ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/628/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючий), Васьковського О.В., Пєскова В.Г.

за участю секретаря судового засідання Громак В.О.,

учасники справи:

боржник - Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз"

представник боржника - Русин Ю.Ю., адвокат за ордером,

розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Ковальчук М.М.,

представник арбітражного керуючого - Ніколаєнко Д.В., адвокат,

кредитор - Експортно-Імпортний Банк Сполучених Штатів (Export-Import Bank of The United States)

представник кредитора - Чуба В.Д., адвокат за ордером,

кредитор - Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"

представник кредитора - Орендівський В.І., адвокат за ордером,

кредитор - Іноземна юридична особа "Nibulon S.A."

представник кредитора - Слободяник О.П. адвокат, за ордером,

кредитор - Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор"

представник кредитора - Суярко М.О. адвокат, за ордером,

кредитор - Національний банк України,

представник кредитора - Пасацька В.В. (в порядку самопредставництва),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги

1. Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз"

2. Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор"

на ухвалу Господарського суду м. Києва (в частині кредиторських вимог Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." , Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів (Export-Import Bank of The United States) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України")

від 17.04.2024

у складі судді: Омельченко Л.В.,

та постанову Північного апеляційного господарського суду

від 16.01.2025

у складі колегії суддів: Пантелієнка В.О., (головуючий), Сітайло Л.Г.,

Остапенка О.М.,

у справі за заявою

Акціонерного товариства "Альфа-Банк", як правонаступника АТ "Укрсоцбанк"

до Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст ружу справи

1. Акціонерне товариство "Альфа-Банк" як правонаступник АТ "Укрсоцбанк" (в подальшому змінено назву на АТ "Сенс Банк") звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" (далі - ПрАТ "Компанія "Райз", боржник) у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 у справі № 910/628/20, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Компанія "Райз";

визнані грошові вимоги АТ "Альфа-Банк" до ПрАТ "Компанія "Райз" в розмірі 202 070 056,90 грн;

введено мораторій на задоволення вимог кредиторів;

введено процедуру розпорядження майном ПрАТ "Компанія "Райз";

призначено розпорядником майна ПрАТ "Компанія "Райз" арбітражного керуючого Костіна Сергія Олексійовича;

вирішено інші процедурні та процесуальні питання.

3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 у справі № 910/628/20 в частині призначення розпорядником майна ПрАТ "Компанія Райз" арбітражного керуючого Костіна С.О. - скасовано;

призначено розпорядником майна ПрАТ "Компанія Райз" арбітражного керуючого Ковальчука Миколу Миколайовича.

4. 31.03.2020 до місцевого господарського суду надійшла заява Акціонерного товариства "Український експортно-імпортний банк" (далі - АТ "Укрексімбанк") з кредиторськими вимогами до ПрАТ "Компанія "Райз" на загальну суму 3 994 147 835,97 грн. Також заявник просив окремо внести до реєстру вимог кредиторів відомості про майно боржника, яке відповідно до зазначеного переліку є предметом застави та іпотеки.

5. 06.04.2020 до місцевого суду господарського надійшла заява Експортно-імпортного банку Сполучених Штатів (Export-Import Bank of the United States, далі - Ексім Банк США) про визнання забезпечених та незабезпечених вимог кредиторів в розмірі 68 849 302,23 дол. США.

6. 14.04.2020 до місцевого господарського суду надійшла заява від Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." з кредиторськими вимогами до боржника в розмірі 2 365 129 487,52 грн.

7. 19.04.2023 на електронну пошту місцевого суду від Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." надійшла заява про уточнення кредиторських вимог.

8. Зміст касаційних скарг ПрАТ "Компанія "Райз" та Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" (далі - АТ "ЗНВКІФ "Фавор") свідчить про те, що скаржники оскаржують судові рішення лише в частині кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк", Ексім банку США та Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A.", тому в цьому розділі і далі судові рішення описуються лише в оскаржуваних частинах.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

9. Щодо кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк" до боржника в розмірі 3 994 143 631,97 грн., суди попередніх інстанцій встановили такі обставини справи:

- між AT "Укрексімбанк" та ПрАТ "Компанія "Райз" укладено Генеральну угоду № 15106N6 від 23.03.2006 із змінами і доповненнями (далі - Генеральна угода № 15106N6), відповідно до умов п. 1.1 ст. 1 якої зазначена угода регулює загальні засади співпраці між Банком та позичальником. Метою Генеральної угоди № 15106N6 є визначення загальних умов фінансування виробничої, інвестиційної, торгово-закупівельної та іншої діяльності позичальника шляхом укладання договорів про надання кредитних операцій, які зазначаються в Додатку 1 до цієї Генеральної угоди № 15106N6 та є її невід`ємною частиною (п. 1.3 ст. 1 Генеральної угоди № 15106N6);

- Додатком 1 до Генеральної угоди № 15106N6 визначено перелік кредитних договорів, укладених між Банком та позичальником, які є такими, що діятимуть у рамках Генеральної угоди № 15106N6, і є Додатками до неї, до яких, зокрема, віднесено Кредитний договір від 28.03.2014 № 151214К1 (далі - Кредитний договір № 151214К1). 07.10.2019 між AT "Укрексімбанк", ПрАТ "Компанія "Райз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" (далі - ТОВ "СП "Нива") укладено Договір про переведення боргу (далі - Договір про переведення боргу), за змістом якого ПрАТ "Компанія "Райз" перевело на ТОВ "СП "Нива" заборгованість за Генеральною угодою, що складається із заборгованості за Кредитним договором № 151214К1, а ТОВ "СП "Нива" погодилось та набуло усіх прав та обов`язків, пов`язаних із такою заборгованістю;

- у зв`язку з укладенням Договору про переведення боргу до Генеральної угоди № 15106N6 були внесені зміни додатковою угодою № 15106N6-0045 від 07.10.2019, відповідно до яких, зокрема, змінено сторону позичальника за Генеральної угодою № 15106N6 з ПрАТ "Компанія "Райз" на ТОВ "СП "Нива". У межах Генеральної угоди № 15106N6 між AT "Укрексімбанк" та ПрАТ "Компанія "Райз" укладено Кредитний договір № 151214К1, відповідно до підпункту 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 якого передбачено, що ліміт кредитної лінії: еквівалент 1 315 555 414,75 грн.; згідно із п. 2.4 ст. 2 Кредитного договору № 151214К1 кінцевий термін погашення Кредиту-К1 - 23.02.2017;

- у межах Кредитного договору № 151214К1 договори погодили, що позичальник сплачує Банку проценти за Кредит-К1, комісію за управління кредитною лінією та інші комісії/плати за цим договором, у розмірах та на умовах цього договору (п. 2.6 ст. 2 Кредитного договору № 151214К1). Відповідно до п. 3.1 ст. 3 Кредитного договору № 151214К1 тип процентної ставки за Кредитом-К1 - фіксована: 11,5% річних для дол. США; 20 % річних для гривні. Проценти за Кредитом-К1 нараховуються протягом усього строку користування Кредитом-К1 на залишок основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування Кредитом-К1 на основі банківського року;

- згідно з п. 10.2 ст. 10 Кредитного договору № 151214К1 у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) позичальником будь-яких грошових зобов`язань, визначених Кредитним договором № 151214К1, позичальник сплачує Банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов`язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов`язань. Пеня підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати на рахунок, відкритий відповідно до пп. (б) п. 5.11 ст. 5 Кредитного договору № 151214К1;

- у зв`язку з укладенням Договору, до Кредитного договору № 151214К1 були внесені зміни додатковим договором № 151214К1-0014 від 07.10.2019, відповідно до яких, зокрема: ПрАТ "Компанія "Райз" перевело на ТОВ "СП "Нива", а ТОВ "СП "Нива" набуло всі права та обов`язки позичальника, пов`язані з заборгованістю за Кредитним договором № 151214К1 на суму 109 757 032,27 дол. США та 21 637 265,98 грн. (що включає суму основного боргу, процентів за Кредитом-К1, комісій та всіх інших зобов`язань, передбачених Кредитним договором № 151214К1); змінено сторону позичальника за Кредитним договором № 151214К1 з ПрАТ "Компанія "Райз" на ТОВ "СП "Нива". 23.10.2019 до Кредитного договору № 151214К1 були внесені зміни додатковим договором № 151214К1-0015, відповідно до яких, зокрема, сторони Кредитного договору № 151214К1 домовились, що банк здійснює переведення заборгованості ТОВ "СП "Нива" у доларах США за Кредитним договором № 151214К1 у національну валюту України (гривню) за офіційним курсом Національного банку України на дату такого переведення (станом на 23.10.2019 офіційний курс НБУ - 24,844629 грн за 1 долар США) у т.ч.: за Кредит-К1 в розмірі 52 951 300,45 дол. США, а також за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 26 187 591,29 дол. США;

- з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною угодою № 15106N6, між АТ "Укрексімбанк" та ПрАТ "Компанія "Райз" укладено: договори застави № 151208Z156 від 06.11.2008, № 151209Z68 від 30.04.2009, № 151211Z111 від 16.09.2011; договори іпотеки № 151208Z14 від 14.02.2008, № 151207Z163 від 22.11.2007; № 151208Z136 від 28.11.2008, № 151208Z196 від 27.11.2008, № 151208Z19 від 14.02.2008, № 151207Z142 від 22.11.2007, № 15106Z110 від 28.03.2006, № 15106Z111 від 28.03.2006, № 15106Z112 від 28.03.2006, № 15106Z113 від 28.03.2006, № 151211Z112 від 16.09.2011, № 151210Z46 від 18.11.2010, № 151210Z26 від 22.03.2010, № 151209Z35 від 03.03.2009, № 151210Z50 від 30.06.2010, № 151209Z132 від 28.07.2009, № 151209Z74 від 22.06.2009. За змістом зазначених договорів застави та іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником відповідних положень Генеральної угоди № 15106N6 та укладеним в її рамках Кредитним договором № 151214К1 та/або невиконання Заставодавцем/Іпотекодавцем відповідних положень договорів застави та іпотеки, банк має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предметів іпотеки переважно перед іншими кредиторами;

- між AT "Укрексімбанк" та Закритим акціонерним товариством Науково-виробничим підприємством "Райз-Агро", яке у подальшому змінено на ПрАТ "Райз-Максимко", укладено Генеральну угоду № 15106N3 від 23.02.2006 із змінами і доповненнями (далі - Генеральна угода № 15106N3), за змістом п. 1.1 ст. 1 якої, зазначена угода регулює загальні засади співпраці між банком та позичальником. Метою Генеральної угоди № 15106N3 є визначення загальних умов фінансування виробничої, інвестиційної, торгово-закупівельної та іншої діяльності позичальника шляхом укладання договорів про надання кредитних операцій, які зазначаються в Додатку 1 до цієї Генеральної угоди № 15106N3 та є її невід`ємною частиною (п. 1.3 ст. 1 Генеральної угоди № 15106N3);

- за змістом статті 2 Генеральної угоди №15106N3 кредит - означає позичковий капітал у грошовій формі, який банк виділяє для фінансування діяльності позичальника на умовах, визначених цією Генеральною угодою № 15106N3 та на умовах Кредитних договорів, що укладаються в рамках цієї Генеральної угоди № 15106N3. Також за змістом положень та умов Генеральної угоди № 15106N3 банк проводить кредитні операції в межах загального ліміту заборгованості за Генеральною угодою, визначеного пп. 4.2.4. Генеральної угоди № 15106N3; банк встановлює позичальнику ліміти заборгованості за кредитними операціями, визначені в кредитних договорах, укладених з банком та позичальником, які після підписання стають невід`ємною частиною Генеральної угоди №15106N3 в порядку та на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового використання (пп. 4.2.1. п. 4.2. ст. 4 Генеральної угоди № 15106N3);

- Додатком 1 до Генеральної угоди № 15106N3 визначено перелік кредитних договорів, укладених між банком та позичальником, які є такими, що діятимуть у рамках Генеральної угоди № 15106N3, і є Додатками до неї, до яких, зокрема, віднесено: Кредитний договір від 27.06.2013 № 151213К5 (далі - Кредитний договір № 151213К5) та Кредитний договір від 28.03.2014 № 151214К2 (далі - Кредитний договір № 151214К2);

- 07.10.2019 між AT "Укрексімбанк", ПрАТ "Райз-Максимко" та ТОВ "СП "Нива" укладено Договір про переведення боргу (далі - Договір-2), відповідно до умов якого ПрАТ "Райз-Максимко" перевело на ТОВ "СП "Нива" заборгованість за Генеральною угодою № 15106N3, що складається із заборгованості за Кредитним договором № 151214К2 та Кредитним договором № 151213К5, а ТОВ "СП "Нива" погодилось та набуло усіх прав та обов`язків, пов`язаних із такою заборгованістю;

- у зв`язку з укладенням Договору-2, до Генеральної угоди № 15106N3 були внесені зміни додатковою угодою № 15106N3-0055 від 07.10.2019, відповідно до яких, зокрема, змінено сторону позичальника за Генеральної угодою № 15106N3 з ПрАТ "Райз- Максимко" на ТОВ "СП "Нива";

- також в межах Генеральної угоди №15106N3 між банком та ПрАТ "Райз-Максимко" укладено Кредитний договір №151214К5, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит (далі - Кредит-К5) для фінансування проекту на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності, цільового характеру використання та умові відкличності, відповідно до умов цього договору), а позичальник зобов`язався повернути Кредит-К5 та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором. Кредит-К5 надається позичальнику: шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії (ст. 1, п 3.2.3 ст. 3 Кредитного договору №151213К5);

- підпунктом 3.2.1 п. 3.2. ст. 3 Кредитного договору № 151213К5 передбачено ліміт кредитної лінії: еквівалент 75 685 587, 12 грн; згідно із пп. 3.2.2 п. 3.2. ст. З Кредитного договору №151213К5 кінцевий термін погашення Кредиту-К5 - 23.02.2017; положеннями п. 3.4 ст. 3 Кредитного договору №151213К5 визначено, що погашення Кредиту-К5 протягом дії договору здійснюється позичальником згідно з Графіком зміни ліміту заборгованості, який був встановлений Додатком 1 до Кредитного договору № 151213 К5;

- відповідно до пп. 3.5.1 п. 3.5. ст. 3 Кредитного договору №151213К5, позичальник сплачує банкові проценти за користування Кредитом-К5 у розмірі, зазначеному пп. 3.2.5 п. 3.2. ст. 3 Кредитного договору № 151213К5 у валюті Кредиту-К5. Такі проценти нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості за Кредитом-К5 із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів за користування Кредитом-К5 на основі банківського року у валюті Кредиту-К5;

- відповідно до пп. 3.2.5 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору №151213К5 тип процентної ставки за Кредитом-К5: у дол. США - змінювана та визначається таким чином: Базова ставка LIBOR для доларів США(6м)(індекс) + 7,7 %, але не менше ніж 8,5 % річних та не більше 14 % річних. Порядок зміни процентної ставки за користування Кредитом-К5 в дол. США визначено підпунктами 3.5.2, 3.5.3 п. 3.5. ст. 3 Кредитного договору №151213К5; у гривні - фіксована в розмірі 20 % річних;

- відповідно до пп. 3.2.6 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору №151213К5, позичальник взяв на себе зобов`язання сплачувати комісії, зокрема, за управління Кредитом-К5. Комісія за управління нараховується починаючи з дати укладання Кредитного договору № 151213К5 до дати повного виконання зобов`язань позичальником за основним боргом за Кредитом-К5, але не більше 90 днів (включно) з дати кінцевого терміну погашення Кредиту-К5, визначеного Кредитним договором №151213К5, у разі невиконання позичальником зобов`язань за основним боргом за Кредитним договором №151213К5;

- у зв`язку з укладенням Договору-2, до Кредитного договору № 151213К5 були внесені зміни додатковим договором № 151213К5-0018 від 07.10.2019, відповідно до яких, зокрема: ПрАТ "Райз-Максимко" перевело на ТОВ "СП "Нива", а ТОВ "СП "Нива" набуло всі права та обов`язки позичальника, пов`язані із заборгованістю за Кредитним договором № 151213К5 на суму 5 811 250,58 дол. США та 1 245 521,59 грн. (що включає суму основного боргу, процентів за Кредитом-К5, комісій та всіх інших зобов`язань, передбачених Кредитним договором № 151213К5), включаючи обов`язок по виконанню зобов`язань щодо погашення вказаного боргу; змінено сторону позичальника за Кредитним договором № 151213К5 з ПрАТ "Райз-Максимко" на ТОВ "СП "Нива";

- 18.10.2019 до Кредитного договору № 151213К5 були внесені зміни додатковим договором № 151213К5-0019, відповідно до яких, зокрема, сторони Кредитного договору № 151213К5 домовились, що банк здійснює переведення заборгованості ТОВ "СП "Нива" у доларах США за Кредитним договором №151213К5 у національну валюту України (гривню) за офіційним курсом Національного банку України на дату такого переведення (станом на 18.10.2019 офіційний курс НБУ - 24,733852 грн за 1 долар США) у т.ч.: за Кредитом-К5 в розмірі 3 060 000,00 дол. США, а також за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 1 123 786,87 дол. США;

- у межах Генеральної угоди №15106N3 укладено Кредитний договір № 151214К2, за змістом якого банк надав позичальнику кредит (далі - Кредит-К2), а саме грошові кошти, які банк надав для фінансування проекту на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності, цільового характеру використання та умові відкличності, відповідно до умов цього договору), а позичальник зобов`язався повернути Кредит-К2 та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором. Кредит-К2 надається позичальнику: шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії (ст. 1, п. 2 ст. 2 Кредитного договору № 151214К2);

- підпунктом 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Кредитного договору № 151214К2 передбачено, що ліміт кредитної лінії: еквівалент 243 524 285,72 грн.; згідно із п. 2.4 ст. 2 Кредитного договору №151214К2 кінцевий термін погашення Кредиту-К2 - 23.02.2017;

- положеннями п. 6.3 ст. 6 Кредитного договору № 151214К2 визначено, що погашення Кредиту-К2 протягом дії договору здійснюється позичальником згідно з Графіком зміни ліміту заборгованості, який був встановлений Додатком 1 до Кредитного договору № 151214К2;

- у межах цього договору позичальник сплачує банку проценти за Кредитом-К2, комісію за управління кредитною лінією та інші комісії/плати за цим договором, у розмірах та на умовах цього договору (п. 2.6 ст. 2 Кредитного договору № 151214К2). Відповідно до п. 3.1 ст. 3 Кредитного договору № 151214К2 тип процентної ставки за Кредитом-К2 - фіксована:11,5% річних для дол. США; 20 % річних для грн. Проценти за Кредитом-К2 нараховуються протягом усього строку користування Кредитом-К2 на залишок основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування Кредитом-К2 на основі банківського року;

- відповідно до п. 3.2 ст. 3, п 4.2. ст. 4 та п. 6.8 ст. 6 Кредитного договору № 151214К2, позичальник взяв на себе зобов`язання сплачувати комісії, зокрема, за управління Кредитом-К2. Комісія за управління нараховується починаючи з дати набуття чинності цим договором відповідно до пп. 14.1.1 Кредитного договору № 151214К2 і закінчуючи датою повного виконання зобов`язань з погашення Кредиту-2 (включно), але не більше 90 днів з дати повного погашення Кредиту-К2, зазначеної в п. 6.4. цього договору;

- згідно з п. 10.2 ст. 10 Кредитного договору № 151214К2 у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) позичальником будь-яких грошових зобов`язань, визначених Кредитним договором № 151214К2, позичальник сплачує Банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов`язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов`язань. Пеня підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати на рахунок, відкритий відповідно до пп. (б) п. 5.11 ст. 5 Кредитного договору № 151214К2;

- у зв`язку з укладенням Договору-2, до Кредитного договору № 151214К2 були внесені зміни додатковим договором № 151214К2-0013 від 07.10.2019, відповідно до яких, зокрема: ПрАТ "Райз-Максимко" перевело на ТОВ "СП "Нива", а ТОВ "СП "Нива" набуло всі права та обов`язки позичальника, пов`язані із заборгованістю за Кредитним договором № 151214К2 на суму 20 133 770,11 дол. США та 4 133 770,60 грн. (що включає суму основного боргу, процентів за Кредитом-К2, комісій та всіх інших зобов`язань, передбачених Кредитним договором № 151214К2), включаючи обов`язок по виконанню зобов`язань щодо погашення вказаного боргу; змінено сторону позичальника за Кредитним договором №151214К2 з ПрАТ "Райз- Максимко" на ТОВ "СП "Нива";

- 18.10.2019 до Кредитного договору № 151213К2 були внесені зміни додатковим договором № 151214К2-0014, відповідно до яких, зокрема, сторони Кредитного договору № 151214К2 домовились, що банк здійснює переведення заборгованості ТОВ "СП "Нива" у доларах США за Кредитним договором №151214К2 у національну валюту України (гривню) за офіційним курсом НБУ на дату такого переведення (станом на 18.10.2019 офіційний курс НБУ - 24,733852 грн за 1 долар США) у т.ч.: за Кредитом-К2 в розмірі 9 845 788,91 дол. США, а також за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 4 683 357,73 дол. США;

- з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною угодою № 15106N3 між АТ "Укрексімбанк", ПрАТ "Компанія "Райз" та ПрАТ "Райз-Максимко" (відповідно до Договору про внесення змін № 151213Р1-0010 від 18.10.2019 сторону замінено на ТОВ "СП "Нива") укладено Договір поруки від 25.01.2013 № 151213Р1 із змінами і доповненнями (далі - Договір поруки 1), за змістом пункту 2.1 ст. 2 Договору поруки 1 визначено, що Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед банком за своєчасне виконання позичальником основного зобов`язання в повному обсязі;

- крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною угодою № 15106N3, між АТ "Укрексімбанк" та ПрАТ "Компанія "Райз" укладено: договори застави № 15106Z60 від 20.03.2006, № 151209Z68 від 30.04.2009, № 151211Z111 від 16.09.2011; договори іпотеки № 151208Z50 від 08.05.2008, № 15106Z179 від 24.05.2006, № 15106Z81 від 24.03.2006, № 15106Z105 від 27.03.2006, № 151211Z112 від 16.09.2011, № 151210Z46 від 18.11.2010, № 151210Z26 від 22.03.2010, № 151209Z35 від 03.03.2009, № 151210Z50 від 30.06.2010, № 151209Z132 від 28.07.2009, № 151209Z74 від 22.06.2009. За змістом зазначених договорів застави та іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником відповідних положень Генеральної угоди № 15106N6 та укладеним в її рамках Кредитним договором № 151214К1 та/або невиконання Заставодавцем/Іпотекодавцем відповідних положень договорів застави та іпотеки, банк має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предметів іпотеки переважно перед іншими кредиторами;

- між AT "Укрексімбанк", ПрАТ "Компанія "Райз", ПрАТ "Райз-Максимко" та ТОВ "СП "Нива" укладено Генеральну кредитну угоду № 151213N3 від 24.07.2013 із змінами і доповненнями (далі - Генеральна угода №151213N3), метою якої є визначення загальних умов фінансування інвестиційної, торгово-закупівельної виробничої та іншої діяльності позичальника шляхом укладення Кредитних договорів. Сторони домовились, що для цілей цієї Генеральної угоди № 151213N3 застосовуються терміни в таких значенням (ст. 2 Генеральної угоди № 151213N3), зокрема: "Кредит" - грошові кошти, які Банк надає в рамках цієї Генеральної угоди № 151213N3 згідно з Кредитним договором на фінансування діяльності позичальника на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання та відкличності; "Кредитний договір" - будь-який договір, угода, правочин, що передбачає здійснення кредитних операцій та який укладається сторонами в рамках цієї Генеральної угоди № 151213N3 і є Додатком до нього;

- Додатком 1 до Генеральної угоди № 151213N3 визначено перелік кредитних договорів, укладених між Банком та позичальником, які є такими, що діятимуть у рамках Генеральної угоди, і є Додатками до неї, до яких, зокрема, віднесено: Кредитний договір від 24.07.2013 № 151213К12 (далі - Кредитний договір № 151213К12);

- у межах Генеральної угоди № 151213N3 між АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "СП "Нива" укладено Кредитний договір № 151213К12, за змістом якого банк надав позичальнику кредит (далі - Кредит-К12), а саме грошові кошти, які банк надав для фінансування проекту на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності, цільового характеру використання та відкличності), а позичальник зобов`язався повернути Кредит-К12 та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором. Кредит-К12 надається позичальнику: шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії (статті 1, 3 Кредитного договору № 151213К12).

- відповідно до пп. 3.2.5 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору № 151213К12 тип процентної ставки за Кредитом-К12: у дол. США - змінювана та визначається таким чином: Базова ставка LIBOR для дол. США (6м)(індекс) + 7,7 %, але не менше ніж 8,5 % річних та не більше 14 % річних. Порядок зміни процентної ставки за користування Кредитом-К12 в дол. США визначено підпунктами 3.5.2, 3.5.3 п. 3.5. ст. 3 Кредитного договору № 151213К12; у гривні - фіксована в розмірі 20 % річних;

- відповідно до пп. 3.2.6 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору № 151213К12, позичальник взяв на себе зобов`язання сплачувати комісії, зокрема, за управління Кредитом-К12. Комісія за управління нараховується починаючи з дати укладання Кредитного договору № 151213К12 до дати повного виконання зобов`язань позичальником за основним боргом за Кредитом-К12, але не більше 90 днів (включно) з дати кінцевого терміну погашення Кредиту-К12, визначеного Кредитним договором № 151213К12, у разі невиконання позичальником зобов`язань за основним боргом за Кредитним договором № 15121ЗК12;

- згідно з п. п. 7.1, 7.2 ст. 7 Кредитного договору № 151213К12 позичальник зобов`язується виконувати вимоги Кредитного договору № 151213К12. У разі невиконання зобов`язань згідно з пп. 3.4.1 п.3.4, 3.5.1 п. 3.5 ст. 3, ст. 4 Кредитного договору № 151213К12 позичальник сплачує пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору № 151213К12, і підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати на рахунок, зазначений у пп. (б) п. 3.8 ст. 3 Кредитного договору № 151213К12. 18.10.2019 до Кредитного договору № 151213К12 були внесені зміни додатковим договором № 151213К12-0019, відповідно до яких, зокрема, сторони Кредитного договору № 151213К12 домовились, що Банк здійснює переведення заборгованості ТОВ "СП "Нива" у доларах США за Кредитним договором № 151213К12 у національну валюту України (гривню) за офіційним курсом НБУ на дату такого переведення (станом на 18.10.2019 офіційний курс НБУ - 24,733852 грн за 1 долар США) у т.ч.: за Кредитом-К12 в розмірі 1 960 000,00 дол. США, а також за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 770 949,81 дол. США;

- з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною угодою № 151213N3 між АТ "Укрексімбанк" та ПрАТ "Компанія "Райз" укладено Договір поруки від 25.07.2013 № 151213Р17 із змінами і доповненнями (далі - Договір поруки-2) за змістом якого поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед банком за своєчасне виконання позичальником основного зобов`язання в повному обсязі. Положеннями п. 1.1 ст. 1 Договору поруки-2 врегульовано, що в даному договорі наведені нижче терміни використовуються у такому значенні: - "Кредитний договір" - Генеральна угода № 151213N3 (з усіма чинними договорами, укладеними у рамках вказаної Генеральної угоди № 151213N3, у тому числі після набуття чинності цим Договором поруки-2, які їй підпорядковуються, є додатками до неї, її невід`ємними частинами та складають з нею єдиний документ, а також з усіма чинними змінами, доповненнями, додатками та додатковими угодами до неї, у тому числі внесеними та укладеними після набуття чинності Договором поруки-2, які є її невід`ємними частинами та складають з нею єдиний документ), відповідно до якої банк та позичальник проводять (здійснюють) кредитні операції (у тлумаченні Закону України "Про банки і банківську діяльність") у рамках ліміту Генеральної угоди № 151213N3 у розмірі еквівалентному 572 920 225,30 грн, зі строком кредитування до 01.06.2018 (включно), а також на інших умовах, визначених вказаною Генеральною угодою № 151213N3, у тому числі після набуття чинності Договором поруки-2; - "Основне зобов`язання" - усі та будь-які грошові зобов`язання позичальника перед банком, встановлені Кредитним договором та чинним законодавством України, у тому числі, але не виключно, щодо повернення банку суми кредиту, щодо сплати процентів за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій (пені і штрафів) та інших платежів, а також щодо відшкодування банку усіх збитків, завданих несвоєчасним виконанням або невиконанням зобов`язань за Кредитним договором, та усіх витрат банку, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та погашенням кредиту;

- крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною угодою № 151213N3 між АТ "Укрексімбанк" та ПрАТ "Компанія "Райз" укладено Іпотечний договір № 151216Z4 від 22.09.2016.

- загальна сума заборгованості боржника перед АТ "Укрексімбанк" за твердженнями банку становить 7 305 082,51 дол. США та 3 788 788 769,40 грн. (розрахунки додаються), що разом станом на дату звернення до суду у гривневому еквіваленті становить 3 994 143 631,97 грн. і складається із заборгованості:

1) За Генеральною угодою № 15106N6 та укладеним в її рамках Кредитним договором № 151214К1 - 5 756 014,12 дол. США та 2 982 500 999,92 грн., в т.ч.: - 1 315 555 414,75 грн. - сума заборгованості за кредитом (основний борг); - 746 595 421,99 грн. - проценти за користування кредитом; - 15 274 785,36 грн. - комісія за управління кредитом; - 5 756 014,12 дол. США та 21 905 429,40 грн. - 3% річних згідно статтею 625 ЦК України за прострочення зобов`язань; - 5 933 146,43 грн. - втрати від інфляції; - 877 236 801,99 грн. - пеня;

2) За Генеральною угодою № 15106N3 та укладеними в її рамках: Кредитним договором №151213К5 - 304 346,46 дол. США та 157 986 072,46 грн., в т.ч.: 75 685 587,12 грн. - сума заборгованості за кредитом (основний борг); 33 369 243,11 грн. - проценти за користування кредитом; 885 524,12 грн. - комісія за управління кредитом; 304 346,46 дол. США та 1 305 209,42 грн. - 3% річних згідно із статтею 625 ЦК України за прострочення зобов`язань; 316 864,48 грн. - втрати від інфляції; 46 423 644,21 грн. - пеня; Кредитним договором № 151214К2 - 1 047 312,05 дол. США та 545 585 658,19 грн., в т.ч.: 243 524 285,72 грн. - сума заборгованості за кредитом (основний борг); - 133 889 958,85 грн. - проценти за користування кредитом; 2 943 040,77 грн. - комісія за управління кредитом; 1 047 312,05 дол. США та 4 159 647,63 грн. - 3% річних згідно ст. 625 ЦК України за прострочення зобов`язань; 1 097 066,70 грн. - втрати від інфляції; 159 971 658,52 грн. - пеня;

3) За Генеральною угодою № 151213N3 та укладеним в її рамках Кредитним договором № 151213К12 - 197 409,88 дол. США та 102 706 038,83 грн., в т.ч.: 48 478 349,92 грн. - сума заборгованості за кредитом (основний борг); 22 530 152,69 грн. - проценти за користування кредитом; 578 925,19 грн. - комісія за управління кредитом; 197 409,88 дол. США та 783 497,57 грн. - 3% річних згідно зі статтею 625 ЦК України за прострочення зобов`язань; 207 250,22 грн. - втрати від інфляції; 30 127 863,24 грн. - пеня;

- у зв`язку із невиконанням зобов`язань за вказаними вище генеральними угодами, АТ "Укрексімбанк" надіслав на адресу ПрАТ "Компанія "Райз" листи № 0019500/854-20 від 11.01.2020 та № 0019500/857-20 від 11.01.2020, однак заборгованість не була погашена.

10. Щодо грошових вимог Експортно-імпортного банку Сполучених Штатів (далі- Ексім Банк США) до боржника в розмірі 65 844 277,04 дол. США (забезпечені вимоги 40 859 242,89 дол. США), суди попередніх інстанцій встановили такі обставини справи:

- за змістом Кредитного Договору 1 (на Техніку) Приватна Корпорація Фінансування Експорту (PRIVATE EXPORT FUNDING CORPORATION (юридична особа, що створена та існує відповідно до законодавства штату Делавер, Сполучені Штати Америки); далі - ПЕФКО), надала ПАТ "Компанія "Райз" кредит на придбання сільськогосподарської техніки John Deere на загальну суму 58 181 050,33 дол. США зі сплатою 2,6 % річних за один транш та 2,8 % річних - за другий транш;

- вимоги Ексім Банку США до ПАТ "Компанія "Райз" за Кредитним Договором 1 (на Техніку) забезпечені заставою транспортних засобів (сільськогосподарської техніки John Deere). Вартість предмета забезпечення за Кредитним Договором 1 (на Техніку) складає 52 146 661,46 дол. США;

- кредит надавався двома траншами: транш 1 на суму 21 932 965,33 дол. США та транш 2 на суму 36 248 085,00 дол. США, що відображено в боргових інструментах від 20.05.2013, підписаних ПАТ "Компанія "Райз", за яким останнє безумовно зобов`язалося сплатити основну суму в розмірі 21 932 965,33 дол. США за траншем 1 та сплатити проценти, нараховані на баланс основної суми, непогашеної в будь-який момент, за ставкою 2,6% річних, та сплатити основну суму в розмірі 36 248 085,00 дол. США, а також проценти, нараховані на баланс основної суми, непогашеної в будь-який момент, за ставкою 2,8% річних. Відповідно до пункту 6.02 Кредитного договору 1 (на Техніку), якщо Ексім Банк США здійснить платіж на вимогу Кредитодавця стосовно будь-якого Боргового Інструменту, то, починаючи з дати здійснення такого платежу за вимогою, якщо будь-яка сума основного боргу або нарахованих процентів за цим Договором або будь-яким Борговим Інструментом, які мають бути сплачені на той момент Ексім Банку США, не буде сплачена повністю на дату, на яку її належить сплатити, через настання визначеної дати погашення, дострокового погашення чи інакше, то позичальник повинен сплатити Ексім Банку США на вимогу проценти, нараховані на таку несплачену суму (у міру, в яку це дозволено застосовним правом), за період від (та включаючи) дати невиконання платіжних зобов`язань до (але не включаючи) дати, на яку така сума буде сплаченою в повному обсязі за процентною ставкою річних, що дорівнює одному проценту (1%) річних зверх фіксованої ставки;

- у забезпечення належного виконання За Договором Застави Транспортних Засобів від 24.04.2013 ПАТ "Компанія "Райз" передала ПЕФКО у першочергову заставу з вищим пріоритетом транспортні засоби загальною вартістю 21 841 466,91 дол. США. Вартість Предмета застави зазначена в Додатку 1 (21 909 290,76 дол. США зі змінами, що внесені Додатковою Угодою № 1 до Договору Застави Транспортних Засобів від 24.04.2013). Застава забезпечує виконання Заставодавцем (ПАТ "Компанія "Райз") у повному обсязі будь-яких та всіх дійсних та майбутніх зобов`язань Заставодавця (ПАТ "Компанія "Райз") за Кредитним договором (Кредитним Договором 1 (на Техніку") та цим Договором щодо сплати на користь Заставодержателя (ПЕФКО) будь-яких коштів, включаючи основну суму боргу (основне зобов`язання за Кредитним Договором 1 (на Техніку"), проценти, неустойку (проценти на прострочені платежі та комісійні платежі за Кредитним договором, а також суми будь-яких витрат ("Основні зобов`язання"). Розмір основних зобов`язань визначається відповідно до умов Кредитного договору та цього Договору і становить суму, що неповернута на відповідну дату основна сума боргу за Кредитним договором, розмір якої може бути до 58 181 050,33 дол. США, а також належні до сплати на відповідну дату (і) проценти, неустойка та комісійні платежі за Кредитним договором, витрати та будь-які інші суми, які Заставодавець зобов`язаний сплатити на користь Заставодержателя за Кредитним договором та цим Договором;

- за Договором Застави Транспортних Засобів від 08.08.2013 ПАТ "Компанія "Райз" передала на користь ПЕФКО у першочергову заставу з вищим пріоритетом транспортні засоби загальною вартістю 30 237 370,70 дол. США.

- Договори Застави зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Загальна вартість предметів застави на момент укладення зазначених Договорів Застави Транспортних Засобів складала 52 146 661,46 дол. США. З 2015 року ПАТ "Компанія "Райз" перестало сплачувати кошти на погашення Основних Зобов`язань (тіла кредиту) за Кредитним Договором 1 (на Техніку"). У зв`язку з зазначеними обставинами ПЕФКО надала вимогу Ексім Банку США про платіж відповідно до умов гарантії Ексім Банку США, а банк сплатив суму зобов`язань боржника на користь ПЕФКО. 04.11.2015 ПЕФКО відступила Ексім Банку США права Кредитора за Кредитним Договором 1 (на Техніку), а також за всіма та будь-якими договорами, що забезпечують виконання Кредитного Договору 1 (в тому числі, за Договорами Застави Транспортних Засобів). Відступлення підписано уповноваженою особою, що засвідчено державним нотаріусом штата Нью-Йорк Енн Марі Мілано);

- 06.04.2016 було укладено Додатковий Договір № 1 до Кредитного Договору 1 (на Техніку), яким зафіксовано відступлення прав від ПЕФКО до Ексім Банку США. За змістом зазначеного договору Ексім Банк США став новим Кредитором за Кредитним Договором 1 (на Техніку), ставши правонаступником всіх прав та інтересів первісного кредитодавця - ПЕФКО;

- Додатковим Договором № 1 була погоджена реструктуризація кредиту та були змінені умови погашення Основних Зобов`язань за Кредитним Договором 1 (на Техніку), за змістом якого умови виплати Основного Зобов`язання такі: - для Траншу 1: (9) дев`ять піврічних платежів, які належні i підлягають сплаті кожного 25 лютого та 25 серпня, починаючи із 25.02.2018 з оплатою в розмірі 800 853,87 дол. США (перший платіж), інші платежі, що лишаються, повинні бути в розмірі 1 635 275,22 дол. США, за умови, що на Дату Остаточного Погашення, Кредит повинен бути погашений в повному обсязі, i також за умови, що проценти повинні сплачуватися на кожну дату виплати процентів, що означає 25 лютого та 25 серпня кожного року, починаючи з 25.08.2013; - для Траншу 2: (9) дев`ять піврічних платежів, які належні i підлягають сплаті кожного 25 лютого та 25 серпня, починаючи із 25.02.2018 з оплатою в розмірі 1 556 140,42 дол. США (перший платіж), інші платежі, що лишаються, повинні бути в розмірі 3 177 505,85 дол. США передбачено, що на дату остаточного погашення, кредит повинен бути погашений в повному обсязі, також передбачено, що проценти повинні сплачуватися на кожну дату виплати процентів, яка означає 25 лютого та 25 серпня кожного року, починаючи з 25.02.2014;

- 19.07.2018 ПЕФКО та Ексім Банк США також уклали Договір Відступлення, яким було підтверджено відступлення прав за Договорами Застави Транспортних Засобів від 24.04.2013 та від 02.02.2013 від ПЕФКО до Ексім Банку США; відомості про зміну заставодержателя із ПЕФКО на Ексім Банк США були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна;

- внаслідок відсутності платежів з боку ПрАТ "Компанії "Райз" 09.01.2019 Ексім Банк США надав ПАТ "Компанії "Райз" вимогу щодо виконання зобов`язань за Кредитним Договором 1 на загальну суму 48 559 553,17 дол. США. Ця вимога залишена боржником без задоволення;

- відповідно до Кредитного Договору 2 (на Елеватори) ПЕФКО надала ПАТ "Компанії "Райз" кредит на загальну суму 22 626 555,00 дол. США зі сплатою 3,42 % річних та датою остаточного повернення 25.02.2020. В обмін на отримане за Кредитним договором 2 (на Елеватори) ПрАТ "Компанія "Райз" надано борговий інструмент від 13.09.2013, за яким остання безумовно обіцяє сплатити основну суму в розмірі 22 626 555,00 дол. США та сплатити проценти, нараховані на баланс основної суми, непогашеної в будь-який момент, за ставкою 3,42 % річних;

- Ексім Банк США надав ПЕФКО гарантію у формі Листа (Договір у формі Листа про Плату за Надання Гарантії) від 13.09.2013 на випадок, якщо ПрАТ "Компанія "Райз" не виконає свої зобов`язання зі сплати коштів за Кредитним договором від 13.09.2013;

- починаючи з 2015 року ПАТ "Компанія "Райз" перестало сплачувати кошти на погашення кредиту за Кредитним договором 2 (на Елеватори) від 13.09.2013, тому ПЕФКО надала вимогу Ексім Банку США про платіж відповідно до умов гарантії, яка була виконана в повному обсязі. 04.11.2015 ПЕФКО відступила Ексім Банку США права Кредитора за Кредитним Договором 2 та за всіма та будь-якими договорами, що забезпечують виконання Кредитного Договору 2;

- 06.04.2016 був укладений Додатковий Договір № 1 до Кредитного Договору 2, яким зафіксовано відступлення прав від ПЕФКО до Ексім Банку США. Відповідно до вказаного договору Ексім Банк США став новим Кредитором за Кредитним Договором 2 (на Елеватори), ставши правонаступником всіх прав та інтересів первісного кредитора - ПЕФКО. Додатковим Договором до Кредитного Договору 2 були погоджені розмір та реструктуризація кредиту та були змінені умови погашення Основних Зобов`язань за Кредитним Договором 2 (на Елеватори);

- відповідно до пункту I.A.1) Додаткового Договору № 1 до Кредитного Договору 2 умови виплати Основного Зобов`язання такі: "шість (6) піврічних платежів, які належні i підлягають сплаті кожного 2-го лютого та 25 серпня, починаючи із платежу 25.02.2018 в розмірі 1 004 022,16 дол. США, а інші платежі, що лишаються, повинні бути в розмірі 3 280 204,03 дол. США, за умови, що на дату остаточного погашення, кредит повинен бути погашений в повному обсязі, i також за умови, що проценти повинні сплачуватися на кожну дату виплати процентів, що означає 25 лютого та 25 серпня кожного року, починаючи з 25.02.2014;

- 09.01.2019 Ексім Банк США звернувся до ПАТ "Компанія Райз" з повідомленням про невиконання зобов`язань за Кредитним договором від 13.09.2013 щодо сплати основного боргу та простроченої суми процентів. Ця вимога залишена боржником без задоволення;

- на підтвердження заявлених грошових вимог кредитором було надано до суду копії витягу із Закону Сполучених Штатів Америки про Експортно - Імпортний Банк від 1945 року (з перекладом українською мовою), Кредитного Договору від 27.03.2013 (номер операції Ексім Банку США- АР086748ХХ - Україна) зі змінами, що були внесені Додатковим Договором № 1 від 06.04.2016 (номер операції Ексім Банку США- АР086748ХХ - Україна) (з перекладом українською мовою), Боргового Інструменту за Траншем 1 на суму US$ 21 932 965,33 від 20.05.2013 та Боргового Інструменту за Траншем 2 на суму US$ 36 248 085,00 від 20.05.2013 (номер операції Ексім Банку - АР086748ХХ - Україна) (з перекладом українською мовою), Договору у формі Листа про Плату за Надання Гарантії від 03.04.2013 за операцією Ексім Банку США - АР086748ХХ - Україна, Договору Застави Транспортних Засобів від 24.04.2013, зі змінами та доповненнями, витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо реєстрації, внесення змін та продовження реєстрації застави за номером 13653623, Договору Застави від 08.08.2013, зі змінами та доповненнями, витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо реєстрації, внесення змін та продовження реєстрації застави за номером 13839165, Відступлення від 04.11.2015 за операцією Ексім Банку США - АР086748ХХ - Україна (з перекладом українською мовою), Договору Відступлення від 19.07.2018 за Договором Застави Транспортних Засобів від 24.04.2013 та Договором Застави від 08.08.2013, Повідомлення про Дефолт від 09.01.2019 за операцією Ексім Банку США - АР086748ХХ - Україна (з перекладом українською мовою), Відмови від попередніх умов від 12.07.2018 за операцією Ексім Банку США - АР086748ХХ - Україна (з перекладом українською мовою), Кредитного Договору від 13.09.2013 (Номер операції Ексім Банку США - АР087244ХХ - Україна) зі змінами, що були внесені Додатковим Договором № 1 від 06.04.2016 (Номер операції Ексім Банку США - АР087244ХХ - Україна) (з перекладом українською мовою), Боргового Інструменту на суму US$ 22 626 555 від 13.09.2013 (номер операції Ексім Банку США - АР087244ХХ - Україна) (з перекладом українською мовою), Договору у формі Листа про Плату за Надання Гарантії від 13.09.2013, Відступлення від 04.11.2015 за операцією Ексім Банку США - АР087244ХХ - Україна (з перекладом українською мовою), Повідомлення про Дефолт від 09.01.2019 за операцією Ексім Банку США - АР087244ХХ - Україна (з перекладом українською мовою), Відмови від попередніх умов від 12.07.2018 за операцією Ексім Банку США - АР087244ХХ - Україна (з перекладом українською мовою), посвідчена адвокатом копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія Довіреності Ексім Банку США від 21.11.2019 (з перекладом українською мовою).

11. Щодо грошових вимог Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." до боржника в розмірі 3 799 059 427,51 грн., суди попередніх інстанцій встановили такі обставини справи:

- між ПрАТ "Компанія "Райз" і Іноземною юридичною особою "Nibulon S.A." (утворена і зареєстрована за законодавством Швейцарської Конфедерації) були укладені контракти на поставку фуражної кукурудзи українського походження, а саме: Контракт № PSA296-FC від 21.04.2010; Контракт № PSA036-FC від 06.07.2010; Контракт № PSA037-FC від 06.07.2010;

- у зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань за зазначеними контрактами, кредитор звернувся до арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) з позовом від 30.08.2011;

- Арбітражний суд Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA 12.07.2012 ухвалив рішення № 14-399 про стягнення з боржника на користь кредитора в якості відшкодування збитків за невиконання зобов`язань 26 858 000 дол. США та відсотків на цю суму за ставкою 4% річних, що додаються поквартально, починаючи з 03.03.2011 і до дати сплати. Також суд вирішив, що боржник зобов`язаний сплатити всі витрати та мито за арбітраж;

- 23.05.2014 апеляційна колегія Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) ухвалила рішення № 4323А (і), яким рішення Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA) від 12.07.2012 № 14-399 змінила в частині розміру присудженої суми, яку боржник має сплатити кредитору: 17 536 000 дол. США в якості відшкодування збитків, а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально, за ставкою 4% з дати невиконання зобов`язань - 11.01.2011 і до дати повної сплати відшкодування збитків; підтримала порядок відшкодування арбітражних витрат, передбачений рішенням арбітражного суду першого рівня; поклала витрати на арбітраж за розгляд апеляції (за виключенням витрат кредитора як на торгового представника) на продавця-боржника; поклала витрати та збори за апеляцією - 53 594,85 фунти стерлінгів - на боржника;

- 11.08.2014 кредитор звернувся до боржника з листом щодо добровільного виконання рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 23.05.2014 2-223А(і), однак добровільно зазначене рішення боржник не виконав;

- кредитор звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про визнання та надання згоди на примусове знання на території України апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 23.05.2014, за результатами розгляду якого Святошинський районний суд міста Києва ухвалою у справі № 759/16206/14-ц задовольнив клопотання кредитора, визнав рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 23.05.2014 про стягнення з боржника на користь кредитора 17 536 000 дол. США збитків, 4% за період з 11.01.2011 до 29.01.2015 у розмірі 3 071 329,52 дол. США та 68 762,43 фунти стерлінгів арбітражних витрат, що за офіційним курсом НБУ на день постановлення ухвали становило 328 633 626,09 грн.; надав дозвіл на примусове виконання рішення; вирішив питання розподілу судових витрат;

- 06.12.2017 Апеляційний суд міста Києва ухвалою у справі № 759/16206/14-ц (апеляційне провадження 22-ц/796/12099/2017) скасував ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30.01.2015 та постановив нову ухвалу, якою клопотання кредитора задовольнив, визнав та надав дозвіл на примусове виконання на території України рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації зерном та кормами (GAFTA) від 23.05.2014 № 4323 А(і), згідно з яким рішення арбітражного суду першого рівня змінено відповідно до висновків рішення колегії апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації зерном та кормами (GAFTA). Також суд постановив, що боржник повинен сплатити кредитору 17 536 000 дол. США (станом на 06.12.2017 еквівалентно 476 354 918,40 грн.) в якості відшкодування збитків, а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально за ставкою 4% з дати невиконання зобов`язань - 11.01.2011 - і до дати повного відшкодування. Крім того витрати за розгляд справи апеляційною колегією Арбітражного суду Міжнародної асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) (за виключенням витрат кредитора як покупця на торгового представника) та витрати та збори за цією апеляцією на суму 53 594,85 фунтів стерлінгів (станом на 06.12.2017 еквівалентно 1 955 901,17 грн.) і судові витрати у розмірі 1 721,80 грн. несе продавець-боржник;

- 28.12.2018 Святошинським районним судом міста Києва на підставі ухвали Апеляційного суду міста Києва від 06.12.2017 видано виконавчий лист у справі № 759/16206/14-ц;

- ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06.12.2017 у справі № 759/16206/14-ц апеляційну скаргу представника ПАТ "Компанія "Райз" Мельник Наталії Степанівни задоволено частково;

ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30.01.2015 скасовано та постановлено нову, якою Клопотання стягувача Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." про визнання та надання згоди на виконання рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23.05.2014 № 4323А(і) про стягнення заборгованості з ПАТ "Компанія "Райз" - задоволено;

визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23.05.2014 № 4323А(і), згідно з яким рішення арбітражного суду першого рівня змінюється, відповідно до висновків цього рішення;

Продавці-Апелянти - ПАТ "Компанія "Райз" повинні сплатити Покупцям-Відповідачам - Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." 17 536 000,00 (сімнадцять мільйонів п`ятсот тридцять шість тисяч) доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України гривні щодо долара США станом на 06.12.2017 становить 476 354 918,40 грн., в якості відшкодування збитків, а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально, за ставкою 4% (чотири відсотки) з дати невиконання зобов`язань - 11.01.2011, і до дати повної сплати відшкодування збитків.

Порядок відшкодування арбітражних витрат, передбачений рішенням суду першого рівня, підтримується.

Витрати на арбітраж за розгляд цієї Апеляції (за виключенням витрат Відповідачів-Покупців - Іноземної юридичної особи "Nibulon SA" на їх торгового представника) несуть Продавці-Апелянти - ПАТ "Компанія "Райз".

Витрати та збори за цією апеляцією:-

Фунтів стерлінгів:

- Збори Асоціації - 5 463,29

- Збори Апеляційної ради - 48 131,56

- ПДВ - 0.00, - 53 594,85 фунтів стерлінгів,

53 594,85 фунтів стерлінгів, що за офіційним курсом Національного банку України гривні щодо фунта стерлінга станом на 06 грудня 2017 року становить 1 955 901,17 грн., сплачуються Продавцями - ПАТ "Компанія "Райз";

стягнув з ПАТ "Компанія "Райз" (код 13980201) на користь Іноземної юридичної особи "Nibulon SA" (2067, Авеню де ля Гер, 49, СН-2001 Ньовшатель, Швейцарія, номер ПДВ 652155, реєстраційний номер 02129/2006/, федеральний номер СН-645-41001762-3, податковий ідентифікаційний номер 38092) судові витрати в розмірі 1 721,80 грн.";

- ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06.12.2017 у справі № 759/16206/14-ц залишено без змін;

- боржник сплатив кредиторові судові витрати у розмірі 1 721,80 грн. в примусовому порядку після відкриття виконавчого провадження, однак в іншій частині боргові зобов`язання не виконав;

- станом на дату подання заяви з грошовими вимогами до боржника кредитором заявлені грошові вимоги до боржника: сума збитків у розмірі 17 536 000 доларів США - 486 690 636,80 грн., розмір складних відсотків на суму збитків в розмірі 17 536 000 дол. США, що розраховані кредитором поквартально за ставкою 4% з дати невиконання зобов`язань з 11.01.2011 - і до 26.02.2020 становить 55 918 424,46 дол. США - 1 551 948 768,90 грн. (курс НБУ станом на 02.04.2020 становив 27,7538 грн. за 1 дол. США);

- 19.04.2023 кредитор (Іноземна юридична особа "Nibulon S.A."), посилаючись на частину другу статті 625 Цивільного кодексу України, подав заяву про збільшення кредиторських вимог внаслідок донарахування відсотків відповідно до рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 23.05.2014 № 4323А(і) на суму 40 126 507,14 дол. США період з 01.01.2020 до 01.04.2023;

- на підтвердження заявлених грошових вимог кредитором надано до суду копії: витягу з Комерційного реєстру кантону Невшатель (апостиль), статуту Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." (апостиль), контрактів № PSA296-FC від 21.04.2010, № PSA036-FC від 06.07.2010, № PSA037-FC від 06.07.2010, рішення Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 12.07.2012 № 14-399 (апостиль), рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 23.05.2014 № 4323А(і) (апостиль), листа іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." від 11.08.2014, ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 30.01.2015 у справі № 759/16206/ 14-ц, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 06.12.2017 у справі № 759/16206/14-ц, ухвали Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2015 у справі № 759/16206/14-ц, виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва від 28.12.2017 у справі № 759/16206/14-ц, постанови державного виконавця від 22.01.2018 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, постанови державного виконавця від 22.01.2018 про зміну назви сторони виконавчого провадження № НОМЕР_1, постанови державного виконавця від 22.01.2018 про зупинення вчинення виконавчих дій № НОМЕР_1, висновку експерта від 18.11.2022 № 056/155 ДП "Українське бюро лінгвістичних експертиз", ухвали Київського апеляційного суду № 759/16206/14-ц від 23.12.2022, Експертно-правового висновку Марка Джоунза, адвоката Колегії адвокатів Англії та Уельсу від 06.03.2019, Експертного заключення Грехема Моріса Перрі, кваліфікованого арбітра GAFTA, Висновку експертів КНДІСЕ за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи № 12646/12647/19-72 від 26.04.2019, Висновку судового експерта Пилипенко В.В. № 21/06/19 за результатами проведення судово-економічної експертизи від 21.06.2019, висновок експертиза результатами проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 29887/20-39 від 28.12.2020.

Короткий зміст ухвали місцевого суду

12. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2024 у справі № 910/628/20, зокрема, визнано:

- кредиторські вимоги Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." на загальну суму 2 331 693 040,26 грн, а саме:

4 204,00 грн. (судовий збір) - перша черга;

2 331 688 836,26 грн. - четверта черга, з правом вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів боржника;

відмовлено у задоволенні вимог на суму 1 467 370 591,25 грн. (40 126 518,14 дол. США);

- кредиторські вимоги Ексім Банку США на загальну суму 1 817 056 042,04 грн., а саме:

4 204,00 грн. - перша черга,

551 306 913,64 грн. - четверта черга - з правом вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів боржника;

внесено окремо до реєстру вимог кредиторів відомості про майно, яке є предметом застави згідно (за Договорами Застави Транспортних Засобів) на суму 1 265 744 924,40 грн.;

- кредиторські вимоги АТ "Укрексімбанк" на загальну суму 3 994 143 631,97 грн., а саме:

4 204,00 грн. - перша черга;

539 572 195,54 грн. - четверта черга,

236 523 165,97 грн. - шоста черга, з правом вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів боржника";

- внесено окремо до реєстру вимог кредиторів відомості про майно, якими забезпечено грошові вимоги АТ "Укрексімбанк" до боржника на суму 3 218 044 066,46 грн.

12.1. Місцевий господарський суд щодо кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк" зазначив, що:

- сума заборгованості станом на 07.10.2019, в тому числі і нараховані після спливу визначеного Кредитними договорами строку погашення заборгованості проценти за користування кредитними коштами, визнана як ТОВ "СП "Нива", так і боржником ПрАТ "Компанія "Райз", що підтверджуються змінами до Генеральної угоди № 15106N6 від 23.03.2006, Генеральної угоди № 15106N3 від 23.02.2006, Кредитних договорів, а також Договорами про переведення боргу від 07.10.2019;

- суд перевірив розрахунок заявлених сум процентів за користування кредитними коштами та визнав їх такими, що здійснені відповідно до умов укладених договорів. Також суд перевірив розрахунок заявлених сум комісії та визнав їх такими, що здійснені відповідно до умов укладених договорів та дорівнюють: Кредитний договір №151214К1 - 15 274 785,36 грн., Кредитний договір № 151213К5 - 885 524,12 грн., Кредитний договір № 151214К2 - 2 943 040,77 грн., Кредитний договір № 151213К12 - 578 925,19 грн.;

- суд перевірив наданий АТ "Укрексімбанк" розрахунок трьох процентів річних, визнав його арифметично вірним та здійсненим із дотриманням приписів чинного законодавства, а саме: Кредитний договір № 151214К1 - 5 756 014,12 дол. США (161 816 522,55 грн. за курсом станом на 24.03.2020 - 28,1126) та 21 905 429,40 грн., всього 183 721 951,95 грн., Кредитний договір № 151213К5 - 304 346,46 дол. США (8 555 970,30 грн. за курсом станом на 24.03.2020 - 28,1126) та 1 305 209,42 грн., всього 9 861 179,72 грн, Кредитний договір № 151214К2 - 1 047 312,05 дол. США (29 442 664,74 грн. за курсом станом на 24.03.2020 - 28,1126) та 4 159 647,63 грн., всього 33 602 312,37 грн., Кредитний договір № 151213К12 - 197 409,88 дол. США (5 549 705,00 грн. за курсом станом на 24.03.2020 - 28,1126) та 783 497,57 грн., всього 6 333 202,57 грн;

- суд перевірив розрахунок заявлених сум інфляційних втрат та визнано їх такими, що здійснені арифметично вірно та дорівнюють: Кредитний договір № 151214К1 -5 933 146,43 грн., Кредитний договір № 151213К5 - 316 864,48 грн., Кредитний договір № 151214К2 - 1 097 066,70 грн., Кредитний договір № 151213К12 - 207 250,22 грн.;

- суд дійшов висновку, що, оскільки нарахування та сплата пені визначена умовами КД № 151214К1, КД № 151214К2 та КД № 151213К5, пеня являється "іншим зобов`язанням, передбаченим Кредитним договором" та включена до складу Боргу;

- боржник ПрАТ "Компанія "Райз" підтвердив, що після укладення Договорів про переведення боргу та зміни боржника за ГУ № 15106N6 та ГУ № 15106N3, забезпечення за договорами забезпечення не припиняється і зберігається у якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаними генеральними угодами;

- укладенням Договорів про переведення боргу, а також відповідних змін до ГУ № 15106N6 та ГУ № 15106N3, Кредитних договорів та договорів забезпечення, сторони відповідних правочинів визнали наявну станом на 07.10.2019 заборгованість, тому строк позовної давності щодо відповідних зобов`язань, в тому числі й щодо нарахованої пені, з 07.10.2019 перервався. Також частковим погашенням заборгованості за КД № 151213К12 після 23.02.2017, укладенням відповідних змін до КД № 151213К12 18.10.2019 щодо переведення заборгованості в національну валюту України, сторони відповідного правочину визнали наявну станом на 17.10.2019 заборгованість, тому строк позовної давності щодо відповідних зобов`язань, в тому числі й щодо нарахованої пені, з 18.10.2019 перервався;

- грошові вимоги до ПрАТ "Компанія "Райз" у розмірі 3 994 143 631,97 грн. заявлені відповідно до частини другої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, а АТ "Укрексімбанк" є забезпеченим кредитор на суму 3 218 048 270,47 грн., залишок вимог у розмірі 776 095 361,50 грн. вважаються незабезпеченими.

12.2. Щодо кредиторських вимог Ексім Банку США, місцевий господарський суд зазначив, що:

- за умовами Кредитного договору від 27.03.2013 (пункт 6.02) нарахування процентів здійснюється за весь строк користування кредитними коштами, що узгоджується із законодавством штату Нью-Йорк, яким сторони погодили керуватися за пунктом 12.01 Кредитного договору, однак зазначив, що у цьому випадку має місце вирішення не спору за Кредитним договором від 27.03.2013, а процесуальне врегулювання банкрутства ПрАТ "Компанія "Райз", що здійснюється за законодавством України відповідно до КУзПБ;

- суд не прийняв до уваги надані ПАТ "Компанія "Райз" розрахунки процентів за користування кредитом, оскільки такі розрахунки здійсненні з огляду на 365 днів на рік, у той час, як умовами Кредитного договору від 27.03.2013 передбачено формулу із застосуванням 360 днів на рік (пункт 13.01.);

- перевіривши розрахунок розміру вимог Ексім Банку США за Кредитним Договором 1 (на техніку) від 27.03.2013 - за Першим траншем 2.6% за п. п. 6.02 (а)(і), та 3.6% за (п. 6.02 (b)(і), період нарахування з 25.08.2015 по 24.02.2020; за Другим траншем 2,8% за п. п. 6.02 (а)(і), та 3.8% за (п. 6.02 (b)(і), період нарахування з 25.02.2015 по 24.08.2020; за Кредитним Договором 2 (на Елеватори) від13.09.2013 - 3,42% за п. п. 6.02 (а)(і), та 4,42 % за (п.6.02 (b)(і) період нарахування з 24.08.2015 по 24.02.2020, суд дійшов висновку про правильність наданого обрахунку відповідно до розмірів процентів, зазначених у Кредитних Договорах;

- здійснюючи перевірку розрахунку суд врахував уточнення вимог Ексім Банком США від 07.06.2023, за змістом яких надано розрахунок заборгованості за період до 24.02.2020;

- суд зазначив, що Марченко О.І. законно в якості адвоката представляв інтереси Ексім Банку США, що підтверджено Довіреністю від 21.11.2019, Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/2402 від 26.12.2019, Договором про надання правової допомоги від 31.01.2020;

- суд встановив, що у наданому розпорядником майна боржника повідомленні зазначено неправильні суми основного зобов`язання, а розрахунок процентів за прострочення платежу здійснено всупереч умов Кредитних Договорів і нараховувався на невірно визначену суму основного зобов`язання;

- всі зобов`язання ПАТ "Компанія "Райз" за Кредитним Договором 1 (на Техніку) є забезпеченими заставою Техніки (транспортних засобів) відповідно до Договорів Застави Транспортних Засобів;

- вимоги до ПАТ "Компанії "Райз" за Кредитним Договором 2 (на Елеватори), включно з відхиленими вимогами на суму 3 280 204,03 дол. США, виникли у 2013 році, коли боржник отримав Кредит на Елеватори від ПЕФКО, який був первісним кредитором за Кредитним Договором 2 (на Елеватори). 06.04.2016 боржник визнав існування вимог Ексім Банку США за Кредитом на Елеватори, що виникли ще в 2013 році і перейшли від ПЕФКО до Ексім Банку США 04.11.2015 відповідно до Додаткового Договору № 1 та Приєднання до Кредитного Договору 2 (на Елеватори);

- Ексім Банк США звернувся до суду із заявою 03.04.2020 (шляхом направлення заяви засобами поштового зв`язку), тому розрахунок гривневого еквіваленту суми кредиторських вимог здійснюється за курсом НБУ станом на 03.04.2020, який становить 27,5962 грн за 1 долар США та складає 1 817 051 838,04 грн. (65 844 277,04 дол. США);

- суд звернув увагу, що разом з визнаними судом грошовими вимогами кредитора до реєстру вимог кредиторів також підлягає включенню судовий збір, сплачений за подання до суду заяви з грошовими вимогами до боржника у розмірі 4 204,00 грн.;

12.3. Щодо грошових вимог Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." до боржника в розмірі 3 799 059 427,51 грн., суд першої інстанції зазначив:

- суд критично поставився до аргументів боржника та розпорядника майна боржника щодо порядку нарахування та природи відсотків, оскільки рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) № 4323А(і) від 23.05.2014, дозвіл на виконання якого надано ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06.12.2017 у справі № 759/16206/14-ц, не містить двозначності стосовно розміру збитків, розміру та порядку нарахування відсотків які боржник має сплатити на користь стягувача;

- питання, що виносились за власною ініціативою представниками кредитора та боржника для дослідження експертами не потребують спеціальних знань, оскільки резолютивна частина ухвали Апеляційного суду міста Києва від 06.12.2017 викладена чітко і зрозуміло, не потребують додаткового роз`яснення або тлумачення;

- відповідно до змісту судових рішень у справі № 759/16206/14-ц ПрАТ "Компанія "Райз" повинна сплатити іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." 17 536 000,00 дол. США в якості відшкодування збитків, а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально, за ставкою 4 % з дати невиконання зобов`язань з 11.01.2011, і до дати повної сплати відшкодування збитків;

- суд перевірив розрахунок сум, наданий разом із заявою про кредиторські вимоги на суму 2 365 129 487,52 грн, та визнав його такими, що здійснений відповідно до рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 23.05.2014 № 4323А(і), дозвіл на виконання якого надано ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06.12.2017 у справі № 759/16206/14-ц;

- суд відмовив у задоволенні заяви іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." від 19.04.2023 про збільшення кредиторських вимог на суму 40 126 518,14 дол. США (1 467 370 591,25 грн.), яка є складними відсотками на суму збитків, що розраховані поквартально за ставкою 4% з 01.04.2020 по 01.04.2023, оскільки ухвалою суду від 26.02.2020 було відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Компанія "Райз" та запроваджено мораторій на задоволення вимог кредиторів, тому заявлені вимоги є поточними;

- заперечення боржника та розпорядника майна боржника щодо стягнення 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу України суд визнав необґрунтованими, оскільки, зважаючи на юридичну природу зобов`язання, на нього поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного Кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Перевіривши наданий кредитором розрахунок, суд визнав його арифметично вірним та здійсненим із дотриманням приписів чинного законодавства.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

13. Постановою від 16.01.2025 Північний апеляційний господарський суд апеляційні скарги ПрАТ "Компанія "Райз" і АТ "ЗНВКІФ "Фавор" залишив без задоволення;

ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.04.2024 у справі №910/628/20 залишив без змін у частині:

визнання кредиторських вимог Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." на загальну суму 2 331 693 040,26 грн., а саме: 4 204,00 грн. (судовий збір) - перша черга; 2 331 688 836,26 грн. - четверта черга, з правом вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів боржника;

визнання кредиторських вимог Компанії "Дойче Трасті Кампані Лімітед" (DEUTSCHE TRUSTEE COMPANY LIMITED) на загальну суму 20 372 468 988,7 грн., а саме: 4 204,00 грн. - перша черга; 20 372 464 784,70 грн. четверта черга, з правом вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів боржника;

визнання кредиторських вимог Ексім Банку США на загальну суму 1 817 056 042,04 грн., а саме: 4 204,00 грн. - перша черга, 551 306 913,64 грн. - четверта черга - з правом вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів боржника; внесення окремо до реєстру вимог кредиторів відомостей про майно, яке є предметом застави згідно (за Договорами Застави Транспортних Засобів) на суму 1 265 744 924,40 грн.;

визнання кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк" на загальну суму 3 994 143 631,97 грн., а саме: 4 204,00 грн. - перша черга; 539 572 195,54 грн. - четверта черга з правом вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів боржника; 236 523 165,97 грн. - шоста черга,

окремо внесених до реєстру вимог кредиторів відомості про майно, якими забезпечено грошові вимоги АТ "Укрексімбанк" до боржника на суму 3 218 044 066,46 грн.

13.1. Щодо кредиторських вимог Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." апеляційний господарський суд зазначив:

- кредитор виконав вимоги закону України щодо переліку документів, які повинні подаватися одночасно з таким клопотанням, тому суд першої інстанції правильно поставився критично до аргументів боржника та розпорядника майна боржника стосовно порядку нарахування та природи відсотків;

- чинний Цивільний процесуальний кодекс України закріпив повноваження виконавця щодо нарахування відсотків та (або) пені до моменту виконання рішення, тому проведення виконавцем розрахунку відсотків не є втручанням у відносини, врегульовані в арбітражному застереженні, та не може вважатися виходом за межі повноважень і порушенням публічного порядку;

- суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоцільність залучення висновків експертиз, оскільки питання, які виносились представниками кредитора та боржника для дослідження експертами, не потребували спеціальних знань;

- місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі контрактів, є грошовим зобов`язанням, тому, зважаючи на таку юридичну природу, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.

13.2. Щодо кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк", апеляційний господарський суд зазначив:

- суд першої інстанції правильно встановив, що позичальником не виконано обов`язок щодо повернення грошових коштів, а саме: за Кредитним договором № 151214К1 від 28.03.2014 - на суму 1 315 555 414,75 грн.; за Кредитним договором № 151213К5 від 27.06.2013 - на суму 75 685 587,12 грн.; за Кредитним договором № 151214К2 від 28.03.2014 - на суму 243 524 285,72 грн.; за Кредитним договором № 151213К12 від 24.07.2013 - на суму 48 478 349,92 грн.;

- місцевий господарський суд правильно встановив, що Кредитними договорами допускається нарахування банком процентів по день повного погашення заборгованості, тобто нарахування методом факт/факт: нарахування процентів на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за строк фактичного користування ним;

- розрахунки процентів були здійснені кредитором відповідно до умов Кредитних договорів № 151214К1, № 151213К5, № 151214К2, № 151213К12, такі розрахунки арифметично є правильними;

- місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що укладенням Договорів про переведення боргу, а також відповідних змін до Генеральних угод № 15106N6 і № 15106N3, Кредитних договорів та договорів забезпечення, сторони відповідних правочинів визнали наявну станом на 07.10.2019 заборгованість, тому строк позовної давності щодо відповідних зобов`язань, в тому числі й щодо нарахованої пені, з 07.10.2019 перервався;

- частковим погашенням заборгованості за Кредитним договором № 151213К12 після 23.02.2017, укладенням 18.10.2019 відповідних змін до Кредитного договору № 151213К12 щодо переведення заборгованості в національну валюту України, сторони відповідного правочину визнали наявну станом на 17.10.2019 заборгованість, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що строк позовної давності щодо відповідних зобов`язань, в тому числі й щодо нарахованої пені, з 18.10.2019 перервався;

- апеляційний господарський суд перевірив розрахунок заявлених АТ "Укрексімбанк" сум пені та дійшов висновку, що місцевим судом правильно визнано розрахунки заявлених сум пені за Кредитними договорами № 151214К1, № 151213К5, № 151214К2, № 151213К12;

- враховуючи наявність Договору поруки № 151213Р17 від 25.07.2013, заставну вартість майна, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що вимоги АТ "Укрексімбанк" до ПрАТ "Компанія "Райз" за Генеральною угодою № 151213N3 та укладеним в її рамках Кредитним договором №151213К12 в розмірі 108 255 743,83 грн. повинні були розглядатися як забезпечені лише в частині вартості предметів застави - 38 135 990,00 грн., а залишок вимог у розмірі 70 119 753,83 грн. є незабезпеченим;

- місцевий господарський суд обґрунтовано визнав кредиторські вимоги АТ "Укрексімбанк" на загальну суму 3 994 147 835,97 грн. та включив до реєстру вимог кредиторів з віднесенням до наступної черговості задоволення вимог кредиторів: 4 204,00 грн. - перша черга; 539 572 195,51 грн. - четверта черга з правом вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів боржника; 236 523 165,97 грн. - шоста черга та 3 218 048 270,47 грн. - вимоги, які забезпечені заставою майна боржника.

13.3. Щодо кредиторських вимог Ексім Банку США апеляційний господарський суд зазначив, що:

- перевірив надані місцевому суду Ексім Банком США розрахунки заборгованості ПрАТ "Компанія "Райз" та дійшов висновку, що місцевим судом правильно встановлено, що проценти за користування кредитом за обома наданими траншами заявником було нараховано до 25.02.2022;

- за умовами Кредитного договору від 27.03.2013 (пункт 6.02) нарахування процентів здійснюється за весь строк користування кредитними коштами, що узгоджується із законодавством штату Нью-Йорк, яким сторони погодили керуватися за пунктом 12.01 Кредитного договору. Однак, як було правильно зазначено місцевим судом, у цьому випадку має місце не вирішення договірних спорів за Кредитним договором від 27.03.2013, а процесуальне врегулювання банкрутства ПрАТ "Компанія "Райз", що здійснюється за законодавством України відповідно до КУзПБ;

- перевірив розрахунок розміру вимог Ексім Банку США (враховуючи уточнення вимог поданого 07.06.2023): за Кредитним Договором 1 (на Техніку) від 27.03.2013: за Першим траншем 2.6% (за п.6.02 (а) (і)) та 3.6% (за п.6.02 (b)(і)), період нарахування з 25.08.2015 по 24.02.2020; за Другим траншем 2,8% (за п.6.02 (а)(і)) та 3.8% (за п.6.02 (b)(і)), період нарахування з 25.02.2015 по 24.08.2020; за Кредитним Договором 2 (на Елеватори) від 13.09.2013 - 3,42% (за п.6.02 (а)(і))) та 4,42 % (за п.6.02 (b)(і)) період нарахування з 24.08.2015 по 24.02.2020;

- суд першої інстанції обґрунтовано визнав правильним обрахунок Ексім Банку США розміру процентів за Кредитними Договорами від 27.03.2013 та від 13.09.2013.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

14. ПрАТ "Компанія "Райз" 04.02.2025 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 у справі № 910/628/20.

15. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/628/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя -Білоус В.В., суддя - Картере В.І., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.02.2025.

16. АТ "ЗНВКІФ "Фавор" 06.02.2025 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 у справі № 910/628/20.

17. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/628/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя -Білоус В.В., суддя - Картере В.І., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.02.2025.

18. У зв`язку з відпусткою судді Білоуса В.В. та відрядженням судді Картере В.І. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/628/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.02.2025.

19. Ухвалою Верховного Суду від 26.02.2025 відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами ПрАТ "Компанія "Райз" та АТ "ЗНВКІФ "Фавор", об`єднано касаційні скарги в одне касаційне провадження, датою проведення судового засідання визначено 17.03.2025.

20. Ухвалою Верховного Суду від 17.03.2025 відкладено розгляд касаційних скарг, датою проведення судового засідання визначено 14.04.2025.

21. Ухвалою від 14.04.2025 Верховний Суд відклав розгляд касаційних скарг ПрАТ "Компанія "Райз" та АТ "ЗНВКІФ "Фавор" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 у справі № 910/628/20 на 24.04.2025, 14:30.

22. Від Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." 12.03.2025 до Верховного Суду надійшов відзив на касаційні скарги ПрАТ "Компанія "Райз" та АТ "ЗНВКФ "Фавор", в якому представник юридичної особи просив касаційні скарги ПрАТ "Компанія "Райз" та АТ "ЗНВКФ "Фавор" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 у цій справі - без змін.

22.1. У зазначеному відзиві представник Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." аргументував, що усі доводи скаржників є необґрунтованими та такими, що не є підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій в частині визнання конкурсних грошових вимог іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." до ПрАТ "Компанія "Райз" та передачі справи №910/628/20 на новий розгляд до суду першої інстанції.

23. 13.03.2025 від представника Ексім Банку США надійшов відзив на касаційні скарги ПрАТ "Компанія "Райз" та АТ "ЗНВКІФ "Фавор" у частині визнання вимог Ексім Банку США, в якому представник банку просив закрити касаційне провадження за касаційними скаргами АТ "ЗНВКІФ "Фавор" та ПрАТ "Компанія "Райз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 у справі № 910/628/20 чи відмовити у задоволені касаційних скарг.

23.1. Відзив обґрунтований тим, що суд перевірив правосуб`єктність Ексім Банку США, що підтверджується ухвалою від 02.10.2020 про прийняття Заяви Ексім Банку США. Крім того у відзив зазначено, що Ексім Банк США звільнений від доказування факту надання основних сум за кредитами ПрАТ "Компанія "Райз" та факту наявності відповідного боргу ПрАТ "Компанія "Райз" перед Ексім Банком США, оскільки ці обставини визнаються боржником.

24. Від АТ "Укрексімбанк" надійшов відзив на касаційні скарги ПрАТ "Компанія "Райз" та АТ "ЗНВКІФ "Фавор", в якому представник Товариства просив касаційні скарги ПрАТ "Компанія "Райз" та АТ "Фавор" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 у справі №910/628/20 залишити без змін.

24.1. У відзиві зазначено, що ПрАТ "Компанія "Райз" безпідставно вважає, що суди попередніх інстанцій повинні були відмовити у визнанні вимог АТ "Укрексімбанк", оскільки сторони Кредитного договору від 28.03.2014 №151214К1 домовились про збільшення строків позовної давності до 10 років, що спростовує твердження ПрАТ "Компанія "Райз" про сплив позовної давності. Водночас суди попередніх інстанцій надали належну оцінку доводам ПрАТ "Компанія "Райз" щодо спливу позовної давності.

24.2. У відзиві також зазначено, що АТ "ЗНВКФ "Фавор" так само як і ПрАТ "Компанія "Райз" намагається ввести суд в оману вказуючи, що доданий АТ "Укрексімбанк" до заяви від 24.03.2020 вих. №010-0/174 розрахунок заборгованості не стосується боржника. ПрАТ "Компанія "Райз" являється майновим та фінансовим поручителем за зобов`язаннями ТОВ "СП "Нива" за відповідними кредитними договорами.

25. В судове засідання 24.04.2025 з`явилися представники ПрАТ "Компанія "Райз" адвокат Русин Ю.Ю., кредиторів Ексім Банку США (Export-Import Bank of The United States) - адвокат Чуба В.Д., АТ "Укрексімбанк" - адвокат Орендівський В.І., Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." - адвокат Слободяник О.П., АТ "ЗНВКІФ "Фавор" - адвокат Суярко М.О., які надали свої доводи та заперечення щодо касаційної скарги.

26. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (24.04.2025) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 24.04.2025.

27. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 16.04.2025 № 235/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.04.2025 № 4356-IX, Верховний Суд розглядає справу № 910/628/20 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржників

ПрАТ "Компанія "Райз"

28. В обґрунтування підстав касаційного оскарження заявник зазначив, що в частині визнання вимог Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A.":

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні порушив частину п`яту статті 236, статтю 269, пункт 3 частини першої статті 282, частину четверту статті 238 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та не врахував висновки щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 11.04.2024 у справі №902/655/23, від 13.08.2020 у справі № 905/1302/18 (щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом);

- суд не дослідив зібрані у справі докази, які підтверджують нарахування складних відсотків на суму збитків за ставкою 4% річних;

- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання правил нарахування складних відсотків (ставка відсотків нараховується виключно у річних відсотках чи можливий інший розмір) на суму збитків, які присуджені рішенням міжнародного арбітражу, яке визнане і виконується в Україні, за англійським правом; щодо права кредитора самостійно розрахувати відсотки на суму збитків, які передбачені рішенням міжнародного арбітражу, яке визнане і виконується в Україні, та включити їх до заяви із вимогами до боржника, якщо законодавством визначено, що такий розрахунок повинен здійснюватися органом, що здійснює примусове виконання рішення; щодо права суду зменшити розмір складних відсотків на суму збитків, що присуджені рішенням міжнародного арбітражу, яке визнане і виконується в Україні та щодо віднесення складних відсотків на суму збитків, що присуджені рішенням міжнародного арбітражу, яке визнане і виконується в Україні, до шостої черги в реєстрі вимог кредиторів;

- суд допустив порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування пункту 6 статті 3 Цивільного кодексу (далі - ЦК України ((доктрина venire contra factum proprium)), викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17, від 17.11.2018 у справі № 911/205/18;

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував статтю 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" без урахування правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19 та постанові Верховного Суду від 29.08.2024 справі № 910/2423/23 щодо застосування до спірних правовідносин статті 625 ЦК України, а саме нарахування на суму збитків та складних відсотків на суму збитків, що присуджені рішенням міжнародного арбітражу, яке визнане і виконується в Україні, 3% річних за українським законодавством;

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував статтю 625 ЦК України без урахування висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 щодо неможливості одночасного нарахування складних відсотків на суму збитків, що присуджені рішенням міжнародного арбітражу, яке визнане і виконується в Україні та 3% річних за статті 625 ЦК України;

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував частину третю статті 13 ЦК України без урахування висновку щодо застосування вказаної норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові ВС КГС від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18 (910/4866/21) використання кредитором "права на зло".

28.1. В частині визнання вимог Експортно-Імпортного Банку Сполучених скаржник зазначив, що:

- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування положень статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства у взаємозв`язку з положеннями статті 170 ГПК України про повернення заяви з кредиторськими вимогами; щодо того чи може учасник справи самостійно підтвердити своїм ж листом власну правосуб`єктність, так як за загальним правилом правосуб`єктність юридичної особи підтверджується або уповноваженими на те третіми особами або у порядку, визначеному Законом України "Про міжнародне приватне право";

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні не застосував положення статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", яка дає визначення поняттю "первинні документи" та порушив статтю 45 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки не врахував висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 909/146/19 та постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 20.09.2022 у справі № 911/2796/21 щодо необхідності підтвердження кредиторських вимог саме первинними документами.

28.2. В частині кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк" скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні порушив статтю 45 Кодексу України з процедур банкрутства, не застосував положення статей 258, 625, 1048, 1050 та 1054 ЦК України, та не урахував висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 щодо застосування строків кредитування по відсотках.

АТ "ЗНВКІФ "Фавор"

29. Скаржник аргументував, що суди попередніх інстанцій, при розгляді кредиторських вимог Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A.", не виконали вимоги статті 8 Закону України "Про міжнародне приватне право та неправомірно застосували право України при визнанні вимог кредитора в частині складних відсотків на суму 1 581 671 641,77 грн.

29.1 Суди попередніх інстанцій обмежились лише вивченням резолютивної частини ухвали Апеляційного суду міста Києва від 06.12.2017 у справі № 759/16206/14-ц, опираючись на трактування даних положень виходячи із практики застосування українського права. Крім того суди не врахували весь зміст (описову та мотивувальні частини) рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 23.05.2014, яке визнано на території України.

29.2. Скаржник аргументував, що суди попередніх інстанцій визнали кредиторські вимоги Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." з посиланням на статтю 625 ЦК України, однак стаття 625 ЦК України не повинна застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки є нормою права України, а не англійського права. Скаржник зазначив, що визнання судами першої та апеляційної інстанції кредиторських вимог у розмірі, заявленому на шкоду іншим кредиторам, є порушенням статті 13 ЦК України, оскільки є зловживанням правом з боку Іноземної юридичної особа "Nibulon S.A.".

29.3. Крім того, на думку представника скаржника, судами порушено вимоги статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства щодо вимог до розрахунку заборгованості до заяви з вимогами кредитора та неправильно застосовано статті 258, 625, 1048, 1050 та 1054 ЦК України, що суперечить висновку Верховного Суду щодо застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 щодо строків кредитування по відсотках.

29.4. У касаційній скарзі також зазначено, що суди попередніх інстанцій порушили статтю 45 Кодексу України з процедур банкрутства та статтю 170 ГПК України, оскільки заява Ексім Банку США мала бути повернута заявнику без розгляду. Водночас відсутні правові висновки Верховного Суду щодо застосування положень КУзПБ та ГПК України щодо можливості повернення без розгляду таких заяв кредиторів-нерезидентів у випадках без належного доведення своєї правосуб`єктності у встановленому порядку відсутні.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

30. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

31. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

32. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятними касаційні скарги щодо доводів скаржників, зазначених в пунктах 28 - 28.2. та 29 - 29.4. описової частини цієї постанови.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

33. Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання дотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права під час розгляду заяв з кредиторськими вимогами до боржника у цій справі.

34. Аналізуючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної постанови, оцінивши доводи касаційних скарг та позиції інших учасників справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

35. За змістом статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

36. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45- 47 КУзПБ.

37. При вирішенні питання обґрунтованості заявлених кредитором вимог у справі про банкрутство слід мати на увазі, що згідно з статтею 45 КУзПБ, серед іншого, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

38. Відлік строку на пред`явлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

39. Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.

40. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

41. До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

42. Відповідно до частини другої статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

43. Оцінюючи повноту і всебічність судового розгляду у цій справі, колегія суддів касаційної інстанції виходить з наведених норм КУзПБ у сукупності з положеннями процесуального закону щодо диспозитивності у господарському процесі, прав та обов`язків сторін у справі про банкрутство, доведення стороною відомостей, вказаних в обґрунтування своїх вимог і заперечень, порядку надання доказів, та вважає за необхідне звернутися до усталених правових висновків Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, за якими:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18).

- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які мають підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

- у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

44. Зазначені висновки не втратили своєї актуальності з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ (відповідно до пункту 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство), оскільки Кодекс (статті 45-47) містить аналогічне правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.

45. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення.

46. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог. Така правова позиція викладалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27.05.2021 у справі № 924/556/20, від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 11.02.2020 у справі № 904/8484/16, від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18.

Щодо розгляду касаційних скарг по суті

47. Здійснивши аналіз доводів касаційних скарг у сукупності із встановленими судами попередніх інстанцій обставинами та з огляду на норми права, якими регулюються спірні правовідносини, вивчивши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях уповноважених представників учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційних скарг, зокрема, з огляду на таке.

Щодо кредиторських вимог Ексім Банку США

48. За доводами касаційної скарги АТ "ЗНВКІФ "Фавор", викладеними у касаційній скарзі, суди попередніх інстанцій повинні були повернути заяву Ексім Банку США заявнику без розгляду.

49. Разом з тим, колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, зокрема, з огляду на таке.

50. Суд апеляційної інстанції встановив, що Експортно-Імпортний Банк Сполучених Штатів є незалежною установою Сполучених Штатів Америки з місцезнаходженням за адресою: 811 Вермонт Авеню, НВ, Вашингтон, Округ Колумбія 20571, США, створений відповідно до Закону про Експортно - Імпортний Банк 1945 року (скорочено - Ексім Банк).

51. Експортно-Імпортний Банк Сполучених Штатів не є резидентом України, що зумовлює необхідність застосування спеціальних норм та встановлення процесуальної право- та дієздатності зазначеної юридичної особи на території України.

52. За змістом частини шостої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство (неплатоспроможність) за участю кредиторів-нерезидентів регулюється цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

53. Учасник провадження справи у справі про банкрутство наділений право- та дієздатністю, передбаченою положеннями статті 44 ГПК України.

54. Водночас, відповідно до пункту 2 частини першої статті Закону "Про міжнародне приватне право" іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється, зокрема, в тому, що хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.

55. Процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб (іноземців, осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, іноземних держав (їх органів та посадових осіб) та міжнародних організацій) в Україні визначаються відповідно до права України. На вимогу суду, який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням статті 13 цього Закону документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо) (частина перша, друга статті 74 Закону України "Про міжнародне приватне право").

56. Приписами статті 77 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом, зокрема, якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України.

57. За наявними матеріалами справи та інформацією в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що ухвалою від 02.10.2020 у цій справі місцевий господарський суд прийняв заяву Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів про визнання кредитором боржника на суму 1 899 979 114,20 грн. та зазначив, що за наслідками огляду заяви Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів про визнання грошових вимог до боржника суд встановив відповідність такої заяви з долученими до неї доказами вимогам, визначеним положеннями КУзПБ. Надалі зазначена юридична особа неодноразово через її представників приймала участь у розгляду справи і прийняття інших судових рішень у цій справі в судах різних інстанцій.

58. При цьому, як на стадії розгляду кредиторських вимог, так і в подальшому під час розгляду справи судами апеляційної/касаційної інстанції жоден із судів не встановив відсутність процесуальної право- та дієздатності Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів відповідно до статті 44 ГПК України та статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право".

59. Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у цій справі Експортно-Імпортний Банк Сполучених Штатів набув право- та дієздатність, передбачену положеннями статті 44 ГПК України та статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право".

60. Колегія суддів враховує, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету (офіційної електронної адреси) та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває (частина сьома статті 120 ГПК).

61. Разом з тим зі змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається, що суд встановив у порядку, визначеному положеннями статей 74, 76-77, 86 ГПК України будь-які зміни у статусі, місцезнаходженні чи інші обставини, які б свідчили про втрату Експортно-Імпортним Банком Сполучених Штатів правосуб`єктності відповідно до положень статті 44 ГПК України, статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право".

62. Також колегія суддів враховує, що відповідно до статей 56, 58 ГПК України юридична особа, якій законом надано право звертатися до суду, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, яким у суді може бути адвокат.

63. Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає перелік документів, які посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, не вимагаючи одночасного надання витягу з договору.

64. Так, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частини перша, друга статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

65. За змістом оскаржуваної постанови апеляційний суд у цій справі вбачається, що апеляційний суд встановив обставини уповноваження Марченко О.І. діяти від імені та представляти Ексім Банк США для реалізації та захисту його прав та інтересів до ПрАТ "Компанія "Райз" перед будь-яким цивільним, кримінальним, господарським або адміністративним судом, або будь-яким іншим судовим органом України, на всіх рівнях чи інстанціях, у будь-яких провадженнях, включаючи провадження у справах про банкрутство.

66. Відповідно, Марченко О.І. мав належні повноваження представляти інтереси Ексім Банку США у цій справі. Також суд встановив, що у матеріалах справи також містяться докази того, що Марченко О.І. має право представляти інтереси Ексім Банку США в якості адвоката на момент подання заяви 03.04.2020. До заяви про грошові вимоги місцевому суду було додано копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №21/2402 від 26.12.2019.

67. Також апеляційний господарський суд надав оцінку доводам скаржника щодо відсутності на момент подання заяви 03.04.2020 Марченком О.І. статусу адвоката та можливості представництва Ексім Банку США на підставі довіреності.

68. Тож, з огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів АТ "ЗНВКІФ "Фавор" в цій частині.

69. Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржників про те, що в цьому випадку суди необґрунтовано не застосували положення статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

70. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження заявлених грошових вимог кредитором було надано до суду копії Кредитного договору від 27.03.2013 (номер операції Ексім Банку США- АР086748ХХ - Україна) зі змінами, що були внесені Додатковим Договором № 1 від 06.04.2016 (номер операції Ексім Банку США- АР086748ХХ - Україна) (з перекладом українською мовою), Боргового Інструменту за Траншем 1 на суму US$ 21 932 965,33 від 20.05.2013 та Боргового Інструменту за Траншем 2 на суму US$ 36 248 085,00 від 20.05.2013 (номер операції Ексім Банку - АР086748ХХ - Україна) (з перекладом українською мовою), Договору у формі Листа про Плату за Надання Гарантії від 03.04.2013 за операцією Ексім Банку США- АР086748ХХ - Україна, Договору Застави Транспортних Засобів від 24.04.2013, зі змінами та доповненнями, витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо реєстрації, внесення змін та продовження реєстрації застави за номером 13653623, Договору Застави від 08.08.2013, зі змінами та доповненнями, витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо реєстрації, внесення змін та продовження реєстрації застави за номером 13839165, Відступлення від 04.11.2015 за операцією Ексім Банку США - АР086748ХХ - Україна (з перекладом українською мовою), Договору Відступлення від 19.07.2018 за Договором Застави Транспортних Засобів від 24.04.2013 та Договором Застави від 08.08.2013, Повідомлення про Дефолт від 09.01.2019 за операцією Ексім Банку США - АР086748ХХ - Україна (з перекладом українською мовою), Відмови від попередніх умов від 12.07.2018 за операцією Ексім Банку США - АР086748ХХ - Україна (з перекладом українською мовою), Кредитного Договору від 13.09.2013 (Номер операції Ексім Банку США - АР087244ХХ - Україна) зі змінами, що були внесені Додатковим Договором № 1 від 06.04.2016 (Номер операції Ексім Банку США - АР087244ХХ - Україна) (з перекладом українською мовою), Боргового Інструменту на суму US$ 22 626 555 від 13.09.2013 (номер операції Ексім Банку США - АР087244ХХ - Україна) (з перекладом українською мовою), Договору у формі Листа про Плату за Надання Гарантії від 13.09.2013, Відступлення від 04.11.2015 за операцією Ексім Банку США - АР087244ХХ - Україна (з перекладом українською мовою), Повідомлення про Дефолт від 09.01.2019 за операцією Ексім Банку США - АР087244ХХ - Україна (з перекладом українською мовою), Відмови від попередніх умов від 12.07.2018 за операцією Ексім Банку США - АР087244ХХ - Україна (з перекладом українською мовою), посвідчена адвокатом копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія Довіреності Ексім Банку США від 21.11.2019 (з перекладом українською мовою).

71. Суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що розгляд спірних грошових вимог Банку як кредитора-нерезидента здійснюється згідно з процесуальними правилами КУзПБ та ГПК України.

72. Визначаючи, матеріальне право якої держави підлягає застосуванню в зобов`язальних правовідносинах між резидентом України (боржником) та нерезидентом України (кредитором), суд повинен керуватися приписами Закону України "Про міжнародне приватне право", яким встановлено порядок урегулювання приватноправових відносин суб`єктів, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.

72. За змістом оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржники не спростували у порядку, визначеному положеннями статей 74, 76-77 ГПК України, що надані на підтвердження заявлених грошових вимог кредитором докази щодо укладення кредитних договорів, переуступки права вимоги від ПЕФКО до Ексім Банку США, боргові інструменти, договори застави транспортних засобів та інші докази не є належними та допустимим доказами в розумінні права Сполучених Штатів Америки, резидентом яких є Ексім Банк США. Водночас самі скаржники власних доказів на спростування наявності заборгованості боржника перед банком-нерезидентом не надали.

73. Також колегія суддів звертає увагу, що суди попередніх інстанцій не лише встановили та дослідили наявність відповідних доказів на підтвердження заборгованості, але й встановили, що боржник вцілому не заперечував як укладення відповідних договорів, так і наявність заборгованості щодо заявлених грошових вимог Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів за Кредитним договорами, право вимоги за якими було передане від Приватної Корпорація Фінансування Експорту (PRIVATE EXPORT FUNDING CORPORATION) на користь Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів.

74. Інші доводи скаржників в частині кредиторських вимог Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів до боржника не спростовують законних та обґрунтованих висновків судів попередніх інстанцій та зводяться до намагання, всупереч положенням статті 300 ГПК України, схилити Верховний Суд здійснити власну оцінку обставин та доказів, які досліджувалися судами попередніх інстанцій.

75. Відтак, підстав для задоволення касаційних скарг та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 17.04.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 в зазначеній частині (щодо кредиторських вимог Експортно-імпортного банку Сполучених Штатів) колегію суддів не встановлено.

Щодо кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк"

76. В частині кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк" касаційній скарги обґрунтовані тим, в оскаржуваних рішеннях суди порушили статтю 45 КУзПБ, не застосував положення статей 258, 625, 1048, 1050 та 1054 ЦК України, та не урахували висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 щодо застосування строків кредитування по відсотках.

77. Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, зокрема, з огляду на таке.

78. За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання боржнику необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

79. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитор має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

80. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитора в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

81. За висновками Великої Плати Верховного Суду, викладеними у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (на яку посилаються скаржники у касаційних скаргах), якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

82. Водночас, у зазначеній справі Велика Палат Верховного Суду дійшла висновку, що встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу).

83. У цій справі суди попередніх інстанцій встановили обставини укладення договорів поруки, а також факт направлення банком вимоги до позичальників та поручителя - боржника, який є солідарним боржником за укладеними Генеральними угодами та укладеними в межах них Кредитними договорами.

84. Також суди попередніх інстанцій встановили, що позичальник не виконав обов`язок щодо повернення кредитів за кредитними договорами, а саме: за Кредитним договором № 151214К1 від 28.03.2014 - в розмірі 1 315 555 414,75 грн.; за Кредитним договором №151213К5 від 27.06.2013 - в розмірі 75 685 587,12 грн.; за Кредитним договором № 151214К2 від 28.03.2014 - в розмірі 243 524 285,72 грн.; за Кредитним договором № 151213К12 від 24.07.2013 - в розмірі 48 478 349,92 грн.

85. Водночас з матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості станом на 07.10.2019, в тому числі і нараховані після спливу визначеного Кредитними договорами строку погашення заборгованості проценти за користування кредитними коштами, була визнана як ТОВ "СП "Нива", так і боржником ПрАТ "Компанія "Райз", що підтверджуються змінами до Генеральної угоди №15106N6 від 23.03.2006, Генеральної угоди №15106N3 від 23.02.2006, Кредитних договорів, а також Договорами про переведення боргу від 07.10.2019.

86. Суди попередніх інстанцій встановили також, що у провадженні Господарського суду Рівненської області перебуває справа № 918/463/22 про банкрутство ТОВ "СП "Нива", а 02.02.2023 Господарським судом Рівненської області було розглянуто грошові вимоги АТ "Укрексімбанк" до ТОВ "СП "Нива" за Кредитним договором від 28.03.2014 № 151214К1, укладеним в рамках Генеральної угоди від 23.03.2006 № 15106N6, Кредитними договорами від 28.03.2014 № 151214К2, від 27.06.2013 №151213К5 укладеними в рамках Генеральної угоди від 23.02.2006 № 15106N3, Кредитним договором від 24.07.2013 № 151213К12 укладеним в рамках Генеральної кредитної угоди від 24.07.2013 №151213N3 та визнано їх у розмірі 5 072 166 783,17 грн. ТОВ "СП "Нива" за вказаними договорами є позичальником. ПрАТ "Компанія "Райз" за зобов`язаннями ТОВ "СП "Нива" виступає майновим та фінансовим поручителем.

87. За наявними у матеріалах справи Кредитними договорами № 151214К1 та № 151214К2 від 28.03.2014 вбачається, що сторони домовились про збільшення строків позовної давності до 10 років для всіх грошових зобов`язань позичальника (у тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за кредитом, комісій, штрафних санкцій та інших платежів), що передбачені умовами цього договору (пп.14.6.1 Кредитних договорів).

88. Суди попередніх інстанцій встановили, що у зв`язку із переведенням заборгованості, сторонами неодноразово вносилися зміни до відповідних договорів та здійснювалося переведення заборгованості в тому числі і заборгованості по пені, з доларів США у гривню за офіційним курсом Національного банку України на дату такого переведення.

89. З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини (див. п. 9 описової частини цієї постанови), ПрАТ "Компанія "Райз" за Генеральною угодою № 15106N6 та укладеним в її рамках Кредитним договором №151214К1 виступає лише майновим поручителем, тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що вимоги АТ "Укрексімбанк" до ПрАТ "Компанія "Райз" за Генеральною угодою №15106N6 та укладеним в її рамках Кредитним договором №151214К1 в розмірі 3 144 317 522,47 грн. є вимогами, забезпеченими заставою майна боржника.

90. Також, враховуючи наявність Договору поруки № 151213Р1 від 25.01.2013 та заставну вартість майна, суди попередніх інстанцій обґрунтовано та відповідно до частини другої статті 45 КУзПБ дійшли висновку про те, що вимоги АТ "Укрексімбанк" до ПрАТ "Компанія "Райз" за Генеральною угодою № 15106N3 та укладеними в її рамках Кредитними договорами № 151213К5 та № 151214К2 в розмірі 741 570 365,68 грн. повинні розглядатися як забезпечені лише в частині вартості предметів застави - 35 594 758,00 грн., а залишок вимог у розмірі 705 975 607,68 грн. є незабезпеченими.

91. Враховуючи наявність Договору поруки № 151213Р17 від 25.07.2013 та заставну вартість майна, суди попередніх інстанцій обґрунтовано та відповідно до частини другої статті 45 КУзПБ дійшли висновку про те, що вимоги АТ "Укрексімбанк" до ПрАТ "Компанія "Райз" за Генеральною угодою № 151213N3 та укладеним в її рамках Кредитним договором №151213К12 в розмірі 108 255 743,83 грн. повинні були розглядатися як забезпечені лише в частині вартості предметів застави - 38 135 990,00 грн., а залишок вимог у розмірі 70 119 753,83 грн. є незабезпеченими.

92. Водночас, з огляду на встановлені обставини, висновки Великої Плати Верховного Суду, викладені у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, не є релевантними до правовідносин, які виникли у цій справі, а доводи скаржників фактично зводяться до незгоди із визнаним судами попередніх інстанцій розміром кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк" та намаганням скаржників схилити Верховний Суд, всупереч положенням статті 300 ГПК України, здійснити власну оцінку обставин та доказів, які вже досліджені судами попередніх інстанцій та їм надана відповідна правова оцінка.

93. Відтак, підстав для задоволення касаційних скарг та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 17.04.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 в зазначеній частині (щодо кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк") не встановлено.

Щодо кредиторських вимог іноземної юридичної особи "Nibulon S.A."

94. За змістом оскаржуваних судових рішень вбачається, що грошові вимоги кредитора до боржника виникли на підставі рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) №4323А(і) від 23.05.2014, дозвіл на виконання якого було надано ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06.12.2017 у справі № 759/16206/14-ц та становлять:

- збитки у розмірі 486 690 636,80 грн. (17 536 000,00 дол. США х 27,7538 грн);

- складні відсотки у розмірі 1 551 948 768,90 грн. (на суму збитків в розмірі 17 536 000,00 дол. США, що розраховані кредитором поквартально за ставкою 4 (чотири)% з дати невиконання зобов`язань з 11.01.2011 по 26.02.2020 (дата відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Компанія "Райз" (55 918 424,46 дол. США х 27,7538 грн));

- арбітражні витрати у розмірі 1 839 991,59 грн. (53 594,85 фунтів стерлінгів х 34,3315 грн);

- 3% річних у розмірі 291 209 438,97 грн. за період з 11.01.2011 по 26.02.2020 (дата відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Компанія "Райз" (10 492 597,01 дол. США х 27,7538 грн)).

95. За змістом касаційних скарг та доводів інших учасників справи вбачається, що визнані судом кредиторські вимоги в частині збитків у розмірі 486 690 636,80 грн. (17 536 000,00 дол. США х 27,7538 грн.) та арбітражні витрати у розмірі 1 839 991,59 грн. (53 594,85 фунтів стерлінгів х 34,3315 грн.) боржником та іншими учасниками справи не заперечуються та не оскаржуються.

96. Здійснивши аналіз доводів касаційних скарг та змісту оскаржуваних судових рішень, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів, викладених у касаційних скаргах щодо передчасності висновків судів попередніх інстанцій в частині визнання кредиторських вимог у розмірі 1 551 948 768,90 грн. (нарахованих на суму збитків та розрахованих поквартально за ставкою 4 % з 11.01.2011 по 26.02.2020) та в частині визнаних судами попередніх інстанцій кредиторських вимог, які були нараховані як 3 % річних у розмірі 291 209 438,97 грн. за період з 11.01.2011 по 26.02.2020, зокрема, з огляду на таке.

97. Суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що розгляд спірних грошових вимог Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." як кредитора-нерезидента здійснюється згідно з процесуальними правилами КУзПБ та ГПК України.

98. Разом з тим, визначаючи матеріальне право якої держави підлягає застосуванню в зобов`язальних правовідносинах між резидентом України (боржником) та нерезидентом України (кредитором), судам необхідно також керуватися приписами Закону України "Про міжнародне приватне право", яким встановлено порядок урегулювання приватноправових відносин суб`єктів, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.

99. Так, у статті 5 зазначеного Закону розкрито суть автономії волі (lex voluntatis) як принципу міжнародного приватного права. Зокрема, у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин (частина перша статті 5 цього Закону). Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом (частина друга статті 5 зазначеного Закону).

100. Також системний аналіз положень частини першої статті 32, статті 33 Закону України "Про міжнародне приватне право" дозволяє дійти висновку, що зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом. Дійсність правочину, його тлумачення та правові наслідки недійсності правочину визначаються правом, що застосовується до змісту правочину.

101. Отже, у правовідносинах з іноземним елементом, які виникли на підставі правочину з вибором сторонами права іноземної держави, що підлягає застосуванню до таких правовідносин, як зміст правочину, так і його тлумачення визначаються іноземним правом, що сторони обрали за принципом автономії волі.

102. З матеріалів заяви Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." з грошовими вимогами до боржника вбачається, що між ПрАТ "Компанія "Райз" (продавець) і Іноземною юридичною особою "Nibulon S.A." (покупець) були укладені Контракти № PSA296-FC від 21.04.2010, № PSA036-FC від 06.07.2010 та № PSA037-FC від 06.07.2010 на поставку фуражної кукурудзи українського походження.

103. Отже, у справі, що розглядається, між боржником-постачальником та покупцем-кредитором склались приватноправові відносини за договором поставки, у яких наявний іноземний елемент (стороною договору є іноземна юридична особа).

104. У пункті 13 зазначених Контрактів (п. 13 містить аналогічне арбітражне застереження у Контрактах № PSA296-FC від 21.04.2010, № PSA036-FC від 06.07.2010 та № PSA037-FC від 06.07.2010) сторони погодили, що будь-яка суперечка, яка виникає з цього контракту або за ним, повинна бути вирішена шляхом арбітражу, згідно Правил Арбітражу № 125 GAFTA. Місце проведення - Лондон, Англія.

105. У зв`язку з невиконанням яких, на підставі п.13 Контрактів, кредитор звернувся до арбітражного суду Міжнародної асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) з позовом від 30.08.2011.

106. З матеріалів справи вбачається та судами попередніх інстанцій встановлено, що 12.07.2012 арбітражним судом Міжнародної асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) було ухвалено рішення № 14-399 про стягнення з боржника на користь кредитора в якості відшкодування збитків за невиконання зобов`язань 26 858 000,00 дол. США та відсотків на цю суму за ставкою 4% річних, що ускладнюються поквартально, починаючи з 03.03.2011, і до дати сплати. Також судом було вирішено, що боржник зобов`язаний сплатити всі витрати та мито за арбітраж.

107. Отже, зміст рішення арбітражного суду Міжнародної асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) № 14-399 від 12.07.2012 свідчить про те, що арбітражний суд прямо визначив нарахування відсотків на суму збитків за ставкою 4% річних.

108. Суди попередніх інстанцій також встановили та матеріалами справи підтверджується, що 23.05.2014 апеляційною колегією арбітражного суду Міжнародної асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) ухвалено рішення № 4323А (і), яким рішення арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 12.07.2012 № 14-399 було змінено в частині розміру присудженої суми, яку боржник має сплатити кредитору 17 536 000,00 дол. США в якості відшкодування збитків.

109. За змістом рішення, прийнятого апеляційною колегією арбітражного суду Міжнародної асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA), вбачається, що арбітражний суд змінив формулювання в частині стягнення відсотків за невиконання рішення арбітражного суду.

110. Так, арбітражний суд зазначив, що складні відсотки розраховуються поквартально, за ставкою 4% з дати невиконання зобов`язань - 11.01.2011 і до дати повної сплати відшкодування збитків; підтримав порядок відшкодування арбітражних витрат, передбачений рішенням арбітражного суду першого рівня; покладено витрати на арбітраж за розгляд апеляції (за виключенням витрат кредитора як на торгового представника) на продавця-боржника; покладено витрати та збори за апеляцією - 53 594,85 фунти стерлінгів - на боржника.

111. Водночас, судові рішення Арбітражу були прийняті із застосуванням норм законів Англії, про що прямо зазначено у судових рішеннях арбітражного суду № 14-399 від 12.07.2012 та №4323А (і) від 23.05.2014.

112. Визначаючи обсяг застосування права іноземної держави до правовідносин з іноземним елементом, законодавець у частині першій статті 6 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачив, що застосування права іноземної держави охоплює всі його норми, які регулюють відповідні правовідносини.

113. Сторони Контрактів № PSA296-FC від 21.04.2010, № PSA036-FC від 06.07.2010 та № PSA037-FC від 06.07.2010 фактично визначили місцем арбітражу Англію, Лондон, тому право Англії підлягає як застосуванню щодо Контрактів № PSA296-FC від 21.04.2010, № PSA036-FC від 06.07.2010, № PSA037-FC від 06.07.2010, так і щодо розгляду спорів, які виникають з них та щодо наслідків їх виконання/невиконання.

114. Колегія суддів погоджується із доводами представника Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." про те, що в резолютивній частині рішення апеляційної палати арбітражного суду відсутнє слово "річних"("per annum").

115. Однак, з огляду на наявність слова "річних" ("per annum") в резолютивній частині судового рішення, прийнятого при первісному розгляді справи арбітражним судом, доводи скаржників про необхідність врахування повного тексту судового рішення № 4323А (і), зокрема в частині обґрунтування складених відсотків в розділі судового рішення "Відсотки" ("Interest"), які підлягають стягненню, є обґрунтованим, оскільки таке врахування не лише дає розуміння підстав та обставин, якими керувався апеляційна палата арбітражного суду при розгляді справи та ухваленні відповідного рішення, але й нівелюватиме наявність будь-яких непорозумінь між учасниками спору, а також наявність окремих помилок/описок, які могли бути допущені судом при написанні повного тексту судового рішення арбітражним судом або/та його перекладі у подальшому.

116. Крім того, колегія суддів враховує, що за відсутності дослідження права Англії, за яким здійснювався розгляд справи арбітражним судом, можливе неповне/неправильне не лише трактування рішення суду, але й переклад судового рішення, оскільки місцеве право може передбачати певні вимоги/порядок/правила/звичаї щодо спрощення написання тексту в силу закону або в силу місцевих звичаїв.

117. За змістом рішення № 4323А (і) вбачається, що арбітражний суд, призначаючи розмір складених відсотків, прямо зазначив, що покупці, яким було присуджено сума в розмірі 17 536 000,00 дол. США в якості відшкодування збитків, мають право на одержання складних відсотків, що нараховуються щоквартально, як вони просили у письмовому поданні у відповідь на апеляцію продавців ("Submissions in Response to Sellers Appeal").

118. Разом з тим, суди попередніх інстанцій письмове подання у відповідь на апеляцію продавців ("Submissions in Response to Sellers Appeal") не досліджували, всупереч доводам та запереченням скаржників, факт відсутності в резолютивній частині рішення № 4323А (і) слів "per annum" (річних) не дослідили та не зробили висновків з цього.

119. Також суди попередніх інстанцій, всупереч положенням статті 86 ГПК України, не лише самостійно не дослідили повний зміст та обґрунтування судових рішень щодо складених відсотків та норми права Англії, відповідно до яких здійснювався розгляд спору арбітражним судом та положення якого розповсюджується і на наслідки невиконання відповідного рішення арбітражного суду, але також не дослідили надані скаржниками докази (Експертно-правового висновку Марка Джоунза, адвоката Колегії адвокатів Англії та Уельсу від 06.03.2019, Експертного заключення Грехема Моріса Перрі, кваліфікованого арбітра GAFTA, Висновку експертів КНДІСЕ за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи № 12646/12647/19-72 від 26.04.2019, Висновку судового експерта Пилипенко В.В. № 21/06/19 за результатами проведення судово-економічної експертизи від 21.06.2019, висновок експертиза результатами проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 29887/20-39 від 28.12.2020), надані на підтвердження їх заперечень щодо збільшення розміру складених відсотків з 4 до 16 %.

120. Колегія суддів звертає увагу, що необґрунтоване відхилення аргументів заявників з питань перевірки у процесуальний спосіб експертних висновків, лише з формальним посиланням на статті 99 ГПК України та зазначенням про відсутність потреби спеціальних знань, порушує засади змагальності та принципи справедливості судового розгляду, а також не відповідає вимогам статей 236, 238 ГПК України щодо обґрунтування в судовому рішенні підстав відхилення/прийняття того чи іншого доказу.

121. При цьому, посилання судів попередніх інстанцій на те, що Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 15.05.2018 у справі № 759/16206/14-ц визнала правильними висновки Апеляційного суду міста Києва, який в ухвалі від 06.12.2017, є передчасним, оскільки за змістом постанови Великої Палати Верховного Суду у зазначеній справі вбачається, що предметом судового розгляду було надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду за заявою ПрАТ "Компанія "Райз".

122. Водночас, у справі № 759/16206/14-ц, надаючи оцінку доводам заявника щодо неоднозначності тлумачення резолютивної частини рішення арбітражного суду, суд лише здійснив аналіз на наявність/відсутність підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, однак не здійснював перевірку правильності нарахування розміру збитків, а також розміру та порядку нарахування відсотків, які боржник має сплатити на користь стягувача за невиконання рішення арбітражного суду.

123. Також зі змісту рішень у справі № 759/16206/14-ц не вбачається, що суди у зазначеній справі здійснювали аналіз Експертно-правового висновку Марка Джоунза, адвоката Колегії адвокатів Англії та Уельсу від 06.03.2019, Експертного заключення Грехема Моріса Перрі, кваліфікованого арбітра GAFTA, Висновку експертів КНДІСЕ за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи № 12646/12647/19-72 від 26.04.2019, Висновку судового експерта Пилипенко В.В. № 21/06/19 за результатами проведення судово-економічної експертизи від 21.06.2019, висновок експертиза результатами проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 29887/20-39 від 28.12.2020 у їх сукупності.

124. Колегія суддів звертає увагу, що, вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не надає оцінку правильності цього рішення по суті вирішення спору, а перевіряє лише дотримання строків звернення із заявою, дотримання вимог процесуального закону щодо її форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання рішення.

125. Разом з тим таке визнання судового рішення на території України, за наявності у тексті міжнародного арбітражного судового рішення вимоги відповідного відшкодування за його невиконання, не спростовує необхідності дослідження повного тексту такого рішення арбітражного суду з метою встановлення порядку та правил нарахування такого відшкодування, встановленого відповідним міжнародним арбітражним судом.

126. Правовідносини щодо надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу врегулюванні статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10.06.1958 (Нью-Йорк), яка набула чинності для України 10.01.1961 (далі - Конвенція) та Законом України "Про міжнародний комерційний арбітраж".

127. Так, Закон України "Про міжнародне приватне право", який встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок (преамбула до Закону), передбачає, що в Україні можуть бути визнані та виконані, зокрема, рішення іноземних арбітражів, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (частина перша статті 81 Закону).

128. Статтею І Конвенції унормовано, що її положення застосовуються до визнання та приведення до виконання арбітражних рішень, винесених на території держави іншої, ніж держава, де запитується визнання та приведення до виконання таких рішень, у спорах, сторонами в яких можуть бути як фізичні, так і юридичні особи. Вона застосовується також до арбітражних рішень, які не вважаються внутрішніми рішеннями в тій державі, де запитується їх визнання та приведення до виконання.

129. Конвенція з огляду на ціль, закладену в ній, має тлумачитися у "проарбітражний" спосіб, тобто за наявності сумніву суди мають робити вибір на користь визнання арбітражної угоди, визнання і виконання арбітражного рішення ("pro-enforcement bias").

130. Отже, визнання та виконання будь-яких іноземних арбітражних рішень, які не вважаються внутрішніми в Україні, узгоджується з обов`язками України як учасниці Конвенції.

131. Разом з тим суди попередніх інстанцій не лише не врахували, що рішення арбітражного суду було прийняте на підставі права Англії, але й не врахували вимоги Закону України "Про міжнародне приватне право", частина перша статті 6 якого передбачає застосування права іноземної держави в цьому випадку не лише щодо розгляду спорів, які виникають на підставі Контрактів № PSA296-FC від 21.04.2010, № PSA036-FC від 06.07.2010 та № PSA037-FC від 06.07.2010, але й щодо наслідків розгляду таких спорів.

132. Тобто, суди попередніх інстанцій не врахували, що до невиконання рішення арбітражного суду, ухваленого за законами Англії, повинні застосовуватися наслідки, які також передбачені законами Англії. Відтак в цій частині скаржники обґрунтовано зазначили про необхідність дослідження судом відповідних положень іноземного права.

133. З огляду на зазначене, а також враховуючи наявність Контрактів № PSA296-FC від 21.04.2010, № PSA036-FC від 06.07.2010, PSA037-FC від 06.07.2010 і подальше врегулювання спору між боржником та Іноземною юридичною особою "Nibulon S.A." міжнародним арбітражним судом, суди попередніх інстанцій також дійшли передчасного висновку щодо можливості застосування за аналогією у цій справі нарахування 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України, оскільки нарахування відсотків на підставі статті 625 ЦК України прямо не передбачено ні рішенням № 4323А (і) від 23.05.2014, ні Конвенцією та Законом України "Про міжнародний комерційний арбітраж".

134. Як вже було зазначено вище, суди попередніх інстанцій не врахували, що у цьому випадку рішення № 4323А (і) від 23.05.2014 було прийняте на підставі права Англії та з прямо визначеним порядком сплати компенсації за його невиконання.

135. Валюта стягнення, передбачена рішенням № 4323А (і) від 23.05.2014, є долари США, тому на суму, яка підлягає до стягнення за відповідним рішенням міжнародного арбітражного суду, не може впливати знецінення внаслідок інфляції відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки національною валютою в Україні є гривня.

136. Колегія суддів погоджується з доводами скаржників про те, що за наявності прямо встановленого рішенням арбітражного суду № 4323А (і) від 23.05.2014 порядку стягнення з боржника розміру грошової відповідальності за невиконання зазначеного рішення, додаткове стягнення 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України свідчитиме про покладення на боржника подвійної відповідальності за одне й те саме порушення, що суперечитиме принципам добросовісності, справедливості та розумності.

138. Також суди попередніх інстанцій також не дослідили та не встановили яким чином повинно виконуватися нарахування складних відсотків за законодавством Англії у випадку, коли боржник перебуває у процедурі банкрутства та чи передбачене законодавством Англії застосування аналогії національного законодавства у випадку, коли боржник, що перебуває у процедурі банкрутства, є іноземною юридичною особою, а не резидентом Англії.

139. З огляду на зазначене колегія суддів вважає передчасним висновок судів попередніх інстанцій про правомірність визнання грошових вимог Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." (ідентифікаційний номер CHE-113.061.425.) на загальну суму 2 331 693 040,26 грн. (в частині складених відсотків на цю суму, що розраховуються поквартально, за ставкою 4% (чотири відсотки) з 11.01.2011 по 26.02.2020 - 55 918 424,46 дол. США х 27,7538 грн. = 1 551 948 768,90 грн. та в частині 3% річних за період з 01.11.2011 по 26.02.2020 - 10 492 597,01 дол. США х 27,7538 грн. = 291 209 438,97 грн).

140. Враховуючи викладене, визначені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, та з урахуванням положень пункту 2 частини першої статті 308, частини шостої статті 310 ГПК України, Верховний Суд доходить висновку, що, оскаржувані судові рішення в зазначеній частині підлягають скасуванню з направленням справи у суд першої інстанції для нового розгляду.

Висновки щодо застосування норми права

141. Згідно з приписами пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

142. Відповідно до частини шостої статті 310 ГПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

143. Враховуючи зазначене вище та з урахуванням положень пункту 2 частини першої статті 308, частини шостої статті 310 ГПК України, Верховний Суд доходить висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення (в частині визнання кредиторських вимог Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." (в частині складених відсотків на суму збитків, що розраховуються поквартально за ставкою 4% (чотири відсотки) з 11.01.2011 по 26.02.2020 на суму 1 551 948 768,90 грн. та 3% річних за період з 01.11.2011 по 26.02.2020 на суму 10 492 597,01 дол. США х 27,7538 грн = 291 209 438,97 грн.)) - скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Щодо розподілу судових витрат

144. Оскільки Верховний Суд у цій справі не приймає нове рішення, а справа направляється на новий розгляд до місцевого суду, відповідно до статті 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" та Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" - задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 у справі № 910/628/20 в частині визнання кредиторських вимог Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." (в частині складених відсотків на суму збитків, що розраховуються поквартально за ставкою 4% (чотири відсотки) з 11.01.2011 по 26.02.2020 на суму 1 551 948 768,90 грн. та 3% річних за період з 01.11.2011 по 26.02.2020 на суму 10 492 597,01 дол. США х 27,7538 грн. = 291 209 438,97 грн.) - скасувати.

3. Справу № 910/628/20 в зазначеній частині (в частині визнання кредиторських вимог Іноземної юридичної особи "Nibulon S.A." по складених відсотках на суму збитків, що розраховуються поквартально за ставкою 4% (чотири відсотки) з 11.01.2011 по 26.02.2020 на суму 1 551 948 768,90 грн. та 3% річних за період з 01.11.2011 по 26.02.2020 на суму 10 492 597,01 дол. США х 27,7538 грн. = 291 209 438,97 грн.) направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 у справі № 910/628/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

В.Г. Пєсков