ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
19.05.2025 року м.Дніпро Справа № 904/4487/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач)
суддів: Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін: не з`явились;
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відшкодування понесених судових витрат у справі № 904/4487/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "НСА Шиппінг", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тех Інвест", м. Дніпро
про визнання банкрутом
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2024 у справі №904/4487/21 в задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх. № суду 980/24 від 15.10.2024) про перегляд ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2024 у справі № 904/4487/21 про затвердження звіту ліквідатора та закриття провадження у справі за нововиявленими обставинами - відмовлено.
Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 06.06.2024.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2025 у цій справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2024 у справі № 904/4487/21 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2024 у справі № 904/4487/21 залишено без змін; судові витрати ОСОБА_1 за подання скарги на ухвалу господарського суду покладено на апелянта.
25.04.2025 до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про відшкодування судових витрат звернувся апелянт. Просить відшкодувати йому судові витрати в загальному розмірі 9145.66 грн, з яких: 8653,68 грн. судового збору та 491,98 грн, які становлять поштові витрати.
Заява мотивована п.12 ч.3 ст.2 ГПК України, якою визначено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.04.2025 для розгляду заяви визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.
Ухвалою суду від 25.04.2025 прийнято заяву ОСОБА_1 до розгляду; розгляд заяви призначено на 19.05.2025.
16.05.2025 до суду від арбітражного керуючого Венської О.О. надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, оскільки вона у даний час буде перебувати у відрядженні в м.Київ (зареєстровано судом 19.05.2025).
Зазначене клопотання задоволено судом.
Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, будь-яких клопотань з цього приводу суду не надали.
В судовому засіданні 19.05.2025 підписано вступну і резолютивну частина додаткової постанови.
Розглянувши вказану заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що у задоволенні вказаної заяви слід відмовити, з огляду на наступне.
Відповідно до заяви про прийняття додаткового судового рішення про відшкодування понесених судових витрат при розгляді справи заявник просить відшкодувати йому судові витрати в загальному розмірі 9145,66 грн, з яких: 8653,68 грн. судового збору (за подачу заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду від 06.06.2024 щодо затвердження звіту ліквідатора і закриття провадження у справі про банкрутство у розмірі 4026грн. 00 коп. та комісії банку в розмірі 40,00грн (разом 4066,26 грн), за подачу апеляційної скарги у розмірі 4542 грн. 00 коп. та комісії банку в сумі 45,42 грн (разом 4587,42 грн)) та 491,98 грн, які становлять поштові витрати.
За приписами п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції має містити, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами п.12 ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення.
Відповідно до частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Звідси, поштові витрати можна віднести до витрат пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, що визначено п. 4 ч.3 ст.123 ГПК України.
Розподіл судових витрат передбачено ст.129 ГПК України, частинами 1, 4 якої встановлено, що судовий збір покладається:
1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;
2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частинами 1 та 2 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до матеріалів справи, у першій заяві по суті справі ОСОБА_1 (у заяві про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами) про судові витрати не наголошував; в той же час, в апеляційній скарзі останнім зазначено про необхідність вирішення питання компенсації судових витрат.
Постанову суду апеляційної інстанції ухвалено 24.04.2025, а 25.04.2025 заявником подана заява щодо відшкодування судових витрат.
Колегія суддів зауважує, що за приписами ч.1 ст.14 та ч.2 ст.237 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.
Так, оскаржуваним судовим рішенням (ухвалою господарського суду від 28.11.2024), в задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх. № суду 980/24 від 15.10.2024) про перегляд ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2024 у справі № 904/4487/21 про затвердження звіту ліквідатора та закриття провадження у справі за нововиявленими обставинами - відмовлено.
Як постановою суду апеляційної інстанції від 24.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду від 28.11.2024 залишено без змін.
За загальним правилом щодо розподілу судових витрат, наведеним у ч.4 ст.129 ГПК України, в разі відмови в позові витрати по справі покладаються на позивача.
Верховний Суд наголошував, що відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.
Отже, і при розгляді відповідної заяви ОСОБА_1 суд застосовує загальні положення про розподіл судових витрат.
Таким чином, з урахуванням відмови господарським судом ухвалою суду від 28.11.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо перегляду за нововиявленими обставинами ухвали суду від 06.06.2024 та залишення відповідної ухвали судом апеляційної інстанції без змін відповідно до постанови від 24.04.2025, витрати, які поніс заявник ( ОСОБА_1 ) і за подачу заяви, і за апеляційний розгляд мають покладатися на ОСОБА_1 та відшкодуванню не підлягають.
При цьому, колегія суддів наголошує, що постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2025 вже вирішувалось питання судових витрат, понесених ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги, і такі витрати покладені на нього.
З урахуванням наведеного, відсутні правові підстави для задоволення поданої ОСОБА_1 заяви про відшкодування йому судових витрат, понесених при розгляді справи №904/4487/21 (а саме судового збору за подання заяви про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами, судового збору за подання апеляційної скарги та поштових витрат).
Відповідно до ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відшкодування понесених судових витрат у справі №904/4487/21 відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст додаткової постанови виготовлено і підписано 23.05.2025.
Головуючий суддя О.Г. Іванов
Суддя Т.А. Верхогляд
Суддя Ю.Б. Парусніков