РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.05.2025Справа № 910/2604/25

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши без виклику сторін (без проведення судового засідання) у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (Україна, 01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код: 30019801)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефективні енергетичні системи" (Україна, 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 9Б; ідентифікаційний код: 40896185)

про стягнення 49 433,08 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефективні енергетичні системи" (далі - відповідач) про стягнення 49 433,08 грн, з яких 46 861,83 грн суми щомісячних платежів з оплати (компенсації) вартості відібраних без номінації обсягів природного газу, 2 096,54 грн інфляційних втрат та 474,71 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором про організацію взаєморозрахунків № від 23.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та серед іншого встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.

Частиною п`ятою статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана сторонам до їхніх електронних кабінетів 10.03.2025. Відповідно до повідомлення про доставлення процесуальних документів до електронного кабінету особи, 11.03.2025 судом отримано інформацію про доставку ухвали про відкриття провадження у справі в електронний кабінет відповідача.

Пунктом 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною восьмою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.12.2021 між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ефективні енергетичні системи" (далі - боржник) було укладено Договір № про організацію взаєморозрахунків (далі - Договір).

Предметом договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків для погашення заборгованості боржника перед АТ "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, що виникла внаслідок споживання боржником природного газу без наявності постачальника, протягом періодів, зазначених в п. 1.2 - 1.4 цього договору, в період здійснення АТ "Укртрансгаз" власним ресурсом балансування газотранспортної системи (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору боржник визнає, що ним спожито (відібрано) природний газ у березні 2018 року обсягом 19,612 тис. куб. м, у квітні 2018 року - 0,382 тис. куб. м. та у березні 2019 року - 32,864 тис. куб. м., а всього 52,858 тис. куб. м. природного газу без наявності постачальника.

Згідно з п. 1.4 Договору боржник зобов`язується оплатити (компенсувати) АТ "Укртрансгаз" вартість спожитого (відібраного) боржником у березні 2018 року та квітні 2018 року природного газу обсягом 52,858 тис. м куб., що становить 364 480,979 грн, відповідно до наведеного розрахунку.

Відповідно до п. 2.3 Договору боржник зобов`язується оплатити (компенсувати) АТ "Укртрансгаз" у повному обсязі вартість спожитого природного газу, що визначена в пункті 1.4 цього Договору, шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку боржника на поточний рахунок АТ "Укртрансгаз", зазначений у розділі 12 цього договору, рівними частинами, щомісяця, не пізніше останнього числа відповідного місяця, починаючи з першого числа місяця, в якому укладено договір, відповідно до графіка оплати (компенсації) вартості спожитого природного газу, наведеного у додатку, що є невід`ємною частиною цього договору.

У Додатку до Договору сторони погодили Графік оплати (компенсації) вартості спожитого природного газу, згідно з яким помісячний розмір компенсації складає 5 206,87 грн з грудня 2021 року по серпень 2027 року та 5 206,95 грн у вересні 2027 року.

Позивач зазначає, що відповідачем, на виконання умов Договору, частково здійснено щомісячні платежі лише за період з грудня 2021 року по травень 2024 року на загальну суму 156 206,10 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та платіжними інструкціями, однак не здійснено платежі за період з червня 2024 року по лютий 2025 року включно.

З огляду на те, що відповідач не виконав грошові зобов`язання за Договором, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 46 861,83 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 096,54 грн та 3% річних у розмірі 474,71 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, за умовами Договору у боржника виникло зобов`язання оплатити (компенсувати) АТ "Укртрансгаз" у повному обсязі вартість спожитого природного газу, що визначена в пункті 1.4 Договору, шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку боржника на поточний рахунок АТ "Укртрансгаз", у загальному розмірі 364 480,979 грн.

При цьому Договором передбачений помісячний порядок розрахунків - відповідач зобов`язаний здійснювати розрахунок рівними частинами, щомісяця, не пізніше останнього числа відповідного місяця, починаючи з першого числа місяця, в якому укладено Договір, відповідно до графіка оплати (компенсації) вартості спожитого природного газу, наведеного у додатку до Договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснено оплату за Договором у загальному розмірі 156 206,10 грн за період до травня 2024 року включно.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Доказів виконання грошових зобов`язань за Договором у період з червня 2024 року по лютий 2025 року відповідачем не надано.

З огляду на викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 46 861,83 грн визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних.

У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних є арифметично вірним, відтак позовна вимога про їх стягнення підлягає задоволенню в повному обсязі.

Водночас заявлений позивачем розмір інфляційних втрат не перевищує розміру, розрахованого судом, відтак позов в цій частині також підлягає задоволенню в повному обсязі.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають заборгованість у розмірі 46861,83 грн, інфляційні втрати в розмірі 2096,54 грн та 3% річних у розмірі 474,71 грн.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефективні енергетичні системи" (Україна, 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 9Б; ідентифікаційний код: 40896185) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (Україна, 01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код: 30019801) заборгованість у розмірі 46861 (сорок шість тисяч вісімсот шістдесят одна) грн 83 коп., інфляційні втрати в розмірі 2096 (дві тисячі дев`яносто шість) грн 54 коп., 3% річних у розмірі 474 (чотириста сімдесят чотири) грн 71 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

2. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи подається у порядку та строк, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.05.2025

Суддя О.В. Нечай