ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/970/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

при секретарі судового засідання Ломакіній О. В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вул. Мефодіївська, 11, м. Харків, 61037)
до Приватнного підприємства "Будагроспектр" (61124, м. Харків, пр. Аерокосмічний, 201)
про стягнення 563'026,16 грн
за участю представників:

позивача - Ващенко Т.Д.;

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватнного підприємства "Будагроспектр" про стягнення заборгованості за теплову енергію за договором про постачання теплової енергії № 7081 від 01.10.2002 у розмірі 563'026,16 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/970/25, підготовче засідання призначено на 09 квітня 2025 року о 14:15.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07 травня 2025 року о 14:15.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.05.2025 розгляд справи по суті відкладено на 21 травня 2025 року о 14:15.

Представник позивача у судовому засіданні 21.05.2025 просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 21.05.2025 не з`явився, своїм правом на захист не скористався, відзив на позов не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд установив такі обставини.

31.10.2012 між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (далі - позивач, Кредитор), Харківським державним авіаційним виробничим підприємством (далі - Первісний боржник) та Приватним підприємством "Будагроспектр" (далі - відповідач, Новий боржник) як новим боржником укладено договір про переведення боргу № 360631 (далі - Договір переведення боргу).

Відповідно до п. 1. Договору переведення боргу цим договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (Первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із Договору № 7081 від 01.10.2002, укладеного між Первісним боржником та Кредитором (далі - "Основний договір").

Відповідно до п. 2. Договору переведення боргу Первісний боржник переводить на Нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 1'114'278,80 гривень (один мільйон сто чотирнадцять тисяч двісті сімдесят вісім гривень 80 коп.), що виник станом на 01.08.2012 на підставі Основного договору, а Новий боржник бере на себе зобов`язання виконати зазначене грошове зобов`язання протягом 60 календарних днів з моменту укладення цього договору.

Згідно з п. 3. Договору переведення боргу Кредитор не заперечує проти заміни Первісного боржника Новим боржником в Основному договорі і, підписуючи зі своєї сторони цей Договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 4. Договору переведення боргу Новий боржник має право висунути проти вимоги Кредитора всі заперечення, що грунтуються на відносинах між Кредитором та Первісним боржником за Основним договором.

В п. 5. Договору переведення боргу зазначено, що Новий боржник, підписуючи цей Договір, підтверджує, що йому була передана вся інформація (документація), пов`язана із Основним договором, зокрема і та, що стосується спорів і суперечностей за Основним договором між Первісним боржником та Кредитором.

Відповідно до п. 7. Договору переведення боргу цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.

За Основним договором (договором про постачання теплової енергії № 7081 від 01.10.2002) позивач здійснював постачання теплової енергії Харківському державному авіаційному виробничому підприємству (Первісному боржнику, Споживачу).

Відповідно до п. 1.1. Основного договору Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п.п. 6.2., 6.3. Основного договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Енергопостачальній організації вартість, зазначеної у додатку 1 до договору кількості теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Згідно з п. 6.4. Основного договору, якщо Споживач розраховується за показниками приладів обліку:

- при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлену та сплачену до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо оплачується Споживачем не пізніше 25 числа поточного місяця;

- у випадку, коли фактичне споживання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

Згідно з п. 6.5. Основного договору споживачі, що не мають приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначають згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел Енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання Споживача в розрахунковому періоді. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується Споживачем не пізніше як в термін 5 банківських днів з часу отримання рахунку на оплату.

Як стверджує позивач, внаслідок неналежного виконання Первісним боржником зобов`язання за договором № 7081 від 01.10.2002 в частині оплати за спожиту теплову енергію станом на 01.08.2012 за Первісним боржником утворилася заборгованість за теплову енергію у розмірі 1'114'278,80 грн, що підтверджується підписами Кредитора та Первісного боржника на договорі про переведення боргу №360631 від 31.10.2012, та яка за договором про переведення боргу № 360631 від 31.12.2012 була переведена на відповідача (Нового боржника).

Згідно з п. 2. Договору про переведення боргу відповідач повинен був виконати грошове зобов`язання протягом 60 календарних днів з моменту укладення цього договору, тобто в строк до 31.12.2012 перерахувати позивачу грошові кошти у розмірі 1'114'278,80 грн.

У встановлений договором про переведення боргу термін заборгованість в розмірі 1'114'278,80 грн відповідачем сплачена не була. Відповідач почав здійснювати оплату лише з грудня 2015 року.

Позивач зазначає, що станом на момент розгляду справи відповідач виконав своє зобов`язання частково у розмірі 551'252,64 грн, частково погасивши заборгованість наступним чином:

- 300'534,58 грн шляхом заліку зустрічних однорідних вимог (угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.12.2015);

- 100 грн платіжним доручення № 480 від 28.12.2017;

- 375 грн платіжним доручення № 403 від 10.12.2018;

- 45'000 грн шляхом заліку зустрічних однорідних вимог (угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.03.2019);

- 168051,74 грн шляхом заліку зустрічних однорідних вимог (угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.12.2019);

- 37'191,32 грн шляхом заліку зустрічних однорідних вимог (угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.05.2020).

Станом на день подання позову за відповідачем обліковується заборгованість за теплову енергію за договором про постачання теплової енергії № 7081 від 01.10.2002 у розмірі 563'026,16 грн (1'114'278,80 - 551'252,64).

Позивач надав до суду акти звірки взаєморозрахунків, що підписані позивачем та відповідачем на 1 листопада кожного року, починаючи з 2014 року, а саме: на 01.11.2014, 01.11.2015, 01.11.2016, 01.11.2017, 01.11.2019, 01.11.2020, 01.11.2021, 01.11.2022, 01.11.2023, 01.11.2024, які підтверджують заборгованість відповідача перед позивачем.

Таким чином, Позивач стверджує, що сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача складає 563'026,16 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

У відповідності до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу, а споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частина перша статті 510 Цивільного кодексу України визначає, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 521 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни боржника у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання.

Як вже було зазначено, між сторонами було укладено Договір переведення боргу, в п. 1. якого зазначено, що цим договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (Первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із Договору № 7081 від 01.10.2002, укладеного між Первісним боржником та Кредитором (далі - "Основний договір").

Згідно з п. 2. Договору про переведення боргу відповідач повинен був виконати грошове зобов`язання протягом 60 календарних днів з моменту укладення цього договору, тобто в строк до 31.12.2012 перерахувати позивачу грошові кошти у розмірі 1'114'278,80 грн.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У встановлений Договором про переведення боргу термін заборгованість в розмірі 1'114'278,80 грн відповідачем сплачена не була. Відповідач почав здійснювати оплату лише з грудня 2015 року.

Позивач зазначає, що станом на момент розгляду справи відповідач виконав своє зобов`язання частково у розмірі 551'252,64 грн, частково погасивши заборгованість наступним чином:

- 300'534,58 грн шляхом заліку зустрічних однорідних вимог (угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.12.2015);

- 100 грн платіжним доручення № 480 від 28.12.2017;

- 375 грн платіжним доручення № 403 від 10.12.2018;

- 45'000 грн шляхом заліку зустрічних однорідних вимог (угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.03.2019);

- 168051,74 грн шляхом заліку зустрічних однорідних вимог (угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.12.2019);

- 37'191,32 грн шляхом заліку зустрічних однорідних вимог (угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.05.2020).

Станом на день подання позову за відповідачем обліковується заборгованість за теплову енергію за договором про постачання теплової енергії № 7081 від 01.10.2002 у розмірі 563'026,16 грн (1'114'278,80 - 551'252,64).

Заборгованість відповідача на суму 563'026,16 грн підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, що підписаний позивачем та відповідачем станом на 01.11.2024.

Суд зазначає, що акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 19.09.2019 у справі № 910/14566/18, від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, - однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Отже, підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

З огляду на фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, враховуючи розрахунки позивача, відсутність доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 119, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Будагроспектр" (61124, м. Харків, пр. Аерокосмічний, 201; ідент. код 24338689) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11; ідентифікаційний код 31557119) заборгованість у розмірі 563'026,16 грн та судовий збір у сумі 6756,31 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м.Харків, вул. Мефодіївська, 11; ідентифікаційний код 31557119);

Відповідач - Приватне підприємство "Будагроспектр" (61124, м. Харків, пр. Аерокосмічний, 201; ідент. код 24338689).

Повне рішення складено "28" травня 2025 р.

Суддя І.В. Трофімов