на господарське судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 27.06.2000 у справі «Фридлендер проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

Слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі № 910/5425/18 та від 20.06.2019 року в справі № 910/12694/18. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, розгляд адміністративної справи № 120/14651/24 не перешкоджає з`ясуванню обставин у зазначеній господарській справі, оскільки визначений у господарській справі предмет позову (матеріально-правова вимога) щодо скасування державної реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомого майна із закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом демонтажу (знесення) нежитлової будівлі та зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у господарській справі.

Водночас, безпідставне зупинення провадження у господарській справі буде порушенням завдання господарського судочинства щодо розумності строку розгляду справи (ст. 2 ГПК України) та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Щодо клопотання про призначення судової експертизи, то суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок та умови, за яких судом може призначатись експертиза, визначено у ст. 99 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Крім того, у п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Так, у клопотанні про призначення комплексної експертизи відповідач пропонує на розгляд експерта поставити питання: Чи є нежитлова будівля, загальною площею 56,8 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Левітана, буд. 114-ж, нерухомим майном? З листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-6/300-пр від 31.10.2024 встановлено, що в Реєстрі будівельної діяльності наявна інформація про повідомлення про початок виконання підготовчих робіт від 12.08.2024 № ОД59 та декларацію про готовність до експлуатації' об`єкта від 26.08.2024 №ОД46, найменування «Капітальний ремонт нежитлової будівлі літ. А за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, буд. 114Ж.

Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на підставі необхідності здійснення обстеження фактичного стану об`єкту будівництва на відповідність відомостям та документам, наведеним у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 12.08.2024 № ОД59 щодо об`єкту будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 114Ж (доповідна від 05.08.2024 вх. № 01-18/44-и/в), керуючись порядком взаємодії виконавчих органів міської ради та комунальних підприємств з вирішення питань, пов`язаних із самочинним будівництвом у м. Одесі, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 29.03.2018 №135 (зі змінами), 16.08.2024 проведено комісійне обстеження капітального ремонту нежитлової будівлі літ. «А» за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 114Ж. Під час виїзду на місце за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 114Ж встановлено розміщення торгівельного павільйону, який складається з двох відокремлених приміщень «Кав`ярні» та «Кімнатні рослини» з влаштуванням трьох вхідних груп, 3-х монолітних плит входу та одного пожарного входу до «Кав`ярні» з тильної сторони. До павільйону з фасадної сторони влаштовано навіс на металевих конструкціях на пішохідному тротуарі. Об`єкт має орієнтовно зовнішні габаритні розміри 12.00x5,00м, який розміщено на земельній ділянці орієнтовною площею біля 100 кв.м. Замовник будівництва був відсутній. Приміщення експлуатуються, що підтверджується матеріалами фотофіксації, які додаються. Під час обстеження об`єкту на місці встановлено, що замовником будівництва здійснена реконструкцію шляхом демонтажу існуючих основних приміщень будівлі, а саме: приміщення № 3 та № 4 згідно з технічним паспортом, виготовленим ТОВ «ПОДОЛЬСЬКА ІНЖИНИРІНГОВА КОМПАНІЯ» від 17.12.2018 зі зміною геометричних розмірів.

Крім того, зі змісту заяви ОСОБА_1 № 3393 від 05.09.2024 (т.1 а.с.70), посвідченої приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П. встановлено, що Дзедзик В.В., особисто, за власний рахунок, провів саме демонтаж частини приміщень, площею 46,6 кв.м у 2022 році, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 114Ж. Демонтажу підлягають тимчасові споруди.

Керуючись приписами ст. 99 ГПК України, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи наявний акт обстеження компетентних органів за даною адресою (т.1 а.с.163-166), суд дійшов висновку, що призначати будівельно-технічну експертизу у справі № 916/1086/25 є недоцільним.

Відповідно до ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У ч. 3 ст. 2 ГПК України визначено, що до основних засад (принципів) господарського судочинства, серед іншого, відноситься розумність строків розгляду справи судом.

Отже, проведення експертного дослідження для з`ясування обставин, які не мають значення для справи, або які можливо встановити іншими засобами доказування, а також зупинення провадження у справі у зв`язку з призначенням такої експертизи не відповідатиме завданням господарського судочинства, зокрема, своєчасному вирішенню спору судом, а також принципу розумності строків розгляду справи судом.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Керуючись ст. 99, 227 ГПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця Дзедзик Вячеслава Вікторовича про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 120/14651/24 та клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі №916/1086/25.

Ухвала набрала законної сили 21.05.2025 та не підлягає оскарженню окремо від судового рішення. Повний текст ухвали складено 21.05.2025.

Суддя В.В. Литвинова