РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.05.2025Справа № 910/479/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження

позовну заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «НСТ-Інжиніринг» (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Короленка, будинок 50, квартира 74; ідентифікаційний код 38564379)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставр Будіндустріт» (02094, місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, будинок 12, офіс 177; ідентифікаційний код 41304614)

про стягнення 358 161,73 грн,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставр Будіндустріт» (02094, місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, будинок 12, офіс 177; ідентифікаційний код 41304614)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «НСТ-Інжиніринг» (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Короленка, будинок 50, квартира 74; ідентифікаційний код 38564379)

про стягнення 220 000,00 грн,

Представники:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Білокур В.В.;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Сичик М.В.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НСТ-Інжиніринг» (далі - ТОВ «НСТ-Інжиніринг»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставр Будіндустріт» (далі - ТОВ «Ставр Будіндустріт»/відповідач) про стягнення 358 161,73 грн, у тому числі: 285 620,00 грн - основного боргу, 25 729,60 грн - інфляційних втрат та 46 812,13 грн - пені, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором поставки №20240417-1 від 17.04.2024.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.01.2025 позовну заяву ТОВ «НСТ-Інжиніринг» залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

17.01.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «НСТ-Інжиніринг» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 22.01.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27.01.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Ставр Будіндустріт» надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.02.2025 відмовив у задоволенні клопотання ТОВ «Ставр Будіндустріт» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, при цьому, постановив здійснювати розгляд справи №910/479/25 за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін; судове засідання у справі призначив на 03.03.2025.

06.02.2025 до канцелярії суду від ТОВ «Ставр Будіндустріт» надійшла зустрічна позовна заява до ТОВ «НСТ-Інжиніринг» про стягнення 220 000,00 грн, сплачених за неякісну бетонну суміш, поставлену за договором поставки №20240417-1 від 17.04.2024.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.02.2025 зустрічну позовну заяву ТОВ «Ставр Будіндустріт» до ТОВ «НСТ-Інжиніринг» про стягнення 220 000,00 грн прийняв до спільного розгляду із первісним позовом; зустрічні позовні вимоги ТОВ «Ставр Будіндустріт» до ТОВ «НСТ-Інжиніринг» про стягнення 220 000,00 грн об`єднав в одне провадження із первісним позовом у справі №910/479/25; постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 03.03.2025.

26.02.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «НСТ-Інжиніринг» надійшло клопотання про долучення доказів отримання ухвали суду від 10.02.2025.

26.02.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «НСТ-Інжиніринг» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому відповідач за зустрічним позовом заперечує проти задоволення зустрічного позову, посилаючись на те, що ТОВ «Ставр Будіндустріт» не надано належних доказів поставки товару неналежної якості. Більше того, ТОВ «Ставр Будіндустріт» не зверталося до ТОВ «НСТ-Інжиніринг» із письмовою вимогою щодо заміни товару.

26.02.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «НСТ-Інжиніринг» надійшли додаткові пояснення по справі.

03.03.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Ставр Будіндустріт» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

03.03.2025 підготовче засідання не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Бондарчук В.В. на лікарняному.

10.03.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Ставр Будіндустріт» надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

12.03.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «НСТ-Інжиніринг» надійшли заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

Господарський суд міста Києва ухвалами від 12.03.2025 повідомив сторін про призначення підготовчого засідання на 31.03.2025.

31.03.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.05.2025.

19.05.2025 у судове засідання з`явилися представники ТОВ «НСТ-Інжиніринг» та ТОВ «Ставр Будіндустріт».

Зокрема, у судовому засіданні представник ТОВ «НСТ-Інжиніринг» позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі, при цьому, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Представник ТОВ «Ставр Будіндустріт», у свою чергу, у судовому засіданні підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом, при цьому, у задоволенні первісного позову просив суд відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НСТ-Інжиніринг» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ставр Будіндустріт» (далі - покупець) укладено договір поставки №20240417-1, відповідно до якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця будівельні матеріали (бетон, бетонні суміші) надалі - продукція, а останній зобов`язався прийняти та оплатити її на умовах даного договору.

Найменування, обсяг (кількість), умови поставки та ціна кожної партії продукції вказується у видатковій накладній (п. 1.2. договору).

Згідно із п. 2.1. - 2.3. договору поставка продукції здійснюється постачальником або - за домовленістю сторін на умовах самовивозу транспортом покупця. Датою поставки продукції вважається дата, вказана у видатковій накладній. При цьому, сторони також домовилися, що ризик пошкодження або втрати (повної чи часткової) продукції переходить від постачальника до покупця з дати поставки продукції.

Відповідно до п. 3.1. договору ціна продукції вказується у видаткових накладних та становить 3 180,00 грн з ПДВ за метр кубічний продукції (бетону) з доставкою на об`єкт замовника.

У відповідності до п. 4.2. договору постачальник надає покупцю продукцію на умовах товарного кредиту, що не перевищує 100 м. куб. продукції. Покупець здійснює оплату в розмірі 100% від отриманої вартості партії продукції об`ємом 100 м. куб. не пізніше 3 (трьох) календарних днів з моменту її отримання. При цьому, покупець у будь-якому разі зобов`язується провести розрахунки за отриману будь-яку партію продукції не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її отримання. Розрахункова партія продукції становить 3 000 метрів кубічних.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що приймання продукції, що поставляється здійснюється: по якості відповідно документів про якість; по кількості відповідно до видаткової накладної. Приймання продукції по кількості та якості здійснюється покупцем в порядку і терміни, встановлені Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості №П-6, затвердженою наказом Держарбітражу СРСР від 15.06.1965, та Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості № П-7, затвердженою наказом Держарбітражу СРСР від 25.04.1966.

За змістом пункту 5.2. договору, в разі виявлення під час прийняття невідповідності якості продукції, вказаної в документі про якість, або кількості, вказаної у супроводжувальних документах на вантаж, покупець зобов`язаний негайно зупинити приймання такої продукції і протягом 24 годин з дати виявлення вказаних вище невідповідностей повідомити про це постачальника та викликати його повноважного представника для складання відповідного акту.

Якість продукції, що є предметом поставки за цим договором, повинна відповідати вимогам ДСТУ. Покупець підтверджує, що на момент укладення договору він ознайомлений з інформацією про продукцію у тій частині, яка відображена в чинних стандартах на продукцію (п. 6.1. та п. 6.2. договору).

Згідно із п. 7.2. договору, в разі порушення покупцем строків оплати продукції, встановлених в п. 4.2. договору, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла під час прострочення оплати, за кожен день такого прострочення оплати.

У пункті 7.4. договору сторони погодили, що неустойки/штрафи за цим договором стягуються за весь період прострочення, без урахування норми ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України стосовно обмеження такого строку шістьма місяцями.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Дата підписання договору зазначена в правому верхньому куті першої сторінки договору. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1. цього договору та закінчується 31.12.2024. Строк дії договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік у разі, якщо жодна зі сторін не направила рекомендованим листом повідомлення про припинення дії договору за 20 календарних днів до закінчення строку дії договору (п. 10.1. та п. 10.2. договору).

На виконання умов цього договору ТОВ «НСТ-Інжиніринг» поставило, а ТОВ «Ставр Будіндустріт» прийняло товар - БСГ В20 Р3 F200 W6 на загальну суму 505 620,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними: №40 від 21.06.2024 на суму 251 220,00 грн, №41 від 22.06.2024 на суму 133 560,00 грн, №45 від 08.08.2024 на суму 66 780,00 грн, №47 від 08.08.2024 на суму 54 060,00 грн.

ТОВ «Ставр Будіндустріт» гарантійним листом підтвердило поставку ТОВ «НСТ-Інжиніринг» бетону на суму 505 620,00 грн та зобов`язалось оплатити заборгованість до 01.09.2024.

У подальшому, ТОВ «Ставр Будіндустріт» за поставлений товар розрахувалося частково у розмірі 180 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками по рахунку ТОВ «НСТ-Інжиніринг» за 06.09.2024, за 19.09.2024, та за 25.10.2024 і не заперечується сторонами.

07.11.2024 ТОВ «НСТ-Інжиніринг» звернулося до ТОВ «Ставр Будіндустріт» із претензією за вих. №07/11 про сплату заборгованості на суму 325 620,00 грн за поставлений товар згідно з договором поставки №20240417-1 від 17.04.2024.

28.11.2024 ТОВ «Ставр Будіндустріт» здійснило оплату лише на суму 40 000,00 грн, (підтверджується банківською випискою по рахунку ТОВ «НСТ-Інжиніринг» за 28.11.2024),

внаслідок чого у ТОВ «Ставр Будіндустріт» утворилась заборгованість перед ТОВ «НСТ-Інжиніринг» у сумі 285 620,00 грн.

За таких обставин, у зв`язку із неналежним виконанням ТОВ «Ставр Будіндустріт» зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар за договором поставки №20240417-1 від 17.04.2024, ТОВ «НСТ-Інжиніринг» просить суд стягнути із ТОВ «Ставр Будіндустріт» заборгованість у розмірі 285 620,00 грн, а також 25 729, 60 грн - інфляційних втрат та 46 812,13 грн - пені, нарахованих за період з 23.07.2024 по 14.01.2025.

ТОВ «Ставр Будіндустріт», у свою чергу, не погоджуючись із позовними вимогами ТОВ «НСТ-Інжиніринг», звернулося до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з останнього 220 000,00 грн, сплачених за неякісну бетонну суміш, поставлену за договором поставки №20240417-1 від 17.04.2024.

При цьому, на підтвердження заявлених зустрічних позовних вимог ТОВ «Ставр Будіндустріт» надало суду протокол №192/08 від 30.08.2024 випробувань бетону монолітного фундаменту будинків № 24, № 27 неруйнівними методами контролю, що знаходяться в КМ «Sunrise Residence» по вул. Щаслива, 3 садового кооперативу «Стадне» в Бориспільському районі на території Гнідинської сільської ради, виконаних ТОВ «НВЦ «Київський Будпроект».

Зокрема, згідно із висновком, викладеним у цьому протоколі, за результатами випробувань бетону монолітного фундаменту будинків №24 :04:007:2835), № 27 :04:007:2838) неруйнівними методами контролю, що знаходяться в КМ «Sunrise Residence» по вул. Щаслива, 3 садового кооперативу «Стадне» в Бориспільському районі на території Гнідинської сільської ради, встановлено наступне: міцність бетону монолітних залізобетонних фундаментів будинків № 27, 24 відповідає класу С12/15 (В15) при коефіцієнті варіації 8%, згідно табл. 3.1. ДБН В.2.6-98:2009.

За вказаних обставин, ТОВ «Ставр Будіндустріт» вважає, що сплачені ним грошові кошти у розмірі 220 000,00 грн за поставлений товар підлягають поверненню, оскільки ТОВ «НСТ-Інжиніринг» поставило товар, а саме бетон нижчого класу міцності - В15, у той час як сторонами було погоджено поставку товару - бетону класу В20.

Отже, оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, при цьому, у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст. 13 ГПК України).

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Отже, судом вище встановлено, що 17.04.2024 між сторонами укладено договір поставки №20240417-1, відповідно до якого ТОВ «НСТ-Інжиніринг» поставило, а ТОВ «Ставр Будіндустріт» прийняло товар - БСГ В20 Р3 F200 W6 на загальну суму 505 620,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними: №40 від 21.06.2024, №41 від 22.06.2024, №45 від 08.08.2024, №47 від 08.08.2024 та не заперечується ТОВ «Ставр Будіндустріт».

З матеріалів справи вбачається, що товар прийнято відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) без будь-яких зауважень, видаткові накладні підписані уповноваженими представниками товариств та скріплені їх печатками.

Також, ТОВ «Ставр Будіндустріт» гарантійним листом підтвердило поставку ТОВ «НСТ-Інжиніринг» бетону на суму 505 620,00 грн та зобов`язалось оплатити заборгованість до 01.09.2024.

Статтею 530 ЦК України унормовано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, у відповідності до п. 4.2. договору постачальник надає покупцю продукцію на умовах товарного кредиту, що не перевищує 100 м. куб. продукції. Покупець здійснює оплату в розмірі 100% від отриманої вартості партії продукції об`ємом 100 м. куб. не пізніше 3 (трьох) календарних днів з моменту її отримання. При цьому, покупець у будь-якому разі зобов`язується провести розрахунки за отриману будь-яку партію продукції не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її отримання. Розрахункова партія продукції становить 3 000 метрів кубічних.

Судом встановлено, що ТОВ «Ставр Будіндустріт» за поставлений товар розрахувалося частково у сумі 220 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) за 06.09.2024, за 19.09.2024, за 25.10.2024 та за 28.11.2024.

Таким чином, заборгованість ТОВ «Ставр Будіндустріт» перед ТОВ «НСТ-Інжиніринг» за поставлений товар згідно договору поставки №20240417-1 від 17.04.2024 склала 285 620,00 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, як зазначено судом вище, ТОВ «Ставр Будіндустріт» за поставлений товар у повному обсязі не розрахувалось, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) у розмірі 285 620,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ТОВ «Ставр Будіндустріт» порушило умови договору поставки №20240417-1 від 17.04.2024 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог ТОВ «НСТ-Інжиніринг» про стягнення заборгованості за поставлений товар у сумі 285 620,00 грн.

Крім того, ТОВ «НСТ-Інжиніринг» просить суд стягнути із ТОВ «Ставр Будіндустріт» 25 729,60 грн - інфляційних втрат та 46 812,13 грн - пені, нарахованих за період з 23.07.2024 по 14.01.2025.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

За змістом положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, згідно із п. 7.2. договору, в разі порушення покупцем строків оплати продукції, встановлених в п. 4.2. договору, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла під час прострочення оплати, за кожен день такого прострочення оплати.

У п. 7.4. договору сторони погодили, що неустойки/штрафи за цим договором стягуються за весь період прострочення, без урахування норми ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України стосовно обмеження такого строку шістьма місяцями.

З наведеного вбачається, що сторони у п. 7.4. договору погодили, що положення ч. 6 ст. 232 ГПК України не застосовуються до спірних правовідносин щодо нарахування неустойки.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив надані ТОВ «НСТ-Інжиніринг» розрахунки пені та інфляційних втрат, і встановив, що їх обчислення здійснено арифметично вірно, що має наслідком задоволення цих вимог.

Щодо позовних вимог ТОВ «Ставр Будіндустріт» за зустрічним позовом про стягнення із ТОВ «НСТ-Інжиніринг» грошових коштів у розмірі 220 000,00 грн, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 678 ЦК України передбачено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Згідно із ч. 3 ст. 680 ЦК України, якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

При цьому, відповідно до п. 5.1. договору приймання продукції, що поставляється здійснюється: по якості відповідно документів про якість; по кількості відповідно до видаткової накладної. Приймання продукції по кількості та якості здійснюється покупцем в порядку і терміни, встановлені Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості №П-6, затвердженою наказом Держарбітражу СРСР від 15.06.1965, та Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості №П-7, затвердженою наказом Держарбітражу СРСР від 25.04.1966.

У пункті 5.2. договору передбачено, що в разі виявлення під час прийняття невідповідності якості продукції, вказаної в документі про якість, або кількості, вказаної у супроводжувальних документах на вантаж, покупець зобов`язаний негайно зупинити приймання такої продукції і протягом 24 годин з дати виявлення вказаних вище невідповідностей повідомити про це постачальника та викликати його повноважного представника для складання відповідного акту.

Якість продукції, що є предметом поставки за цим договором, повинна відповідати вимогам ДСТУ. Покупець підтверджує, що на момент укладення договору він ознайомлений з інформацією про продукцію у тій частині, яка відображена в чинних стандартах на продукцію (п. 6.1. та п. 6.2. договору).

Отже, як зазначено судом вище, у період з 21.06.2024 по 08.08.2024 ТОВ «НСТ-Інжиніринг» поставило, а ТОВ «Ставр Будіндустріт» прийняло товар - БСГ В20 Р3 F200 W6 на загальну суму 505 620,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними: №40 від 21.06.2024, №41 від 22.06.2024, №45 від 08.08.2024, №47 від 08.08.2024.

При цьому, як встановлено судом вище та не заперечується позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) зазначені вище видаткові накладні підписані представниками товариств та скріплені їх печатками.

Разом із тим, обґрунтовуючи позовні вимоги за зустрічним позовом ТОВ «Ставр Будіндустріт» зазначає, що ТОВ «НСТ-Інжиніринг» поставило товар, а саме бетон нижчого класу міцності - В15, у той час як сторонами було погоджено поставку товару - бетону класу В20.

Так, ТОВ «НСТ-Інжиніринг» долучило до матеріалів справи паспорти якості на суміш бетонну товарну В20P3 W6F200() (C16/20S3), відповідно до яких: «клас бетону за міцністю на стиск в проектному віці: В20; коефіцієнт варіації міцності бетону: 8%».

При цьому, на підтвердження неналежної якості поставленого бетону, ТОВ «Ставр Будіндустріт» долучило до позовних матеріалів за зустрічним позовом протокол № 192/08 від 30.08.2024 випробувань бетону монолітного фундаменту будинків № 24, № 27 неруйнівними методами контролю, що знаходяться в КМ «Sunrise Residence» по вул. Щаслива, 3 садового кооперативу «Стадне» в Бориспільському районі на території Гнідинської сільської ради, виконаних ТОВ «НВЦ «Київський Будпроект».

За висновком, який міститься в цьому протоколі, за результатами випробувань бетону монолітного фундаменту будинків №24 :04:007:2835), №27 :04:007:2838) неруйнівними методами контролю що знаходяться в КМ «Sunrise Residence» по вул. Щаслива, 3 садового кооперативу «Стадне» в Бориспільському районі на території Гнідинської сільської ради, встановлено наступне: міцність бетону монолітних залізобетонних фундаментів будинків №27, 24 відповідає класу С12/15 (В15) при коефіцієнті варіації 8%, згідно табл. 3.1. ДБН В.2.6-98:2009.

При цьому, з цього протоколу вбачається, що польові роботи проводились - 29.08.2024, а камеральні роботи - 30.08.2024.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ТОВ «Ставр Будіндустріт» зверталося до ТОВ «НСТ-Інжиніринг» з претензією щодо якості поставленого товару або для направлення представника постачальника для складання акту про виявлені дефекти щодо якості поставленого товару.

Більше того, судом встановлено, що після отримання протоколу № 192/08 від 30.08.2024, ТОВ «Ставр Будіндустріт» здійснило часткову оплату за поставлений товар на загальну суму 220 000,00 грн, зокрема:

- 06.09.2024 здійснено оплату на суму 50 000,00 грн;

- 19.09.2024 здійснено оплату на суму 100 000,00 грн;

- 25.10.2024 здійснено оплату на суму 30 000,00 грн;

- 28.11.2024 здійснено оплату на суму 40 000,00 грн.

Відтак, з наведеного вище вбачається суперечлива поведінка ТОВ «Ставр Будіндустріт».

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За вказаних обставин, дослідивши матеріали справи та заслухавши у судовому засіданні представників сторін, суд дійшов висновку, що ТОВ «Ставр Будіндустріт» не довело належними та допустимим доказами обставин, викладених у позовних вимогах, що має наслідком відмову у задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання первісного та зустрічного позовів покладаються на ТОВ «Ставр Будіндустріт».

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НСТ-Інжиніринг» задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставр Будіндустріт» (02094, місто Київ, вулиця Хоткевича Гната, будинок 12, офіс 177; ідентифікаційний код 41304614) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НСТ-Інжиніринг» (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Короленка, будинок 50, квартира 74; ідентифікаційний код 38564379) 285 620 (двісті вісімдесят п`ять тисяч шістсот двадцять) грн 00 коп. - заборгованості, 46 812 (сорок шість тисяч вісімсот дванадцять) грн 13 коп. - пені, 25 729 (двадцять п`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн 60 коп. - інфляційних втрат та 5 372 (п`ять тисяч триста сімдесят дві) грн 43 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставр Будіндустріт» - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повний текст рішення складено: 28.05.2025.

Суддя Віта БОНДАРЧУК