ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Харків Справа № 913/567/19(913/105/25)
Провадження №15/913/105/25
про стягнення 107 836 грн 21 коп.
у межах справи №913/567/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання»
Суддя Смола С.В.
Без повідомлення (виклику) представників сторін
Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (далі ТОВ «Волиньелектрозбут») 25.03.2025 через систему «Електронний суд» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (далі ТОВ «ЛЕО») про стягнення заборгованості за договором від 17.11.2020 №204 про надання послуг з розподілу електричної енергії в сумі 107 836 грн 21 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов п.3.4 договору від 17.11.2020 №204 про надання послуг з розподілу електричної енергії позивачем здійснювалась попередня оплата вартості послуг з розподілу електричної енергії за період з березня по грудень 2021 року на суму 555 527 грн 97 коп., проте послуги були надані на суму 447 691 грн 76 коп. Сума невикористаної передплати складає 107 836 грн 21 коп.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2025 основна справа про банкрутство ТОВ «ЛЕО» №913/567/19 передана на розгляд судді Смолі С.В.
Ухвалою від 27.01.2025 прийнято основну справу №913/567/19 про банкрутство ТОВ «ЛЕО» до провадження в новому складі суду; ухвалено дату розгляду справи у попередньому засіданні визначити після надходження до суду пояснень учасників справи.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному складу суду від 25.03.2025 справа №913/567/19(913/105/25) передана на розгляд судді Смолі С.В.
Ухвалою від 31.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
04.04.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Волиньелектрозбут» надійшли письмові пояснення, у яких позивач зазначив, що правова природа заявленої до стягнення суми 107 836 грн 21 коп. це попередня оплата.
Указані письмові пояснення беруться судом до уваги.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином шляхом направлення електронного примірника ухвали від 31.03.2025 до його зареєстрованого кабінету в ЄСІТС, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.
Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 8 ст.252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
ТОВ «ЛЕО» з 01.01.2019 здійснює на території Луганської області господарську діяльність з розподілу електричної енергії на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2018 №1587.
Відповідно до п.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч.3 ст.184 ГК України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.
Частиною 1 ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до вказаних приписів законодавства, 17.11.2020 між ТОВ «Волиньелектрозбут» як електропостачальником та ТОВ «ЛЕО» як оператором системи розподілу шляхом підписання заяви-приєднання укладено договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №204, за умовами якого цей договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії постачальнику для його споживачів, як послуги оператора системи розподілу. Укладається сторонами з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання постачальника до умов договору (п.1.1 договору).
Відповідно до п.2.2 договору постачальник здійснює оплату послуг з розподілу електричної енергії оператора системи розподілу згідно з умовами глави 3 договору.
Згідно з п.3.1 договору ціна послуг з розподілу визначається згідно з Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Ціни інших послуг визначаються згідно з калькуляціями, розрахованими на підставі Методики розрахунку вартості робіт з підключення електроустановок споживачів до електричних мереж ліцензіата та інших додаткових робіт і послуг, пов`язаних із ліцензованою діяльністю, затвердженої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Вартість послуги з розподілу електричної енергії по кожному конкретному споживачу постачальника визначається шляхом множення обсягу розподілу електричної енергії на відповідному класі напруги (корисний відпуск електричної енергії) за розрахунковий період на тариф, встановлений Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.
Розрахунковим періодом для цілей договору є календарний місяць (п.3.3 договору).
У п.3.4 договору передбачено, що оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником у формі 100% попередньої оплати вартості послуг з розподілу електричної енергії кожного першого робочого дня місяця попереднього до розрахункового. Постачальник здійснює остаточний розрахунок за надані послуги з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу за попередній розрахунковий період протягом п`яти банківських днів після отримання акту про надання послуг з розподілу електричної енергії.
За підсумками надання послуг з розподілу електричної енергії в розрахунковому періоді оператор системи розподілу складає та надає протягом 5 робочих днів на погодження постачальнику акт про надання послуг з розподілу електричної енергії. Протягом 2 робочих днів з дня отримання акту про надання послуг з розподілу електричної енергії постачальник повертає підписаний примірник даного акту оператору системи розподілу. На вартість послуг з розподілу електричної енергії нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником на поточний рахунок оператора системи розподілу (п.3.5 договору)
Відповідно до п.9.1 договору цей договір набирає чинності з дня приєднання постачальника до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший строк не зазначено в заяві-приєднанні. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору постачальником не буде заявлено про припинення його дії..
Суд зауважує, що вказаний договір продовжив свою дію на наступний рік, починаючи з 18.11.2021 та у подальшому, з огляду на відсутність доказів подання однією із сторін заяви про припинення його дії.
Листом від 12.03.2021 №01-24/2/636 ТОВ «ЛЕО» повідомило ТОВ «Волиньелектрозбут» про укладення між ТОВ «ЛЕО» та ТОВ «Луганськобленерго» договору доручення від 10.07.2020 №У-396-1-20/Л-52-1-20, за умовами якого ТОВ «Луганськобленерго» уповноважене діяти від імені та в інтересах ТОВ «ЛЕО» щодо здійснення безготівкових платежів за рахунок ТОВ «ЛЕО» та отримання за ТОВ «ЛЕО» безготівкових платежів, які спрямовуються на його ім`я від платників на виконання зобов`язань перед ТОВ «ЛЕО».
Постановою НКРЕКП від 09.12.2020 №2355 встановлено ТОВ «ЛЕО» тарифи на послуги з розподілу електричної енергії на рівні: для 1 класу напруги 344,48 грн/Мвт*год (без урахування податку на додану вартість), для 2 класу напруги 1 495,98 грн/Мвт*год (без урахування податку на додану вартість).
Згідно із ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
У період з березня по грудень 2021 року ТОВ «Волиньелектрозбут» постачало електричну енергію споживачам, що знаходились на території провадження господарської діяльності ТОВ «ЛЕО» (Луганської області), з огляду на що позивачем здійснювалась попередня оплата вартості послуг з розподілу.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що за спірний період переплата ТОВ «Волиньелектрозбут» перед ТОВ «ЛЕО» за договором складає 107 836 грн 21 коп.
Частиною 1 ст.598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Суд зауважує, що умовами договору від 17.11.2020 сторони передбачили, що оплата послуг оператора системи розподілу здійснюється постачальником на умовах попередньої оплати, проте не передбачили ані умов, ані строків її повернення в разі виникнення такої передплати.
Статтею 607 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 15.04.2025 №235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 16.04.2025 №4356-ІХ «Про затвердження Указу Президента України від 15.04.2025 №235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб.
Частиною 3 ст.75 ГПК України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Отже, суд визнає загальновідомим факт військової агресії Російської Федерації проти України та майже повну окупацію Луганської області.
Суд зауважує, що виконання договору від 17.11.2020 про надання послуг з розподілу електричної енергії, починаючи з 24.02.2022 фактично є неможливим, оскільки ТОВ «Волиньелектрозбут» постачало електричну енергію споживачам на територію Луганської області, яка наразі є окупованою, у зв`язку з чим і розподіл електричної енергії ТОВ «ЛЕО» також не здійснюється.
Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що зобов`язання сторін за договором від 17.11.2020 про надання послуг з розподілу електричної енергії припинились з 24.02.2022, у зв`язку з неможливістю їх виконання через військові дії на території Луганської області.
Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Ураховуючи неможливість виконання умов договору від 17.11.2020 у частині надання ТОВ «ЛЕО» послуг ТОВ «Волиньелектрозбут» з розподілу електричної енергії, висновок суду про припинення зобов`язань за вказаним договором та наявність передплати в сумі 107 836 грн 21 коп., суд приходить до висновку, що вказана сума передплати відповідно до приписів ст.1212 ЦК України підлягає поверненню ТОВ «Волиньелектрозбут».
Як зазначив позивач, він звернувся до відповідача з листом від 09.01.2023 №01-8/41, у якому просив повернути суму передплати, проте доказів направлення/вручення вказаного листа ТОВ «ЛЕО» ТОВ «Волиньелектрозбут», тому вказаний лист не може вважатися належним доказом звернення до відповідача з вимогою повернути наявну суму передплати і до уваги судом не приймається.
Водночас, звернення з позовом до суду про повернення суми попередньої оплати, на думку суду, є такою вимогою, а отже у відповідача виник обов`язок повернути ТОВ «Волиньелектрозбут» попередню оплату в розмірі 107 836 грн 21 коп.
Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати за договором від 17.11.2020 про надання послуг з розподілу електричної енергії в сумі 107 836 грн 21 коп.
Відповідач доказів відсутності заборгованості не надав.
Ураховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп. покладаються на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України.
Згідно з ч.ч.4, 5 ст.240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236 238, 240, 252 ГПК України, господарський суд
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» задовольнити повністю.
3. Учасники справи:
Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено 28.05.2025.

Суддя Сергій СМОЛА