РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.05.2025Справа № 910/3357/25
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МБК Будресурс", м. Київ

про стягнення 300 061,01 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.03.2025 року до Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (позивач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МБК Будресурс" (відповідач) суми боргу в розмірі 300 061,01 грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору поставки №144/2/14 від 17.10.2014 року в частині оплати отриманого товару, з урахуванням Договору відступлення права вимоги (цесії) №06-08-2021/1 від 06.08.2021 року.

Згідно з п. 1 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2025 відкрито провадження у справі №910/3357/25 та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлялась ухвала суду від 02.04.2025 року.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №087 ухвалу суду від 02.04.2025 про відкриття провадження у справі не отримав, у зв`язку з чим конверт було повернуто до Господарського суду міста Києва.

Окрім того, 03.04.2025 року відповідачу направлялась повторно ухвала суду від 02.04.2025року з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №707, яку відповідач також не отримав, у зв`язку з чим конверт було повернуто до Господарського суду міста Києва.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення з відбитком календарного штемпелю про повернення поштового відправлення вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №910/3357/25 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Профіль України» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МБК Будресурс» (відповідач, покупець) укладено Договір поставки №144/2/14 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність профіль та комплектуючі для гіпсокартонних систем (надалі - товар), а покупець прийняти та сплатити товар за цінами в кількості, номенклатурі та асортименті, вказаними в накладних, які є невід`ємними частинами даного Договору.

Поставка товару за даним договором здійснюється на умовах СРТ відповідно до тлумачення Міжнародних правил «Інкотермс» (в редакції 2000 року). (п. 2.1. Договору).

Загальна кількість і вартість товару зазначена в накладних, які є невід`ємними частинами даного Договору. (п. 2.2. Договору).

Поставка вважається завершеною з моменту передачі товару покупцеві, що підтверджується накладною, підписаною уповноваженими представниками сторін, і за наявності необхідних товаросупровідних документів. (п. 2.5. Договору).

Відповідно до п. 5.4. Договору покупець здійснює оплату протягом 30 календарних днів з дати поставки товару.

Даний договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 року. У випадку, якщо по закінченню строку дії договору жодна сторона письмово не повідомила іншу сторону про наміри розірвати даний договір, то він вважається пролонгованим на 1 рік. (п. 9.1. Договору).

На підставі видаткової накладної №РН-0005514 від 22.10.2014 року ТОВ «ТД «Профіль України» було поставлено відповідачу товар на суму в розмірі 149 879,81 грн (товарно-транспортна накладна №22/10/14-22 від 22.10.2014 року).

На підставі видаткової накладної №РН-0005514 від 22.10.2014 року ТОВ «ТД «Профіль України» було поставлено відповідачу товар на суму в розмірі 150 181,20 грн (товарно-транспортна накладна №20/10/14-20 від 20.10.2014 року).

Товар за вказаними видатковими накладними було прийнято відповідачем без зауважень.

Як зазначено в позові, станом на 06 серпня 2021 року, заборгованість ТОВ «МБК Будресурс» перед ТОВ «ТД Профіль України» за поставлений товар згідно зазначених видаткових накладних становить 300 061,01 грн (149 879,81 грн + 150 181,20 грн = 300 061,01 грн).

В подальшому, ТОВ «ТД Профіль України», на підставі Постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 року у справі №904/3473/15, перебуває у ліквідаційній процедурі.

Ліквідатором ТОВ «ТД Профіль України» призначено арбітражного керуючого Лелеко Василь Володимировича, який діє на підставі Свідоцтва Міністерства юстиції про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 18 квітня 2013 року №695.

06 серпня 2021 року між ТОВ «ТД Профіль України» та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»» було укладено Договір №06-08-2021/1 відступлення права вимоги (цесії).

Відповідно до пункту 1.1. Договору №06-08-2021/1 відступлення права вимоги (цесії) від 06 серпня 2021 року, метою Договору є оформлення результатів купівлі-продажу (відступлення) майнових прав банкрута ТОВ «Торговий Дім Профіль України» на відкритих електронних торгах (аукціоні) у відповідності до чинного законодавства України, результати котрого оформлено Протоколом про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-07-25-000003-1 від 05 серпня 2021 року (оператор, через електронний майданчик якого Цесіонарієм/Покупцем подано пропозицію - ТОВ «Е-Тендер», 04119 м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21 літ. «А», ).

Згідно із пунктом 1.2. Договору №06-08-2021/1 відступлення права вимоги (цесії) від 06 серпня 2021 року, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «МБК БУДРЕСУРС», що іменується надалі "Боржник", виконання грошового зобов`язання у загальному розмірі 1 003 090, 61 грн, набутих Цедентом та належних останньому на підставі договору поставки №144/2/14 від 17 жовтня 2014 року, у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та/або неповним виконанням Боржником грошового зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару на підставі видаткової накладної №РН-0005499 від 20 жовтня 2014 року, видаткової накладної №РН-0005514 від 22 жовтня 2014 року та згідно договору поставки №144/2/14 від 17 жовтня 2014 року.

Пунктом 1.3., 1.6., 1.7. Договору №06-08-2021/1 відступлення права вимоги (цесії) від 06 серпня 2021 року, Сторони визначили, що на умовах даного Договору та на підставі протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-07-25-000003-1 від 05 серпня 2021 року, Цедент зобов`язується передати Цесіонарієві, за відповідним актом право вимоги до Боржника (дебіторська заборгованість) на підставі договору поставки №144/2/14 від 17 жовтня 2014 року у загальному розмірі 1 003 090, 61 грн.

За результатами укладення/підписання даного Договору, Цесіонарій наділяється всіма правами Цедента, що випливають із договору поставки №144/2/14 від 17 жовтня 2014 року, видаткової накладної №РН-0005499 від 20 жовтня 2014 року, видаткової накладної №РН-0005514 від 22 жовтня 2014 року.

На виконання умов даної угоди, ТОВ «ТД Профіль України» було передано ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»» на підставі акту перелік документів, що підтверджують права вимоги виконання ТОВ «МБК Будресурс» обумовленого зобов`язання.

ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»» зазначив, що доказами виконання власного грошового зобов`язання щодо оплати вартості придбаного майна на аукціоні, є безпосередньо зміст протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-07-25-000003-1 від 05 серпня 2021 року, котрий визначає, що переможцем було перераховано завчасно суму гарантійного внеску у розмірі 36 111,26 грн (платіжне доручення №286 від 05.08.2021 року) та публікація про часткове отримання коштів у сумі 3 611,13 грн (платіжне доручення №12492 від 10.08.2021 року) ліквідатором ТОВ «ТД Профіль України» як замовником аукціону на офіційному сайті.

У відповідності до пункту 4.4. Договору, сторони погодили те, що сповіщення Боржника про поступку права вимоги за цією Угодою, Первісним кредитором відбувається на власний розсуд та не є обов`язковим, оскільки при дійсності порушеного зобов`язання у розумінні статі 518 Цивільного кодексу України відсутність письмового повідомлення не звільняє боржника від відповідальності за порушене зобов`язання.

Звертаючись до суду, позивач зазначає, що суму боргу відповідачем сплачено не було у зв`язку з чим просить просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 300 061,01 грн

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину суд визнає Договір належною підставою, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та є фактично за своєю правовою суттю договором купівлі-продажу.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Судом встановлено факт передачі ТОВ «ТД Профіль України» відповідачу товару на суму в розмірі 300 061,01 грн, що підтверджується зазначеними вище документами.

Відповідно до п. 5.4. Договору покупець здійснює оплату протягом 30 календарних днів з дати поставки товару.

Таким чином, строк оплати ватості товару за Договором настав.

Не зважаючи на факт поставки товару, його прийняття відподно до умов Договору, відповідачем оплата товару у строк визначений Договором не здійснена, що не заперечено відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Відповідно до статі 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалося вище, товар прийнятий відповідачем, про що міститься відповідні підписи на видаткових накладних та відбитки печаток.

Враховуючи викладене, у відповідача виник обов`язок з оплати поставленого ТОВ «ТД Профіль України» товару.

Крім цього, відповідно до норми ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Як встановлено вище, згідно із пунктом 1.2. Договору №06-08-2021/1 відступлення права вимоги (цесії) від 06 серпня 2021 року, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «МБК Будресурс», що іменується надалі "Боржник", виконання грошового зобов`язання у загальному розмірі 1 003 090, 61 грн, набутих Цедентом та належних останньому на підставі договору поставки №144/2/14 від 17 жовтня 2014 року, у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та/або неповним виконанням Боржником грошового зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару на підставі видаткової накладної №РН-0005499 від 20 жовтня 2014 року, видаткової накладної №РН-0005514 від 22 жовтня 2014 року та згідно договору поставки №144/2/14 від 17 жовтня 2014 року.

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до пункту 4.4. Договору №06-08-2021/1 відступлення права вимоги (цесії) від 06 серпня 2021 року, сторони погодили те, що сповіщення Боржника про поступку права вимоги за цією Угодою, Первісним кредитором відбувається на власний розсуд та не є обов`язковим, оскільки при дійсності порушеного зобов`язання у розумінні статі 518 Цивільного кодексу України відсутність письмового повідомлення не звільняє боржника від відповідальності за порушене зобов`язання.

Таким чином, у відповідача наявний обов`язок сплатити непогашену ним суму заборгованості в розмірі 300 061,01 грн.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При вирішенні спору суд виходить з того, що з огляду на положення ст. ст. 6, 627 - 628, 638 Цивільного кодексу України, ст. ст. 42, 180 Господарського кодексу України, з яких випливає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства, зважаючи на факт виконання сторонами зобов`язань по договору, про що сторонами не заперечується, суд дійшов до висновку про укладення між сторонами договору з погодженням всіх його умов, які обумовлюються.

Згідно ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно до ст. 253 та ч. 5 ст. 254 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, враховуючи, що відповідачем не здійснено оплату заборгованості, суд дійшов до висновку, що у встановлений законом, статтею 692 ЦК України, строк, заборгованість в розмірі 300 061,01 грн, погашена не була та залишається непогашеною на даний час; позивачем належним чином відповідно до статей 525, 526, 655, 712, 901, 903 ЦК України та статей 181, 193 ГК України доведена, документально підтверджена і відповідачем не спростована.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача в розмірі 300 061,01 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про повне погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума основного боргу в розмірі 300 061,01 грн.

Судовий збір позивача у розмірі 3 600,38 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МБК Будресурс» (ідентифікаційний код 38987278, адреса: 02001, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 2-Б) на користь Товариства з омеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (ідентифікаційний код 38039872, місцезнаходження: 03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315) основну суму заборгованості в розмірі 300 061,01 грн (триста тисяч шістдесят одна гривня 01 копійка) та суму судового збору в розмірі 3 600,38 грн (три тисячі шістсот гривень 38 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. МОРОЗОВ