ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025м. ДніпроСправа № 904/473/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Кшенської Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19", м.Херсон, Херсонська область

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 1 650 288,22 грн.

Представники:

Від позивача: Сильникова Анастасія Олександрівна, витяг з ЄДР, представник

від відповідача: Лакотош Дмитро Валерійович, ордер серія ВН №1304451,адвокат

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Криворізька міська рада (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" (далі - відповідач) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:223:0210, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, 53а, у розмірі 1 650 288,22 грн за період 01.01.2021 по 31.12.2022.

Ухвалою від 06.02.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 20.02.2024.

07.02.2024 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 12.02.2024 судом відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

14.02.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому відповідач зазначив, що в матеріали справи позивачем надано витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 07.02.2023 року № 97-4-0.110.4-2182/301-23, відповідно до якого зазначається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:223:0210, площею 11800,00 кв.м., розташована за адресою м. Кривий Ріг, мкр. 5-й Зарічний, 53а становить 100 547 564,00 грн.

14.02.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача додатково надійшло клопотання про призначення експертизи, в якому відповідач вказав, що для з`ясування правомірності застосування підвищуючих коефіцієнтів при розрахунку нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки у галузі земельних відносин необхідне володіння спеціальними знаннями, а отже Відповідач наполягає на необхідності проведення судової земельно-технічної експертизи.

19.02.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та заперечення на клопотання про призначення судової експертизи.

20.02.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло заперечення проти клопотання про витребування доказів.

Сторони в судове засідання не з`явились, представників в судове засідання не направили, пояснень щодо неможливості бути присутніми в судовому засіданні суду не надали, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою від 20.02.2024 відкладено підготовче засідання на 26.02.2024.

26.02.2024 позивач в підготовчому засіданні підтримав позовні вимоги та заперечення проти призначення у справі експертизи та витребування доказів.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, направив відповідь на заперечення позивача щодо призначення у справі експертизи та витребування доказів.

Ухвалою від 26.02.2024 в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" про призначення судової експертизи з питань землеустрою відмовлено. В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" про витребування доказів відмовлено. Відкладено підготовче засідання на 18.03.2024.

28.02.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" надійшла заява про забезпечення доказів шляхом витребування документів, в якій заявник просив вжити заходів забезпечення доказів у справі 904/473/24 шляхом витребування від Криворізької міської ради:

- витяг з Поземельної книги, або копію Документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером: :04:223:0210 (зокрема координати поворотних точок меж земельної ділянки в повному об`ємі із семизначних цифр до коми. двозначних цифр після коми);

- в повному обсязі (в т.ч. з додатками) затверджену рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 523 Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу, з наявними локальними факторами Км3 та зонами (зокрема координати поворотних точок меж земельних ділянок в повному об`ємі із семизначних цифр до коми, двозначних цифр після коми) в районі місцезнаходження земельної ділянки з кадастровим номером: :04:223:0210;

- розрахунки визначення коефіцієнта Км3 та значення коефіцієнтів локальних факторів, що затверджені рішенням Криворізької міської ради Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу від 26.05.2021 № 523, при формуванні витягу з нормативної грошової оцінки № 97-4-0.110.4-2182/301-23, щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :04:223:0210.

Ухвалою від 29.02.2024 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" про забезпечення доказів шляхом витребування документів до розгляду та призначено її розгляд у засіданні на 04.03.2024.

04.03.2024 сторони в судове засідання не з`явилися.

Ухвалою від 04.03.2024 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" про забезпечення доказів шляхом витребування документів відмовлено.

18.03.2024 позивач в підготовчому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, направив клопотання про відкладення підготовчого засідання та продовження строку проведення підготовчого провадження.

Позивач проти відкладення підготовчого провадження заперечив, зазначив, що ним надано всі докази у справі, а відповідачу було надано достатньо часу для підготовки своїх заперечень.

Також відповідач направив заяву про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи.

Ухвалою від 18.03.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи залишено без розгляду.

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" про продовження строків проведення підготовчого засідання в межах строків, передбачених ГПК України та надання ТОВ "Пересувна механізована колона № 19" додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву та необхідних документів відмовлено.

Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 15.04.2024.

12.04.2024 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 904/473/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справах: № 160/3848/24, 420/4347/24.

15.04.2024 в судовому засіданні розгляд справи по суті не розпочато.

Позивач підтримав позовні вимоги, проти зупинення провадження у справі заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Суд, зважаючи на вищезазначене клопотання, не розпочав розгляд справи по суті та зобов`язав відповідача надати до наступного засідання копії позовних заяв у адміністративних справах.

Ухвалою від 15.04.2024 відкладено розгляд справи у загальному позовному провадженні на 22.04.2024.

17.04.2024 від відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копій позовних заява по справах 160/3848/24 та 420/4347/24.

Ухвалою від 22.04.2024 повернуто справу № 904/473/24 до стадії підготовчого провадження. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження у справі № 904/473/24 до набрання законної сили судовими рішеннями у справах № 160/3848/24 та № 420/4347/24.

Ухвалою від 17.03.2025 поновлено провадження у справі № 904/473/24 та призначити до розгляду в підготовчому засіданні на 31.03.25 р.

В судовому засіданні 31.03.2025 Позивач заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час повідомлений належним чином.

Ухвалою від 31.03.2025 відкладено підготовче засідання на 14.04.2025.

03.04.2025 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, яка обґрунтовується тим, що згідно з отриманим витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 26.03.2025 № 1187/301 розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :04:223:0210 у 2025 складає 86 008 312,00 грн. Втім, для 2022 року розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки є меншим за рахунок застосування коефіцієнтів індексації за 2024,2023 та 2022 склав 63 536 289,01.

Тому Позивач зазначає наступне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА №19 (73000, Херсонська область, м. Херсон, вулиця Кольцова, будинок 57, ідентифікаційний код юридичної особи 21284591) на користь

Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 33874388) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:223:0210, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, 53а у розмірі 1 363 531,72 грн. за період 01.01.2021 31.12.2022, а також судовий збір у розмірі 20 452,98 грн.

В судовому засіданні 14.04.2025 Позивач надав усні пояснення по справі.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час повідомлений належним чином.

Ухвалою від 14.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 28.04.2025.

Судове засідання 28.04.2025 не відбулося в зв`язку з відпусткою судді Назаренко Н.Г.

Ухвалою від 05.05.2025 призначити судове засідання з розгляду справи по суті на 26.05.2025.

26.05.2025 в судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті.

Позивач підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про їх зменшення.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, зазначив, що він не згоден з розрахунком позивача, однак перевірити його сам не може.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

26.05.2025 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, без достатньої правової підстави зберіг (заощадив) у себе кошти, не виконав приписів законодавства та не сплатив Позивачу, як власнику земельної ділянки, кошти за користування ділянкою.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач письмового відзиву не надав, в судовому засіданні 26.05.2025 проти задоволення позову заперечив, зазначив, що він не згоден з розрахунком позивача, однак перевірити його сам не може.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 1363531,72грн за період з 01.01.2021 по 31.12.2022.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31898209 від 17.10.2016, приватним нотаріусом Алейніковим М.В. вчинено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 16934092 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" на нерухоме майно, розташоване за адресою: мікрорайон 5-й Зарічний, будинок 53а, м. Кривий Ріг, на земельній ділянці з кадастровим номером :04:223:0210 площа 1,1800 га.

Державна реєстрація відбулася на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер 385, виданий 17.10.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10.

З наведеного вбачається, що з 17.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" є власником нерухомого майна нежитлової будівлі торговельного комплексу з трансформаторною, що розташоване за адресою: мікрорайон 5-й Зарічний, будинок 53а, м. Кривий Ріг.

З цього часу відповідач став фактичним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :04:223:0210 площа 1,1800 га, але плату у відповідному розмірі не сплачує, що підтверджується інформацією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.01.2024 вих. № 962/5/04-3604-12-14 (т.1, а.с.13).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 29.11.2022 земельна ділянка загальною площею 1,1800 га з кадастровим номером :04:223:0210, розташована за адресою: мікрорайон 5-й Зарічний, будинок 53а, м. Кривий Ріг (т. 1,а.с.17-19).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" у період з 01.01.2021 по 31.12.2022 право користування земельною ділянкою не оформило, плату за фактичне землекористування не сплачувало.

Позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" грошові кошти в сумі 1363531,72грн, як безпідставно отримані кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2021 по 31.12.2022.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Обставини справи свідчать про те, що з 17.10.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" на нерухоме майно нежитлової будівлі торговельного комплексу з трансформаторною, що розташоване за адресою: мікрорайон 5-й Зарічний, будинок 53а, м. Кривий Ріг.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 05.08.2022 у справі №922/2060/20, до предмету доказування у таких справах відноситься встановлення обставин: фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; площу земельної ділянки; суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативної грошової оцінки); період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.

Відповідно до статті 177 та пункту 1 частини 1 статті 181 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 120 ЗК України (в редакції чинній станом на дату набуття відповідачем права власності на об`єкт нерухомого майна), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення (ч.1).

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч.2) .

Перехід права на земельну ділянку до нового набувача нерухомого майна відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою (пункт 7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16).

Іншими словами, з моменту переходу права власності на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно до нового власника у правовідносинах користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, відбувається фактична заміна землекористувача: права й обов`язки землекористувача переходять до нового власника відповідного нерухомого майна (пункт 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц).

Зважаючи на те, що земельна ділянка загальною площею 1,1800 га з кадастровим номером :04:223:0210, розташована за адресою: мікрорайон 5-й Зарічний, будинок 53а, м. Кривий Ріг, є сформованою, за договором не передавалась в орендне користування відповідачу, на земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна нежитлової будівлі торговельного комплексу з трансформаторною площею 4790,7кв.м, а також те, що нежитлова будівля належить на праві приватної власності ТОВ "Пересувна механізована колона № 19", вбачається набуття останнім прав та обов`язків землекористувача, в тому числі і обов`язок зі сплати орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою.

Відтак, за загальним правилом, закріпленим у статті 120 ЗК України і частині 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі", особа, яка набула право власності на будівлю чи споруду, набуває такі ж самі права на земельну ділянку, на яких вона належала попередньому власнику (землекористувачу) на час відчуження будівлі або споруди.

Водночас у статті 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 5 статті 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов`язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, право постійного користування та право оренди земельної ділянки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставне збереження грошових коштів відповідачем у зв`язку з використанням спірної земельної ділянки без правовстановлюючих документів у період з 01.01.2021 по 31.12.2022.

У свою чергу, відповідач спростовуючих доказів, які б підтвердили користування земельною ділянкою на підставі правовстановлюючих документів у спірний період не надав.

У зв`язку з користуванням відповідачем упродовж 2021-2022 років його нерухомим майном, розташованим на сформованій земельній ділянці, презюмується його користування усією спірною земельною ділянкою (правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16.08.2021 у справі №922/1646/20).

Згідно з частинами 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях.

Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Відповідно до частини 1 статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України (наведену правову позицію викладено у пункті 94 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц).

Отже, позивач правомірно звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за період безпідставного користування відповідачем спірною земельною ділянкою у порядку статті 1212 ЦК України.

У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку статті 1212 ЦК України. Тобто, в такому разі суд виходить з того, що фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України (наведене узгоджується з правовим висновком, який викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц і від 20.09.2018 у справі № 925/230/17).

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19", як фактичний користувач земельної ділянки з кадастровим номером :04:223:0210, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, 53а, загальною площею 1.1800 га у спірний період (з 01.01.2021 по 31.12.2022) без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Відповідно до листа Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області від 30.11.2022, вих. № 30607/5/04-36-04-12-14 Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" орендну плату не сплачує.

В силу статті 143 Конституції України, статті 12 ПК України, частини першої статті 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Криворізька міська рада наділена повноваженнями самостійно встановлювати місцеві податки та збори у порядку, визначеному Податковим кодексом України, чим забезпечується реалізація принципу правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності місцевого самоврядування, під яким розуміється право територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

До місцевих податків, зокрема, належить податок на майно, до складу якого входить плата за землю - обов`язковий платіж, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (ст. 10, пп. 14.1.147. п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Статтею 284 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування уповноважено встановлювати ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

За умовами підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5. статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Рішенням Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728, яке набрало чинності 01.01.2016, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки міста Кривого Рогу, яка у тому числі містить середню (базову) вартість 1 кв.м. міста станом на 01.01.2014 у розмірі 270,60 грн.

Рішенням Криворізької міської ради від 27.06.2018 №2816 "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2019 році", яке набрало чинності з 01.01.2019, установлено, у тому числі, ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548.

Згідно Витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 29.11.2022, земельна ділянка загальною площею 1,1800 га з кадастровим номером :04:223:0210, розташована за адресою: мікрорайон 5-й Зарічний, будинок 53а, м. Кривий Ріг, за цільовим призначенням віднесена до секції 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що відповідає розміру ставки орендної плати 0,9% від нормативної грошової оцінки земель міста (Додаток № 2 до рішення міської ради від 26.06.2019 № 3897).

За даними витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 26.03.2025 №72960, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :04:223:0210, становить 86008312,00 грн (т.2, а.с.42).

Розмір річної орендної плати за земельні ділянки вираховується на підставі даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, помножених на значення ставки орендної плати, розмір якої визначається відповідним рішенням Криворізької міської ради. Місячний розмір орендної плати визначається шляхом ділення річної орендної плати на 12, що відповідає кількості місяців у році.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 №420/4347/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024, ним частково задоволено адміністративний позов ТОВ «ПМК-19». Визнано протиправними дії ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області щодо внесення до Витягу N 97-4-0.110.4-2453/301-23 від 08.02.2023 р. із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :07:373:0031, площею 9500 кв. м, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського, 81/1, відомостей про «локальні коефіцієнти» на місцезнаходження земельної ділянки: зона пішохідної доступності до громадських центрів 1,2, зона магістралей підвищеного місто формувального значення 1,2, зона пішохідної доступності швидкісного міського та зовнішнього пасажирського транспорту 1,15, зона пішохідної доступності до національних природних, регіональних ландшафтних, зоологічних та дендрологічних парків, парків - пам`яток садово паркового мистецтва, ботанічних садів, заказників, заповідних урочищ, біосферних та природних заповідників, пам`яток природи, курортів, парків, лісопарків, лісів, зелених зон пляжів - 1,15, у межах територій рекреаційного призначення 1,09.

Визнано протиправними дії ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо внесення до витягу N 97-4-0.110.4-2182/301-23 від 07.02.2023 р. із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :04:223:0210, площею 11800 кв. м, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. 5-й Зарічний, 53а відомостей про локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки: зона пішохідної доступності до громадських центрів 1,2, зона магістралей підвищеного місто формувального значення 1,2, зона пішохідної доступності швидкісного міського та зовнішнього пасажирського транспорту 1,15, зона пішохідної доступності до національних природних, регіональних ландшафтних, зоологічних та дендрологічних парків, парків - пам`яток садово - паркового мистецтва, ботанічних садів, заказників, заповідних урочищ, біосферних та природних заповідників, пам`яток природи, курортів, парків, лісопарків, лісів, зелених зон пляжів - 1,15.

Вказана обставина є такою, що впливає на розрахунок заборгованості у справі №904/473/24, об`єктом користування у якій виступає земельна ділянка з кадастровим номером. :04:223:0210.

Згідно з Витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 26.03.2025 №1187/301 (т.2, а.с. 42) розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :04:223:0210 у 2025 складає 86 008 312,00 грн.

Втім, для 2022 року розмір нормативної грошової оцінки (далі - НГО) земельної ділянки є меншим за рахунок застосування коефіцієнтів індексації за 2024, 2023 та 2022 склав 63 536 289,01 грн.

86 008 312,00 грн : 1,12 : 1,051 : 1,15 = 63 536 289,01 грн.

У відповідності до ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 статті 289 ПК України, на своєму офіційному сайті (http://land.gov.ua) публікує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки.

Позивач вказує, що річний розмір плати за земельну ділянку у 2022 році склав 762 435,47 грн, який виходить із розрахунку:

НГО х ставка орендної плати (%), де:

НГО у 2022 році 63 536 289,01 грн.

1,2% - ставка орендної плати за землю на території м. Кривого Рогу у 2022 році згідно з рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 506 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу», зі змінами.

63 536 289,01 грн х 1,2% = 762 435,47 грн (плата за користування земельною ділянкою у 2022 році).

Остаточний розмір заборгованості ТОВ «ПМК №19» перед Криворізькою міською радою за період з 01.01.2021 по 31.12.2022, складає 1 363 531,72 грн.

601 096,25 за 2021 рік + 762 435,47 за 2022 рік = 1 363 531,72

Перевіривши розрахунок розміру безпідставно збережених коштів, дослідивши витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку та інші наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем вимог у сумі 1363531,72грн.

З урахуванням викладеного позовні вимоги заявлені правомірно та підлягають задоволенню у повному обсягу.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п.8.23).

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

Позивач за подання позову сплатив судовий збір у розмірі 24 754,32 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №22 від 23.01.2024.

Разом з тим, позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої заявлено вимогу майнового характеру в розмірі 1 363 531,72 грн., отже, судовий збір має становити 20 452,98 грн.

Згідно п.1 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, поверненню з Державного бюджету України підлягає судовий збір у розмірі 4 301,34 грн.

Суд не вирішує питання повернення судового збору в цій частині, оскільки клопотання про його повернення позивачем не надавалось.

Суд звертає увагу, що 07.01.2025 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 №606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів" (далі - Порядок), яким змінений механізм повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону "Про судовий збір".

Відповідно до нового порядку органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом.

Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду за місцем розгляду справи. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається до суду оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Тож, відповідно до пункту 5 розділу 1 Порядку заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню, із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

За умови інформаційно-технологічних можливостей органу, що контролює справляння надходжень бюджету, платник може подати заяву до такого органу в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-комунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-комунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу. В електронній заяві також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку платнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним.

Заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету в електронній формі подається з обов`язковим накладанням електронного підпису платника або уповноваженої особи, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог Закону України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги. До заяви одночасно подається копія: платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету, судового рішення, засвідчена належним чином (у разі повернення грошового стягнення за адміністративні правопорушення), документа, що підтверджує відповідні повноваження уповноваженої особи, засвідчена належним чином.

Разом із заявою про повернення (перерахування) коштів з бюджету платником подається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Форма заяви про повернення судового збору розміщена на вебсайті Судової влади України та доступна за посиланням:

https://court.gov.ua/storage/portal/sud5005/%D0%97%D0%90%D0%AF%D0%92%D0%90.doc

Враховуючи викладене, для здійснення повернення судового збору з Державного бюджету України, позивачу необхідно подати до суду заяву встановленої форми з відповідними реквізитами.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається відповідача у розмірі 20 452,98 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Криворізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" про стягнення безпідставно збережених коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" (73000, місто Херсон, вулиця Кольцова, будинок 57, ) на користь Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, пл.Молодіжна, 1, ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:223:0210, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, 53а у розмірі 1 363 531,72 грн. за період 01.01.2021 31.12.2022, а також судовий збір у розмірі 20 452,98 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 28.05.2025.

Суддя Н.Г. Назаренко