ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

21 травня 2025 року Справа № 915/11/25

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Шевченко Т.В.,

представників сторін: не з`явилися,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні

заяву Державного воєнізованого гірничорятувального (Аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій б/н від 22.04.2025 про затвердження мирової угоди з урахуванням заяв сторін б/н від 20.05.2025 у справі №915/11/25

за позовом: Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод,

про: стягнення заборгованості у розмірі 3446570,85 грн, -

в с т а н о в и в:

Господарським судом Миколаївської області розглядається справа за позовом Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод про стягнення заборгованості у загальному розмірі 3446570,85 грн за Договором №123/01/НГЗ-Д-23-067 на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування від 23.11.2023, з якої: 3330945,96 грн основний борг, 85783,27 грн - пеня, 19985,68 грн - збитки від інфляції та 9855,95 грн - 3% річних.

11.04.2024 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 20.05.2025.

22.04.2025 до суду від позивача надійшла заява б/н від 22.04.2025 (вх.№6045/25), в якій він просить суд затвердити Мирову угоду б/н від 14.04.2025, укладену між Державним воєнізованим гірничорятувальним (Аварійно-рятувальним) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод, а також просить суд вирішити питання про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 20679,42 грн.

В обґрунтування такої заяви позивачем зазначено, що 14.04.2025 сторонами справи була досягнута згода щодо врегулювання спору та укладена мирова угода. Мирова угода відповідає вимогам закону, не суперечить інтересам сторін та не порушує інтереси третіх осіб.

До такої заяви позивачем долучено Мирову угоду б/н від 14.04.2025, яка підписана керівниками сторін та скріплена їх печатками.

20.05.2025 у підготовчому засіданні суд оголосив перерву до 21.05.2025.

21.05.2025 до суду від відповідача надійшла заява б/н від 20.05.2025 (вх.№7698/25), в якій він просить суд в п.5 Мирової угоди вважати вірною суму судових витрат, що покладаються на Боржника і будуть компенсовані Боржником Стягувачу, - 20679,43 грн.

21.05.2025 до суду від позивача надійшла заява б/н від 20.05.2025 (вх.№7704/25), в якій він просить суд затвердити Мирову угоду укладену між ДВГРЗ ДСНС України та Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод вважати вірною наступну редакцію п.5 : Керуючись ч.ч.1, 4 ст.130 ГПК України, Боржник і Стягувач домовилися, що судові витрати в сумі 20679,43 грн покладаються на Боржника і будуть компенсовані Боржником протягом місяця після виконання п.2 даної Мирової угоди..

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ст.193 ГПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Судом встановлено, що Мирова угода б/н від 14.04.2025 підписана представниками сторін, відомості про яких внесенні до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та скріплена їх печатками, а саме:

- від позивача командир загону Державного воєнізованого гірничорятувального (Аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій Євстратенко Ігор Анатолійович (керівник);

- від відповідача виконуючий обов`язки Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод (керівник) - Медвідь Олексій Анатолійович.

Судом також перевірені повноваження представників сторін на подання до суду заяви про затвердження мирової угоди.

Суд вважає, що укладена сторонами Мирова угода б/н від 14.04.2025 з урахуванням заяв сторін б/н від 20.05.2025 у даній справі не протирічить чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, стосується лише прав та обов`язків сторін, не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, тому підлягає затвердженню.

Згідно п.7) ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до ч.3 ст.231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спором між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав не допускається.

У відповідності до ч.4 ст.231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір у розмірі 41358,85 грн згідно з платіжною інструкцією №917 від 17.12.2024.

Судом встановлено, що у п.5 Мирової угоди сторони дійшли згоди про покладення судового збору у розмірі сумі 20679,43 грн на відповідача і будуть компенсовані відповідачем протягом місяця після виконання п.2 даної Мирової угоди.

У поданій позивачем 22.04.2025 заяві б/н від 22.04.2025 з врахуванням заяв б/н від 20.05.2025 сторін, позивач також просив суд вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 20679,42 грн на підставі ч.1 ст.130 ГПК України.

Згідно ч.1 ст.130 ГПК України та ч.3 ст.7 Закону України Про судовий збір, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У відповідності до ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.5) ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути позивачу із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 20679,42 грн (50% судового збору, сплаченого при поданні позову), сплачений згідно з платіжною інструкцією №917 від 17.12.2024 на суму 41358,85 грн.

У підготовчому засіданні 21.05.2025 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали без її проголошення.

Керуючись ст.123, ч.1 ст.130, ч.ч.1, 2 ст.192, ст.ст.193, 231, 234, 235 ГПК України та ч.3.ст.7 Закону України Про судовий збір, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного воєнізованого гірничорятувального (Аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій б/н від 22.04.2025 про затвердження мирової угоди з урахуванням заяв сторін б/н від 20.05.2025 у справі №915/11/25, задовольнити.

2. Мирову угоду б/н від 14.04.2025, укладену між Державним воєнізованим гірничорятувальним (Аварійно-рятувальним) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод у справі №915/11/25 затвердити на наступних умовах:

1) Боржник визнає, що його заборгованість перед Стягувачем на момент укладення цієї Мирової угоди відповідає заявленим у позовній заяві вимогам і становить 3446570,85 грн (три мільйони чотириста сорок шість п`ятсот сімдесят гривень 85 копійок).

2) Сторони дійшли згоди про відстрочення та розстрочення погашення Боржником вказаної в п.1 даної Мирової угоди заборгованості протягом 12 (дванадцяти) місяців шляхом перерахування її рівними частинами на поточний рахунок Стягувача ІВАN НОМЕР_1 АТ ПУМБ, м.Кривий Ріг, МФО 334851 за таким графіком:

2025 рік
Травень287214,24 грн
Червень287214,24 грн
Липень287214,24 грн
Серпень287214,24 грн
Вересень287214,24 грн
Жовтень287214,24 грн
Листопад287214,24 грн
Грудень287214,24 грн
2026 рік
Січень287214,24 грн
Лютий287214,24 грн
Березень287214,21 грн
Квітень287214,21 грн

3) Сторони дійшли згоди про можливість здійснення дострокової оплати встановлених п.2 Мирової угоди платежів, в рахунок погашення передбаченої цією угодою заборгованості.

4) Керуючись ст.528 Цивільного кодексу України, Сторони дійшли згоди про те, що виконання обов`язку Боржника щодо оплати заборгованості може бути покладено Боржником на іншу особу. У цьому разі Стягувач зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за Боржника іншою особою.

5) Керуючись ч.ч.1, 4 ст.130 ГПК України, Боржник і Стягувач домовилися, що судові витрати в сумі 20679,43 грн покладаються на Боржника і будуть компенсовані Боржником протягом місяця після виконання п.2 даної Мирової угоди.

6) Стягувач заявляє, що з моменту належного виконання Мирової угоди не матиме жодних майнових претензій до Боржника з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї Мирової угоди.

7) Сторони підтверджують, що особи, які підписали від імені Сторін цю Мирову угоду, мають всі необхідні повноваження на її підписання та не мають будь-яких застережень та/або обмежень таких повноважень та/або своєї правоздатності, та/або дієздатності стосовно укладення цієї Мирової угоди.

8) Даною Мировою угодою Сторони засвідчують відсутність будь-яких конфліктів між ними і свою добру волю на мирне вирішення даної справи.

9) Боржник і Стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

10) Сторони повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї Мирової угоди та підтверджують. що всі викладені умови цієї Мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у її тексті.

11) Сторонам відомі та зрозумілі наслідки підписання цієї Мирової угоди.

12) Мирова угода набирає чинності з дати набуття законної сили ухвали Господарського суду Миколаївської області про її затвердження та діє до її повного та належного виконання Сторонами. Ухвала про затвердження цієї Мирової угоди є виконавчим документом, та може бути пред`явлена Стягувачем до виконання згідно із Законом України Про виконавче провадження.

3. Провадження у справі закрити.

4. У разі невиконання боржником умов мирової угоди дана ухвала є виконавчим документом у розумінні п.2) ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження.

За даною ухвалою:

Стягувач: Державний воєнізований гірничорятувальний (Аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій (50002, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул.Кобилянського, буд.223 А, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод (57286, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Галицинове, вул.Набережна, буд.64, ).

5. Повернути Державному воєнізованому гірничорятувальному (Аварійно-рятувальному) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (50002, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул.Кобилянського, буд.223 А, ) з Державного бюджету України 20679,42 грн судового збору, сплаченого за платіжною інструкцією №917 від 17.12.2024.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та дійсна для пред`явлення державному виконавцю протягом трьох років.

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України та підписана суддею 26.05.2025.

Суддя М.В.Мавродієва