за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп"
про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп"
про стягнення штрафних санкцій у розмірі 7 703 993,57 грн,
Суддя Зеленіна Н.І.
Секретар судового засідання Солонюк К.Г.
Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" (пров. Новопечерський, буд. 19/3, корпус 3, офіс 2, м. Київ, 01042; ідентифікаційний код 40228402) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (проспект Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065; ідентифікаційний код 42795490) штраф у розмірі 17 370 (сімнадцять тисяч триста сімдесят) грн 83 коп., пеню у розмірі 471 805 (чотириста сімдесят одну тисячу вісімсот п`ять) грн 63 коп., судовий збір у розмірі 7 337 (сім тисяч триста тридцять сім) грн 65 коп.; в іншій частині позову відмовлено.

Через систему "Електронний суд" 13.05.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2025 призначено судове засідання для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/15746/24 на 21.05.2025.

Через систему "Електронний суд" 20.05.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" надійшла заява про проведення засідання за відсутністю представника заявника.

Через систему "Електронний суд" 21.05.2025 від представника позивача надійшли заперечення на заяву відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у який останній заперечував проти задоволення та просив відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні 21.05.2025 суд поставив на обговорення заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача заперечував проти задоволення заяви та просив відмовити відповідачу у стягненні з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено наступне.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правничу допомогу, які він поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 70 000,00 грн.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач дотримався визначеного ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України строку для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано копії: договору № 17.10-1 про надання правничої допомоги від 17.10.2023, укладеного між відповідачем та Адвокатським об`єднанням «Синегор»; додаткової угоди № 23/12-2 від 23.12.2024; акту приймання-передачі № 07/05 від 07.05.2025 до додаткової угоди № 23/12-2.

Так, представництво інтересів відповідача під час розгляду даної справи в Господарському суді міста Києва здійснював адвокат Пушинський Микола Васильович на підставі ордеру серії ВС №1337395, виданого відповідно до договору про надання правничої допомоги від 17.10.2023 № 17.10-1.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди №23/12-2 від 23.12.2024 до договору № 17.10-1 про надання правничої допомоги від 17.10.2023, сторони погодили надання Клієнту правової (професійної правничої) допомоги в наступному обсязі - представництво інтересів клієнта у Господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді по справі №910/15746/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" про стягнення штрафних санкцій за договором № від 14.12.2022 у розмірі 7 703 993,57 грн, з яких: 3 499 687,33 грн пеня та 4 204 306,24 грн штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт за порушення строку їх виконання більш ніж на 30 календарних днів.

В п. 2 вказаної додаткової угоди визначено вартість послуг із вироблення та узгодження правової позиції по справі, у тому числі аналізу позовної заяви, підбору актуальної судової практики, кваліфікації спірних правовідносин, вивчення документів клієнта, написання відзиву на позовну заяву та заперечень, а також представництва інтересів відповідача у Господарському суді міста Києва, яка складає 70 000,00 грн.

Між сторонами договору № 17.10-1 про надання правничої допомоги від 17.10.2023 підписано та скріплено печатками акт приймання-передачі № 07/05 від 07.05.2025, яким засвідчено фактичне надання Об`єднанням відповідачу послуг із професійної правничої допомоги на суму 70 000,00 грн.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, з аналізу ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та погодинної оплати.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 дійшла висновку, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Так, позивач заперечував щодо визначеного розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану відповідачу під час розгляду справи, посилаючись на:

- порушення відповідачем процедури подання доказів понесених судових витрат визначених статтею 221 Господарського процесуального кодексу України;

- спір виник через неправомірні дії відповідача, а тому всі витрати покладаються на нього;

- даний спір є нескладним, простим, шаблонним;

- поданий відповідачем акт приймання-передачі від07.05.2025 не містить детального опису наданих послуг та відсутні підтвердження оплати.

Що стосується доводів позивача про порушення представником відповідача процедури подання доказів визначеної статтею 221 Господарського процесуального кодексу України, то суд їх відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд звертає увагу позивача, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 10.01.2025 заявив вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" судових витрат, а саме на професійну правничу допомогу у розмірі 70 000 грн. Також в заяві зазначено, що представник має намір подати докази на підтвердження розміру судових витрат відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Окрім того, представником відповідача 15.04.2025 було подано копію договору № 17.10-1 про надання правничої допомоги від 17.10.2023, та додаткової угоди № 23/12-2 від 23.12.2024 та в межах строку визначеного частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України заяву про ухвалення додаткового рішення з актом виконаних робіт.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При розгляді заяви позивача про ухвалення додаткового рішення судом враховується правова позиція, викладена у постанові від 03.10.2019 об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі № 922/445/19, згідно з якою витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Оцінивши у порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України надані відповідачем докази витрат на послуги адвоката, суд зазначає, що заявлений ним розмір судових витрат є доведеним, при цьому, сума витрат у розмірі 70 000,00 грн є фіксованою та не залежить від витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги.

Відтак, відповідні заперечення позивача щодо задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення судом відхиляються.

Суд наголошує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 у справі №640/8316/20 та 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

Отже, враховуючи фактичний обсяг наданих адвокатом послуг відповідачу у суді та витрачений ним час, обґрунтованість поданих адвокатом процесуальних документів, зважаючи на ступінь складності цієї справи, виходячи з критерію реальності, пропорційності до предмета спору і розумності розміру цих витрат, а також беручи до уваги, що відповідачем не наведено обґрунтованих підстав для зменшення заявленого розміру витрат на правничу допомогу, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на правову допомогу, заявлені відповідачем до стягнення з позивача, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, за розрахунком суду, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн, а тому заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення суд задовольняє частково на вказану суму.

Керуючись ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн - витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна