УХВАЛА

м. Київ

22.05.2025Справа № 910/12245/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Божка Д.О., розглянувши заяву Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ"

про відстрочення виконання рішення

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОБУДЕНЕРГІЯ"

до Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ"

про стягнення 7440673,54 грн

Представники сторін:

від позивача: Афадєєв В.В.

від відповідача (заявника): не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКОБУДЕНЕРГІЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" про стягнення 7440673,54 грн., з яких: 5505196,31 грн - сума основного боргу, 581074,51 грн - інфляційні втрати, 124564,88 грн - 3% річних, 855186,43 грн - пеня, 374651,41 грн - штраф.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №21/01/20 від 20.01.2020 щодо своєчасної та повної оплати вартості електричної енергії, поставленої позивачем у жовтні 2021 року та у період з 01.02.2022 по 30.06.2023.

Господарський суд міста Києва рішенням від 19.09.2024 закрив провадження у справі №910/12245/23 в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 1947518,75 грн, в іншій частині позов задовольнив частково, стягнув з Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОБУДЕНЕРГІЯ" заборгованість у сумі 3557677,56 грн, інфляційні втрати у сумі 296162,49 грн, 3%річних у сумі 80921,98 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 47217,14 грн, в іншій частині позовних вимог відмовив.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі №910/12245/23 скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОБУДЕНЕРГІЯ" 68126,73 грн інфляційних втрат, 4335,89 грн трьох процентів річних та 869,55 грн витрат зі сплати судового збору і ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Викладено абзац 3 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі № 910/12245/23 у такій редакції:

"Стягнути з Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОБУДЕНЕРГІЯ" заборгованість у сумі 3557677,56 грн, інфляційні втрати у сумі 228035,76 грн, 3 % річних у сумі 76586,09 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 46347,59 грн."

В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі №910/12245/23 залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОБУДЕНЕРГІЯ" на користь Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" 1628,99 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

28.04.2025 через систему "Електронний суд" від Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" надійшла заява про відстрочення виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2025 розгляд заяви Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" про відстрочення виконання рішення призначено на 22.05.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОБУДЕНЕРГІЯ" про участь у судовому засіданні 22.05.2025 в режимі відеоконференції.

21.05.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОБУДЕНЕРГІЯ" надійшли заперечення на заяву відстрочення виконання рішення.

Представник Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (заявника) у судове засідання 22.05.2025 не прибув.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОБУДЕНЕРГІЯ", який приймав участь у засіданні в режимі відеоконференції, проти заяви про відстрочення рішення суду заперечив, просив суд відмовити у її задоволенні.

Розглянувши заяву Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" про відстрочення виконання рішення у справі №910/12245/23, заслухавши заперечення представника позивача, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

В обґрунтування своєї заяви Державне підприємство "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" посилається на такі обставини:

- виникнення заборгованості пов`язане з неналежним виконанням Публічним акціонерним товариством Національною енергетичною компанією "Укренерго" своїх грошових зобов`язань з оплати вартості послуг у 2021-2022 роках;

- згідно із Законом України "Про ринок електричної енергії" обсяг виконання зобов`язань відповідача з оплати відпущеної електроенергії виробникам за "зеленим" тарифом залежить від виконання зазначених спеціальних обов`язків НЕК "Укренерго";

- в період воєнного стану відповідач бере участь у функціонуванні критичної сфери інфраструктури, здійснює забезпечення населення України доступною електричною енергією за фіксованим, пільговим тарифом;

- збройна агресія РФ проти України спричинила тяжкі наслідки для відповідача;

- відповідно до балансу (звіту про фінансовий стан) за 9 місяців 2024 року, відповідач отримав збиток у розмірі 243,79 млн. грн;

- відповідач здійснив часткове погашення заборгованості;

- надання Регулятором настанови щодо заборони нарахування та стягнення штрафних санкцій в період воєнного стану згідно з постановою НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, істотно ускладнюють виконання судового рішення;

З урахуванням викладеного, відповідач просив відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/12245/23 від 19.09.2024 на 1 рік з дня його ухвалення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКОБУДЕНЕРГІЯ" проти задоволення заяви заперечує та вважає наведені у заяві твердження необґрунтованими, безпідставними та такими, що не доведені належними та допустимими доказами. Позивач зазначає, що відповідач жодним чином обґрунтовує запропонований термін відстрочення та не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що рішення у цій справі буде виконане після закінчення терміну, на який відповідач просить відстрочити його виконання, а також доказів часткової сплати заборгованості у період з 19.09.2024 року (дата ухвалення судом рішення) до дня розгляду заяви. Також позивач зауважує, що факт відсутності достатніх коштів (фінансування) у будь якому випадку не може бути підставою, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Позивач вказує, що є постачальником електроенергії за "зеленим тарифом", який внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за договором внаслідок недотримання строків розрахунку за поставлену електроенергію, зазнав значних фінансових втрат у зв`язку з великим обсягом заборгованості протягом тривалого періоду часу.

Згідно із статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.3 ст.331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі №908/1884/19.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінивши наведені заявником посилання на обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, надані заявником в обґрунтування своєї заяви документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відстрочки виконання рішення суду від 19.09.2024 у справі №910/12245/23 згідно статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Так, об`єктивно розглянувши всі обставини в їх сукупності, наведені в обґрунтування заяви, судом враховано, що Державне підприємство "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" бере участь у функціонуванні критичної сфери інфраструктури. Суд також враховує доводи відповідача, що стан виконання Державним підприємством "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії зумовлена певними об`єктивними обставинами, які хоч і не свідчать про відсутність вини відповідача, однак вказують на її ступінь, як такий, що не пов`язаний з його умислом.

Зокрема, виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем щодо купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом зумовлено вказівкою Закону України "Про ринок електричної енергії", відповідно до якого єдиним напрямком діяльності відповідача є виконання функцій гарантованого покупця електричної енергії. Тому діяльність відповідача, яка хоч і має характер підприємництва, зазнає імперативного регуляторного впливу держави, недосконалість якого в значній мірі зумовлює стан виконання грошових зобов`язань відповідача.

Також, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено та воєнний стан триває на даний час.

Відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Суд зазначає, що відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №920/199/16.

Ураховуючи встановлені вище обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, з огляду на особливості господарської діяльності Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" та з огляду на те, що в цьому випадку мають місце обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, але не виключають його виконання в майбутньому, враховуючи майновий стан сторін, а також часткове погашення відповідачем заборгованості перед позивачем, суд вважає, що відстрочення рішення суду не порушить прав стягувача.

Суд враховує, що відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Отже, виходячи з вищевикладеного у сукупності, з метою дотримання збалансованості інтересів і кредитора, і боржника, суд дійшов висновку про наявність підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/12245/23 до 19.06.2025.

На переконання суду часткове задоволення заяви Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" та відстрочення виконання рішення по справі до 19.06.2025 (на 9 місяців з дня його ухвалення) не порушить балансу інтересів обох сторін.

До того ж, термін відстрочення виконання рішення є незначним, а тому не буде надмірно тривалим для стягувача і не потягне негативних наслідків для фінансового становища останнього.

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 року у справі "Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02).

Окрім того, станом на час розгляду цієї заяви матеріали справи до Господарського суду міста Києва не повернулися та виконавчі листи на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі №910/12245/23, яке частково скасоване постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2025, стягувачу не видані.

За наведених обставин, суд задовольняє частково заяву Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" про відстрочення виконання рішення у справі №910/12245/23.

Керуючись ст.331, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" про відстрочення виконання рішення у справі №910/12245/23 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі №910/12245/23, яке частково скасоване постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2025, до 19.06.2025.

3. В іншій частині заяви - відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення - 22.05.2025 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 27.05.2025.

Суддя С.О. Турчин