СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

26 травня 2025 року м. Харків Справа № 922/2728/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Стойка О.В., суддя Попков Д.О., суддя Медуниця О.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком", селище Верхньоводяне Балаклійського району Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2022 у справі №922/2728/21

за позовом ОСОБА_1 , селище Слобожанське Балаклійського району Харківської області

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком", селище Верхньоводяне Балаклійського району Харківської області

2.Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, місто Лозова Харківської області

про визнання недійсним внесення до статутного фонду товариства земельної частки (паю), визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.01.2022 у справі №922/2728/21 позов задоволено частково; визнано недійсним п.п. 173 ст. 54 Установчого договору нової редакції від 28 липня 2000 року та п.п. 173 ст. 26 Статуту нової редакції Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком" від 28 липня 2000 р., що стосуються визнання померлої матері позивача ОСОБА_2 засновником вказаного товариства та визнано внесення земельної частки (паю) серія ХР № 0089901 до статутного фонду Товариства незаконним. В решті позову відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроком" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2022 по справі №922/2728/21 в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним п.п.173 ст.54 Установчого договору нової редакції від 28.07.2000 та п.п.173 ст.26 Статуту нової редакції Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком» від 28.07.2000, що стосуються визнання померлої матері позивача ОСОБА_2 засновником вказаного товариства та визнання внесення земельної частки (паю) серія ХР № 0089901 до статутного фонду Товариства незаконним повністю. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2022 по справі №922/2728/21 залишити без змін.

Статтею 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів,, а на ухвалу суду-протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваного рішення складено 26.01.2022, а тому строк на його апеляційне оскарження закінчився 15.02.2022; копію судового рішення заявник отримав 15.02.2022, проте апеляційну скаргу на нього подав через систему "Електронний суд" 21.05.2025, тобто з пропуском встановленого строку більше, ніж на три роки.

В тексті апеляційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на її подання та визнання причини його пропуску поважними за мотивами зупинення роботи підприємства ТОВ «Агроком» з початком військової агресії, втрату матеріалів справи №922/2728/21 в паперовому вигляді, тривалі відключення електроенергії та необхідність перебування працівників ТОВ «Агроком» у безпечному місці, неможливість у звичайному режимі створювати та вести документообіг, включаючи процесуальні документи у судових справах, що створило об`єктивні перешкоди для реалізації ним своїх процесуальних прав, зокрема, й на звернення до апеляційного суду у строк, передбачений ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

В підтвердження наведених обставин апелянтом подано акт №168-Н від 19.08.2024року комісійного обстеження підприємства пошкодженого внаслідок військової агресії, заяву керівника засновника від 19.05.2025 про перебування в окупації та знищення документів підприємства, наказ про зупинення діяльності, тощо.

Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, судова колегія дійшла висновку, що викладені в ньому причини та доводи є неповажними, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1,2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Наведене кореспондується з положеннями частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст.261 ГПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Положення ГПК України не визначають вичерпного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, тому у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому з огляду на вимоги статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України заявник повинен довести обставини, на які він посилається як на поважні причини пропуску встановленого законом строку, шляхом подання відповідних доказів. Без доведення заявником таких обставин підстави для поновлення пропущеного строку та розгляду відповідної заяви у суду відсутні.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові від 30 вересня 2022 року у cправі №910/21285/21.

Верховний Суд у постановах від 18 серпня 2023 року у справі №32/257-10 та від 03 квітня 2023 року у справі № 906/1357/20 дійшов висновку про те, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є по суті пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Виходячи зі змісту наведених норм законодавства, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначена в Господарському процесуальному кодексі України вимога саме до заявника при зверненні до суду дотримуватися строку подання апеляційної скарги, незважаючи на те, чи є заявник стороною у справі.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судова колегія вважає наведені заявником причини неповажними, оскільки зазначені ним обставини мали місце в 2022 році, зокрема, руйнування нерухомого майна -в квітні 2022 року.

Судова колегія звертає увагу, що наявність чи відсутність у заявника матеріалів справи в паперовому варіанті не впливає на реалізацію ним права на оскарження, оскільки оригінали матеріалів справи знаходяться в господарському суді, отже заявник завжди мав можливість отримати копії необхідних йому для оскарження матеріалів.

Крім того, сам характер спору мав характер корпоративного спору, отже наявність чи відсутність господарської діяльності підприємства також не впливала на можливість оскарження судвого рішення.

Як вбачається з даних Единого державного реєстру судових рішень, в період 2023 та 2024 років заявник ініціював адміністративні позови до органів податкової служби (справи 520/29736/23 та 520/25562/24), що спростовує його доводи про відсутність роботи підприємства та неможливість вести документообіг в зазначений період.

Про існування інших об`єктивних обставин, що могли б перешкоджати йому звернутися з апеляційною скаргою - заявник не наводить.

Враховуючи зазначені обставини, судова колегія відхиляє доводи апелянта про наявність у нього об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду з даною апеляційною скаргою та визнає наведені ним причини попуску строку на апеляційне оскарження неповажними.

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки судовою колегією визнано неповажними причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження, що зазначені в клопотанні про поновлення строку, судова колегія вважає за необхідне надати скаржнику строк на зазначення інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження з посиланням на відповідні докази.

Згідно ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 234, 235, 256, 260, Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Визнати неповажною причину пропуску Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком" строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2022 у справі №922/2728/21, що зазначена в клопотанні про поновлення строку.

2.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком", селище Верхньоводяне Балаклійського району Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2022 у справі №922/2728/21 залишити без руху.

3.Встановити апелянту 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для наведення іншої причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

4.Роз`яснити апелянту, що наслідком неподання заяви в зазначений строк або визнання неповажними зазначених підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження буде відмова у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О.Попков

Суддя О.Є.Медуниця