УХВАЛА

20 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 905/69/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Барвіцької М.Т.,

представників учасників справи:

позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільськінвест» (далі - Товариство, позивач, скаржник) - Григорчук І.О. (адвокатка),

відповідача - Російської федерації в особі міністерства юстиції Російської федерації та в особі генеральної прокуратури Російської федерації (далі - відповідач, РФ) - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства

на рішення Господарського суду Донецької області від 05.11.2024 (головуюча - суддя Курило Г.Є.)

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 (головуюча - суддя Радіонова О.О., судді Істоміна О.А., Медуниця О.Є.)

у справі за позовом Товариства

до РФ

про стягнення 623 692 416,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Предметом судового розгляду є наявність/відсутність підстав для стягнення збитків у вигляді фактичної втрати належному позивачеві нерухомого майна, знецінення активів та неотримання прибутку (упущена вигода). На розгляд Верховного Суду передано питання щодо наявності/відсутності підстав для стягнення упущеної вигоди.

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство звернулося до суду з позовною заявою про стягнення збитків у розмірі 17 055 408,64 доларів США, що еквівалентно 623 692 416,39 грн.

1.2. Позов мотивовано тим, що внаслідок збройної агресії РФ проти України та воєнних дій на території Донецької та Луганської областей, починаючи з 2014 року, позивач позбавлений можливості володіння, користування та розпорядження своїм нерухомим майном, у зв`язку з чим Товариство понесло збитки у вигляді фактичної втрати належному йому нерухомого майна, знецінення активів та неотримання прибутку (упущена вигода) на загальну суму 17 055 408,64 доларів США, що еквівалентно 623 692 416,39 грн.

2. Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Господарський суд Донецької області рішенням від 05.11.2024 у цій справі позовні вимоги задовольнив частково, стягнув з РФ на користь Товариства збитки у розмірі 2 538 288,64 доларів США, що станом на 29.08.2023 (дата оцінки) еквівалентно 92 821 661,96 грн, стягнув з РФ у дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 157 725,82 грн, в іншій частині позову відмовив.

2.2. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення упущеної вигоди позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції у оскаржуваній частині.

2.3. Східний апеляційний господарський суд постановою від 05.02.2025 у цій справі апеляційну скаргу Товариства залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Товариство, посилаючись на ухвалення судами попередніх інстанцій оскаржуваних судових рішень з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення у частині відмови у задоволенні упущеної вигоди та ухвалити нове рішення, в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення упущеної вигоди.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Товариство у касаційній скарзі з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) вважає, що оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог прийняті щодо стягнення упущеної вигоди ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права та відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування положень Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 20.03.2022 №326 (далі - Порядок) та Методики визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності (далі - Методика), затвердженої Наказом Міністерства економіки України та Фонду державного майна України від 18.10.2022 №3904/1223 відповідно до підпунктів 18, 19 пункту 2 Порядку.

5. Позиція іншого учасника справи

5.1. У визначений Судом строк відзив на касаційну скаргу від відповідача не надійшов.

6. СТИСЛИЙ, УЗАГАЛЬНЕНИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ, З ОГЛЯДУ НА ПРЕДМЕТ ОСКАРЖЕННЯ

6.1. Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, Товариство є юридичною особою України, резидент України, діє на підставі власного установчого документа (статуту), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань (далі - ЄДР) - 31226834, дата державної реєстрації в єдиному державному реєстрі 05.12.2000, дата запису 11.08.2004, номер запису 0000307.

6.1.1. Види економічної діяльності юридичної особи: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); 05.10 Добування кам`яного вугілля; 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; 35.22 Розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи; 35.23 Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи.

6.1.2. Відповідно до пункту 1.2 статуту Товариства, затвердженого протоколом загальних зборів учасників від 04.04.2016 №115, Товариство є правонаступником всіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю Союзпромінвестдонбас.

6.2. Зі змісту судових рішень убачається, що суди попередніх інстанцій зазначили, що позивачу на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме:

- закінчений будівництвом об`єкт, що знаходиться за адресою: Донецька обл., Ясинуватський р-н (нині Покровський район), селище Піски, вул. Миру, буд.118е;

- будівлі з господарською спорудою, що знаходяться за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, вул. Хірургічна, буд.22а;

- будівля гаражу літ.Г-1 загальною площею 190,7 м2, що складає 14/100 ідеальної частки від будівель загальною площею 1 410,3 м2, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, вул. Хірургічна, буд. 22;

- будівля гаражу літ.В-1 загальною площею 186,7 м2, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, вул. Хірургічна, буд. 22;

- об`єкти нерухомого майна, що знаходиться за адресою Луганська обл., Перевальський р-н, м. Перевальськ, вул. Охотська, буд.5.

6.3. У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, що почалась у 2014 року у Донецькій та Луганській областях, позивач 25.03.2015 змінив місцезнаходження з м. Донецьк на м. Кам`янець-Подільський, що підтверджується витягом з ЄДР.

6.4. На підтвердження обставин проведення активних бойових дій на території селища Піски Донецької області, їх наслідків, позивач надав до матеріалів справи роздруківки публікацій у засобах масової інформації разом з фотоматеріалами та зробив посилання у поясненнях на офіційне повідомлення, що розміщене на сайті Донецької обласної державної адміністрації про знищення селища Піски.

6.5. Позивачем також зазначено, що інші об`єкти, які належать йому на праві приватної власності, що розміщені в Луганській області та в м. Донецьку захоплені групою невідомих озброєних осіб та ймовірно перереєстровані на інших фізичних чи юридичних осіб невизнаних та самопроголошених ЛНР та ДНР.

6.6. Враховуючи вищевикладене, позивач стверджував, що його майно знищене збройними силами РФ або ж знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території, що у свою чергу зумовлює відсутність у нього можливості здійснювати жодну з правомочностей, які складають зміст права власності щодо його майна за своєю волею.

6.7. Позивач вказував, що Товариство понесло збитки, зокрема, у вигляді неотриманого прибутку (упущена вигода).

6.8. Суди попередніх інстанцій зазначили, що згідно з висновками експерта Машиніченка О.А. за результатами комплексної судової оціночно-будівельної та економічної експертизи (висновок експертів від 29.08.2023 №КОМПЛ-04/08-23 [далі - Висновок експертів]) встановлено, що сума упущеної вигоди (збитків) Товариства внаслідок російської військової агресії в період з 20.02.2014 до 31.12.2025 включно дорівнює 14 517 120,00 доларів США, або станом на дату проведення експертизи 530 870 754,43 грн.

6.9. Позивачем з метою підтвердження відомостей, зазначених у Висновку експертів надано до матеріалів справи низку документів, зокрема, копії фінансових звітностей Товариства за період з 2012 року до І кварталу 2023 року, Зведений акт вартості будинків, господарських будівель та споруд (м. Донецьк, вул. Хірургічна, 22а; будівля офісу (літ. А-2); прибудова (літ. А1-6); будівля котельної (літ. Б-1); КПП (літера В); огорожа (№ 5); замощення І).

6.10. Суд апеляційної інстанції вказав, що:

- предметом спору за цією справою є стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 17 055 408,64 доларів США, що еквівалентно 623 692 416,39 грн, завданих господарюючому суб`єкту позивачу внаслідок збройної агресії РФ проти України та воєнних дій на території Донецької та Луганської областей;

- враховуючи вимоги процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення суду першої інстанції виключно у межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, які зводяться до незгоди апелянта із судовим рішенням у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення розміру фінансових втрат (упущеної вигоди), яка на дату втрати складає 377 529 260,00 грн, розмір втрат в доларах США на дату втрати 14 517 120 доларів США, розмір втрат в гривні на дату експертизи 530 870 754,43 грн;

- як зазначено господарським судом в оскаржуваному рішенні, суд задовольнив позовні вимоги в частині суми збитків від втрати вартості нерухомого майна, які на дату втрати складає 22 299 373,38 грн, розмір втрат в доларах США на дату втрати 2 538 288,64 доларів США, розмір втрат в гривні на дату експертизи 92 821 661,96 грн;

- у цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

6.11. Щодо оскарження рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення розміру фінансових втрат (упущеної вигоди), суд апеляційної інстанції виходив з такого.

6.11.1. Обставини, що зумовили звернення позивача із розглядуваним позовом є обставини 2014 року, що мали та мають місце на теперішній час.

6.11.2. Господарським судом зазначено, що як свідчать обставини справи, позивач через незаконні дії РФ у 2015 році здійснив перереєстрацію у м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області та перемістив місце здійснення своєї господарської діяльності з м. Донецька до м. Кам`янець-Подільський. Таким чином, негативні наслідки позивач зазнав саме через окупацію відповідачем м. Донецьк, м. Перевальськ, селища Піски.

6.11.3. У силу положень національного законодавства України та міжнародних договорів, як частини українського національного законодавства, суд першої інстанції обґрунтовано вважає доведеним факт протиправності дій відповідача у вигляді початку збройної агресії на території України та окупацію міст Донецьк, Перевальськ, селища Піски.

6.11.4. На підтвердження розміру збитків щодо упущеної вигоди позивач надав господарському суду Висновок експертів за результатами, зокрема, економічної експертизи згідно з висновками експерта Машиніченка О.А. за результатами економічного дослідження у складі комплексної експертизи встановлено, що сума упущеної вигоди (збитків) Товариства внаслідок російської військової агресії в період з 20.02.2014 до 31.12.2025 включно дорівнює 14 517 120,00 доларів США, або станом на дату проведення експертизи 530 870 754,43 грн.

6.11.5. Судом першої інстанції правильно встановлено, що за змістом Висновку експертів, експерти підтвердили обізнаність про кримінальну відповідальність відповідно до статті 384 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок, висновок експертів підготовлено для подання до суду.

6.11.6. Обґрунтовуючи наявність збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач посилався на те, що внаслідок російської окупації, останній не зміг використовувати своє майно, як наслідок, отримати дохід від підприємницької діяльності.

6.11.7. Суд апеляційної інстанції зазначив, що судом першої інстанції правильно вказано те, що розрахунок упущеної вигоди має бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

6.11.8. У Висновку експертів зазначено: «відповідно до наданих для дослідження документів фінансова звітність позивача містить зазначені показники, що виключає застосування формули розрахунку прибутку до оподаткування, яка визначена Методикою, фінансові показники підприємства мають певну динаміку врахування якої теж не передбачено Методикою. З наявних інструментів МСО та визначених ними показників прибутку компанії, показником, що найбільше відповідає умовам та обставинам розрахунку упущеної вигоди (неотриманого прибутку) ТОВ Подільськінвест є показник EBITDA».

6.11.9. Таким чином, наведені у Висновку експертів результати економічного дослідження розраховані на підставі показника EBITDA; за основу, під час підготовки вказаного висновку в частині визначення розміру упущеної вигоди, експертом взято фінансову звітність підприємства за 2011-2022 роки.

6.11.10. У матеріалах справи наявні копії фінансових звітностей Товариства за період з 2012 року до І кварталу 2023 року на підтвердження відомостей, зазначених у висновку експерта в економічній частині дослідження.

6.11.11. Господарським судом зазначено, що аналіз фінансової звітності позивача за 2011-2013 роки (до втрати позивачем нерухомого майна) свідчить про зниження рівня прибутковості Товариства протягом цього періоду.

6.11.12. Окрім того, судом першої інстанції зауважено, що фінансова звітність, на підставі якої здійснено економічне дослідження, відображає діяльність підприємства в новому місці (м. Кам`янець-Подільський) після переміщення товариства з м. Донецька, що підтверджує існування інших економічних умов при здійсненні господарської діяльності позивачем, що не було враховано судовим експертом.

6.11.13. Здійснивши аналіз експертного висновку, господарський суд вважає, що цей висновок в частині економічного дослідження є таким, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки і має значні недоліки, що вплинули на імовірність оцінки розміру упущеної вигоди, зокрема, використання експертом лише фінансової звітності підприємства, тобто лише одного складника, не є достатнім для складення обґрунтованого та різностороннього експертного висновку. Результат такого висновку буде спотвореним через неврахування багатьох факторів, які можуть істотно впливати на реальний фінансовий стан компанії, таких як дослідження кон`юнктури ринку, цін, конкуренції, факторів міжнародної економіки тощо.

6.11.14. Показник EBITDA (Earnings before Interest. Taxes, Depreciation and Amortization) аналітичний показник, що дорівнює обсягу прибутку до вирахування витрат за відсотками, сплати податків та амортизаційних відрахувань.

6.11.15. Суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок господарського суду, що позивачем не доведено безпосередній причинний зв`язок між неотриманим прибутком, який розрахований судовим експертом за показником EBITDA та втратою позивачем майна внаслідок російської військової агресії, а також правомірність застосування судовим експертом при розрахунку неотриманого прибутку цього показника.

6.11.16. Зі змісту постанови убачається, що доводи апеляційної скарги про те, що господарським суд не взято до уваги, що розрахунок неотриманого прибутку здійснювався за показником EBITDA (міжнародний показник), який дозволяє не тільки визначити фактичний розмір прибутку за попередній періоди, але й спрогнозувати на майбутнє очікуваний прибуток, що і було проведено експертом, апеляційна інстанція відхилила, з огляду на те, що показник хоча і застосовується у міжнародних стандартах фінансової звітності, однак, у даному випадку, не може бути застосований безвідносно положень Порядку та Методики.

6.11.17. Вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди, які базуються на експертному висновку, побудовані на можливих очікуваннях підприємства позивача щодо отримання певного доходу та не підтверджені належними і допустимими доказами, які б свідчили про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач.

6.11.18. На підставі вищевикладеного, апеляційна інстанція зазначила, що скаржник не довів належними та допустимим доказами, що упущена вигода, котру він намагається стягнути з відповідача, не є абстрактною, і лише неправомірні дії відповідача є єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати цю вигоду у зазначеному розмірі.

6.11.19. Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції, що наданий позивачем висновок експерта Машиніченка О.А. в частині економічного дослідження, наведений у Висновку експертів, не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки і має значні недоліки, отже не може бути взятий до уваги у якості доказу розміру упущеної вигоди.

6.11.20. Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи означене рішення, в повній мірі дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку. Інших доводів на спростування висновку суду позивач не наводить.

6.11.21. Оскільки, в ході апеляційного розгляду апеляційним судом не було виявлено неправильного застосування господарським судом норм матеріального права чи порушень норм процесуального права в межах підстав апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції не встановив підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення у апеляційному провадженні, у зв`язку з чим апеляційну скаргу Товариства не задовольнив, а рішення суду першої інстанцій в оскаржуваній частині залишив без змін.

7. Межі та порядок розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Верховний Суд ухвалою від 26.03.2025, зокрема, відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства на рішення суду першої інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення упущеної вимоги та постанови суду апеляційної інстанції у цій справі на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

7.2. Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 28.04.2025 у зв`язку з відпусткою судді Ємця А.А. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №905/69/24, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуюча), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.

7.3. Верховний Суд ухвалою від 29.04.2025 повідомив учасників справи, які не з`явилися, що розгляд справи №905/69/24 відкладено на 20.05.2025.

7.4. Судом вжито всіх можливих і розумних заходів щодо повідомлення сторін про час, дату та місце проведення судового засідання.

7.5. Суд розглядає касаційну скаргу не інакше як за доводами та підставами, які вказує скаржник. Верховний Суд не може розглядати те, що не було предметом оскарження у суді апеляційної інстанції.

8. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8.1. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.3. Відповідно до імперативних приписів статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8.4. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.5. Предметом касаційного оскарження є рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення упущеної вигоди та постанова суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення суду першої інстанції до апеляційної та касаційної інстанцій не оскаржувалося, а відтак, і не переглядалося судами апеляційної та касаційної інстанцій.

8.6. Товариство у касаційній скарзі як підставу касаційного оскарження визначено пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України.

8.6.1. Скаржник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування положень Порядку та Методики (дивись пункт 4.1 цієї ухвали).

8.7. Відповідно до приписів пункту 3 частини третьої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

8.8. Отже, по-перше, слід з`ясувати відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а по-друге, наявність/відсутність подібності правовідносин та наявність/відсутність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

8.9. Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття касаційного провадження, виходячи з такого.

8.10. У провадженні суду касаційної інстанції перебувала справа №905/17/24.

8.10.1. Предметом розгляду у справі №905/17/24 було стягнення РФ реальних збитків та упущеної вигоди.

8.10.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок розпочатої у 2014 році збройної агресії РФ проти України позивач вимушено залишив власне підприємство у місті Амвросіївка Донецької області, у зв`язку з чим зазнав як реальних збитків, так і упущеної вигоди, які мають бути відшкодовані.

8.10.3. Підставами касаційного оскарження судових рішень скаржником у справі №905/17/24 визначено припис пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

8.10.4. Обґрунтовуючи наявність зазначених підстав касаційного оскарження, скаржник стверджував про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосовували норми Порядку та Методики, в той час як висновок Верховного Суду щодо правильного застосування приписів згаданих нормативно-правових актів у подібних правовідносинах відсутній.

8.10.5. Скаржник наполягав, що суди попередніх інстанцій при вирішенні питання доведеності розміру належної до стягнення з відповідача упущеної вигоди безпідставно застосовували до спірних правовідносин положення Методики, адже датою оцінки майна позивача у цих відносинах є 20.02.2014, тобто дата, що настала раніше від дати з настанням якої пов`язується можливість застосовування приписів згаданої Методики, а саме 23.02.2022. Також наголошує, що судами не надано належної оцінки висновку експерта, а саме не взято до уваги, що розрахунок неотриманого прибутку у цьому висновку здійснювався за показником EBITDA (міжнародний показник), який дозволяє не тільки визначити фактичний розмір прибутку за попередній періоди, але й спрогнозувати на майбутнє очікуваний прибуток, що і було зроблено експертом.

8.11. Суд, проаналізувавши постанову Верховного Суду від 20.11.2024 у справі №905/17/24 та цю справу, дійшов висновку, що правовідносини у вказаних справах є подібними за змістовним критерієм, ураховуючи, зокрема, правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 (пункти 25-26, 31), оскільки, предметом судового розгляду було стягнення шкоди (реальної шкоди та упущеної вигоди), завданої РФ, позивачі у вказаних справах, обґрунтовуючи позовні вимоги щодо стягнення упущеної вигоди посилалися на висновки експертів, у яких розрахунок упущеної вигоди здійснювався без урахування Методики та розрахунок неотриманого прибутку у цих висновках здійснювався за показником EBITDA.

8.12. Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.09.2022 у справі №910/22858/17, такого змісту:

«У свою чергу норми ГПК України не поділяють висновків Верховного Суду щодо застосування норм права на ті, що викладені у постановах, якими справу направлено на новий розгляд, та ті, що викладені у постановах, якими завершений розгляд справи. Подібний підхід також відсутній у судовій практиці. Кожна постанова Верховного Суду в силу частини третьої статті 317 ГПК України є остаточною і оскарженню не підлягає, а якщо в ній викладені висновки щодо застосування норми права, то такі висновки підлягають врахуванню іншими судами при вирішенні подібних спорів».

8.12.1. Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.03.2024 у справі №191/4364/21, ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі №902/1076/24, від 09.08.2024 у справі №127/22428/21, постанов Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №753/11009/19, від 27.07.2021 у справі №585/2836/16-ц, в яких означено, що висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або ряду норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору.

8.13. Так, у постанові від 20.11.2024 у справі №905/17/24, розглядаючи тотожну підставу та предмет касаційного оскарження (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України [дивись пункти 4.1 і 8.10.3-8.10.5 цієї постанови]), та розглядаючи питання застосування Порядку та Методики, Верховний Суд заначив, зокрема, таке:

« 64. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №326 було затверджено Порядок визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, який встановлює процедуру визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії росії, починаючи з 19.02.2014.

65. Згідно з підпунктом 18 пункту 2 Порядку №326 визначення шкоди та збитків здійснюється окремо за таким напрямом: економічні втрати підприємств (крім підприємств оборонно-промислового комплексу), у тому числі господарських товариств, - напрям включає втрати підприємств усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна, втрати фінансових активів, а також упущену вигоду від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності.

Основні показники, які оцінюються:

вартість втраченого, знищеного чи пошкодженого майна державних підприємств, у тому числі господарських товариств, у статутному капіталі яких державі належить 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв);

вартість втраченого, знищеного чи пошкодженого майна підприємств недержавної форми власності;

вартість втрачених фінансових активів державних підприємств, у тому числі господарських товариств, у статутному капіталі яких державі належить 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв);

вартість втрачених фінансових активів підприємств недержавної форми власності;

упущена вигода державних підприємств, у тому числі господарських товариств, у статутному капіталі яких державі належить 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв);

упущена вигода підприємств недержавної форми власності;

втрати державних підприємств, у тому числі господарських товариств, у статутному капіталі яких державі належить 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв), від неоплачених товарів, робіт і послуг, наданих та спожитих на тимчасово окупованих територіях;

втрати підприємств недержавної форми власності від неоплачених товарів, робіт і послуг, наданих та спожитих на тимчасово окупованих територіях.

Визначення шкоди та збитків підприємств здійснюється відповідно до методики, затвердженої спільним наказом Мінекономіки та Фонду державного майна.

66. Відповідно до пункту 5 Загальних засад оцінки збитків, завданих майну та майновим правам внаслідок збройної агресії Російської Федерації (додаток до Постанови № 326) оцінка збитків, завданих постраждалим, здійснюється шляхом проведення аналітичної оцінки збитків, стандартизованої, незалежної оцінки збитків або є результатом проведення судової експертизи.

67. Проведення судової експертизи, що пов`язана з оцінкою збитків, та діяльність судових експертів, що пов`язана з оцінкою майна, здійснюються на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про судову експертизу", з урахуванням особливостей методичного регулювання оцінки збитків, спричинених втратою, руйнуванням та пошкодженням майна державної, комунальної та приватної форм власності в ході збройної агресії Російської Федерації, визначених цими Загальними засадами та методиками оцінки шкоди та збитків, передбаченими пунктом 5 Порядку. При цьому в дослідницькій частині висновку судового експерта відображаються усі процедури, пов`язані з оцінкою збитків, що визначені методиками оцінки шкоди та збитків, передбаченими пунктом 5 Порядку. Організаційні засади проведення судовими експертами експертних досліджень визначаються законодавством з питань судово-експертної діяльності.

68. Цим же Додатком до Порядку визначено, що:

збитки - вартість втраченого, пошкодженого та (або) знищеного майна, що зазнало руйнівного впливу внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, ракетно-бомбових ударів в ході збройної агресії російської федерації, а також розмір витрат, необхідний для відновлення порушеного права (реальні збитки); та/або розмір доходу, який постраждалий міг би одержати за умови відсутності збройної агресії російської федерації (упущена вигода);

висновок експерта - складений відповідно до вимог законодавства документ, що містить докладний опис проведених судовим експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед судовим експертом, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про судову експертизу".

69. Об`єктом збитків є майно, майнові права та інші активи, що належать постраждалим та зазнали руйнівного впливу, за секторами, один з яких є виробничий сектор, що включає промисловість. До збитків також належить дохід, який постраждалий міг би одержати за умови відсутності збройної агресії російської федерації (упущена вигода). (пункт 6 Додатку до Порядку № 326).

70. Відповідно до пункту 8 цього ж Додатку до Порядку №326 метою оцінки збитків є:

визначення розміру реальних збитків (у вартісному виразі);

визначення упущеної вигоди;

визначення витрат, необхідних для відновлення майна та майнових прав, що зазнали руйнівного впливу.

71. 18.10.2022 наказом Міністерства економіки України та Фонду державного майна України за №3904/1223 було затверджено Методику визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності.

72. Пунктом 1 Методики №3904/1223 передбачено, що вона застосовується під час оцінки (визначення розміру) реальних збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям, іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності внаслідок втрати, руйнування або пошкодження їх майна у зв`язку зі збройною агресією росії, оцінки (визначення розміру) упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності зазначеними суб`єктами господарювання, а також оцінки потреб у відновленні майна суб`єктів господарювання.

Механізми оцінки (визначення розміру) реальних збитків, упущеної вигоди та оцінки потреб у відновленні, що наведені в цій Методиці, розроблено на підставі національних та міжнародних стандартів оцінки, а також керівних принципів Світового банку щодо оцінки збитків та інших матеріалів, що розроблені організаціями, визнаними у світовому співтоваристві.

Ця Методика є обов`язковою для використання під час оцінки збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, проведення судової експертизи (експертного дослідження), пов`язаної з оцінкою збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, та її положення переважають над іншими положеннями нормативно-правових актів, методик, рекомендацій тощо, які регулюють питання визначення розміру збитків, завданих підприємствам, установам, організаціям, іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності. У разі якщо певні питання, пов`язані з оцінкою збитків, не врегульовано цією Методикою, застосовуються інші нормативно-правові акти з питань оцінки майна, що визначені такими згідно із Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", та оціночні процедури, що передбачені міжнародними та національними стандартами оцінки, міжнародною оціночною практикою. Необхідність та доцільність застосування інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна обґрунтовуються у звіті про оцінку збитків (висновку експерта).

Ця Методика передбачає механізми оцінки (визначення розміру) збитків, завданих підприємствам, установам, організаціям та іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності внаслідок збройної агресії, оцінки (визначення розміру) упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності зазначеними суб`єктами господарювання, а також оцінки потреб у відновленні майна суб`єктів господарювання станом на дату оцінки, яка є датою не раніше ніж 23 лютого 2022 року. Оцінка (визначення розміру) збитків (упущеної вигоди) станом на дату оцінки, яка передує 23 лютого 2022 року, здійснюється шляхом проведення оцінки згідно з вимогами Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" або судової експертизи (експертного дослідження) згідно із Законом України "Про судову експертизу" з дотриманням методичного регулювання оцінки майна, яке здійснюється національними стандартами оцінки та міжнародними стандартами оцінки, європейськими стандартами оцінки, нормами міжнародної оціночної практики, що склалася, за наявності вихідних даних та інформаційних джерел, необхідних для проведення оцінки (визначення розміру) збитків»;

« 97. В частині ж застосування положень Методики №3904/1223 при визначенні розміру упущеної вигоди, то суд касаційної інстанції зазначає, що як слідує із установлених обставин справи, судовий експерт Машиніченко О. А. за завданням Товариства визначав розмір упущеної вигоди заявника за період - перший квартал 2014 року по 31.12.2025 року, тобто у даному випадку оцінку упущеної вигоди проведено у тому числі за період після 23 лютого 2022 року, а відтак приписи Методики № 3904/1223 у спірних правовідносинах підлягали застосуванню.

98. Доводи касаційної скарги про те, що судами не взято до уваги, що розрахунок неотриманого прибутку здійснювався за показником EBITDA (міжнародний показник), який дозволяє не тільки визначити фактичний розмір прибутку за попередній періоди, але й спрогнозувати на майбутнє очікуваний прибуток, що і було проведено експертом, не можуть бути прийняті судовою колегією у якості обґрунтованих, оскільки означений показник хоча і застосовується у міжнародних стандартах фінансової звітності, однак, у даному випадку, не може бути застосований безвідносно положень Порядку № 326 і Методики № 3904/1223».

8.14. Таким чином, Судом вже було надано правовий висновок стосовно застосування Методики та Порядку.

8.14.1. Зміст оскаржуваних судових рішень (дивись розділ 6 цієї ухвали, зокрема, пункти 6.12.7-6.12.21) узгоджується з правовими висновками щодо застосування норм права, викладених у пунктах 97-98 постанови Верховного Суду від 20.11.2014 №905/17/24 і не свідчить про неправильне застосування Методики і Порядку. Фактично доводи не свідчить про необхідність формування іншого ніж наведений щодо застосування Методики, а зводиться до переоцінки висновку експерта в аспекті належного і допустимого доказу.

8.15. Верховний Суд зазначає, що завдання майнової (матеріальної) шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України [далі - ЦК України]).

8.16. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).

8.17. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частини перша та третя статті 22 ЦК України).

8.18. За загальним правилом шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

8.20. Відповідно до статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І цієї Конвенції.

8.21. За змістом зазначеної статті водночас із негативним обов`язком, держава має позитивні обов`язки гарантувати ефективне використання визначених Конвенцією прав кожному, хто перебуває під її юрисдикцією. Порушення кожного з цих обов`язків є самостійною підставою відповідальності держави.

8.22. Позитивні обов`язки держави згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) можуть передбачати певні заходи, необхідні для захисту права власності, а саме: у матеріальному аспекті держава має забезпечити у своїй правовій системі юридичні гарантії реалізації права власності (превентивні обов`язки) та засоби правового захисту, за допомогою яких потерпілий від втручання у це право може його захистити, зокрема, вимагаючи відшкодування збитків за будь-яку втрату (компенсаційні обов`язки); вживати всіх відповідних заходів для захисту власності в межах своєї юрисдикції.

8.23. Оскільки Конвенція покликана захищати права, які є практичними й ефективними, порушення державою будь-якого з конвенційних обов`язків може зумовлювати необхідність присудження за це компенсації. Така компенсація може мати різні форми та встановлюватися, зокрема, залежно від виду порушення.

8.24. Так, Постановою КМУ від 20.03.2022 №326 затверджено Порядок, який встановлює процедуру визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації (далі - шкода та збитки), починаючи з 19 лютого 2014 року.

8.25. Також, Наказом Міністерства економіки України та Фонду державного майна України від 18.10.2022 №3904/1223 затверджено Методику, яка застосовується під час оцінки (визначення розміру) реальних збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям, іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності внаслідок втрати, руйнування або пошкодження їх майна у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації (далі - збройна агресія), оцінки (визначення розміру) упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності зазначеними суб`єктами господарювання, а також оцінки потреб у відновленні майна суб`єктів господарювання.

8.26. Отже, держава Україна взяла на себе та виконала позитивний обов`язок, про що свідчить затвердження Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації та Методики, яка є обов`язковою для використання під час оцінки збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, проведення судової експертизи (експертного дослідження), пов`язаної з оцінкою збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, та її положення переважають над іншими положеннями нормативно-правових актів, методик, рекомендацій тощо, які регулюють питання визначення розміру збитків, завданих підприємствам, установам, організаціям, іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності.

8.27. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.

8.28. Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття касаційного провадження у справі №905/69/24 на підставі пункту 4 частини першої статті 296 ГПК України.

8.29. Інших підстав для перегляду справи у суді касаційної інстанції, крім пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, Товариство у касаційній скарзі не наводить.

8.30. Суд зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

8.31. Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

8.32. Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

8.33. Верховний Суд у прийнятті цієї ухвали керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

8.34. Разом з тим ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

8.35. У справі "Sunday Times v. United Kingdom" ЄСПЛ вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства.

8.36. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.

8.37. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

8.38. Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, але й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (рішення ЄСПЛ у справі "Steel and others v. The United Kingdom").

8.39. Верховний Суд, враховуючи рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Пунктом 4 частини першої статті 296 ГПК України встановлено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.

9.2. Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства.

Керуючись статтями 234, 235, 296, 300 ГПК України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільськінвест» на рішення Господарського суду Донецької області від 05.11.2024 у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення упущеної вигоди та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі №905/69/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос