РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.05.2025Справа № 910/3352/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, просп. Глушкова Академіка, буд. 40, оф.315, м. Київ, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОТКЕС" (04073, пров. Куренівський, буд.17, м. Київ, )

про стягнення коштів у розмірі 488 791,20 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОТКЕС" (далі - відповідач) про стягнення коштів у розмірі 488 791,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором поставки №137/1/14 від 02.09.2014, видаткової накладної №РН-0005240 від 24.09.2014 та видаткової накладної №РН-0005299 від 29.09.2014, відповідач в обумовлений строк не здійснив повну та своєчасну оплату поставленого товару, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 488 791,20 гривень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/3352/25, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

При цьому, судом повідомлено відповідача, що останній протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі може подати заяву із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копія ухвали від 19.03.2025 року про відкриття провадження у справі № 910/3352/25 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та відповідає адресі згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04073, місто Київ, пров.Куренівський, будинок 17.

Вказана ухвала не була вручена відповідачу, оскільки відправлення з трек-номером №061024063 повернуто на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв про зміну місцезнаходження відповідача до суду не надходило.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2014 року між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ», як «Постачальником», та ТОВ «РОТКЕС», як «Покупцем» (далі - відповідач), було укладено договір поставки №137/1/14 (далі - договір).

Згідно п. 1.1. договору, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність будівельні матеріали (далі за текстом - товар), а Покупець прийняти та сплатити товар за цінами в кількості, номенклатурі та асортименті, вказаними в накладних, які є невід`ємними частинами даного договору.

Відповідно до п. 2.2.-2.3., 2.5.-2.6. договору поставки, загальна кількість і вартість товару визначена в накладній, яка є невід`ємною частиною даного договору. Товар поставляється партіями протягом строку дії цього Договору. Поставка вважається завершеною з моменту передачі товару Покупцеві, що підтверджується накладною, підписаною уповноваженими представниками сторін, і за наявності необхідних товаросупровідних документів. Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця при передачі товару, що підтверджується накладною, підписаною уповноваженими представниками обох сторін.

Пункт 3.1. Договору вказує, приймання товару здійснюється згідно товарної накладної Постачальника.

Як зазначає позивач, відповідно до умов Договору поставки товару №137/1/14 від 02 вересня 2014 року, відповідачу було поставлено товар на загальну суму 488 791 гривня 20 копійок, що підтверджується: - видаткова накладна №РН-0005240 від 24 вересня 2014 року (згідно довіреності №619 від 24 вересня 2014 року) на суму 255 463,20 гривні; - видаткова накладна №РН-0005299 від 29 вересня 2014 року (згідно довіреності №619 від 24 вересня 2014 року) на суму 233 328,00 гривень., який він прийняв, проте власні зобов`язання щодо оплати поставленого товару не виконав.

Пункт 5.1. даного Договору зазначає, що ціна за кожну партію товару визначена в накладних.

Відповідно до пункту 5.4. договору, ПОКУПЕЦЬ здійснює оплату протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару.

В подальшому, постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2017 в справі № 904/3473/15 Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ» призначено арбітражного керуючого Лелеко Василя Володимировича.

10.08.2021 між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ» (цедент) в особі арбітражного керуючого Лелеко Василя Володимировича та ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (цесіонарій), (далі - позивач) було укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 10-08-2021/1.

Відповідно до пункту 1.1. договору №10-08-2021/1 відступлення права вимоги (цесії) від 10 серпня 2021 року, метою Договору є оформлення результатів купівлі-продажу (відступлення) майнових прав банкрута ТОВ «Торговий Дім Профіль України» (49127, місто Дніпро, вулиця Базова, будинок 8; ) на відкритих електронних торгах (аукціоні) у відповідності до чинного законодавства України, результати котрого оформлено Протоколом про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-07-29-000026-1 від 09 серпня 2021 року (оператор, через електронний майданчик якого Цесіонарієм/Покупцем подано пропозицію - ТОВ «Е-Тендер», 04119 м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21 літ. «А», .

Згідно із пунктом 1.2. договору №10-08-2021/1 відступлення права вимоги (цесії) від 10 серпня 2021 року, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОТКЕС» (; адреса: 04073, місто Київ, ПРОВУЛОК КУРЕНІВСЬКИЙ, будинок 17), що іменується надалі "Боржник", виконання грошового зобов`язання у загальному розмірі 1 117 089 (один мільйон сто сімнадцять тисяч вісімдесят дев`ять) гривень 46 копійок, набутих Цедентом та належних останньому на підставі договору поставки №137/1/14 від 02 вересня 2014 року, у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та/або неповним виконанням Боржником грошового зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару на підставі видаткової накладної №РН-0005240 від 24 вересня 2014 року, видаткової накладної №РН-0005299 від 29 вересня 2014 року та згідно договору поставки №137/1/14 від 02 вересня 2014 року.

Пунктом 1.3., 1.6., 1.7. договору №10-08-2021/1 відступлення права вимоги (цесії) від 10 серпня 2021 року, Сторони визначили, що на умовах даного Договору та на підставі протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-07-29-000026- 1 від 09 серпня 2021 року, Цедент зобов`язується передати Цесіонарієві, за відповідним актом право вимоги до Боржника (дебіторська заборгованість) на підставі договору поставки №137/1/14 від 02 вересня 2014 року у загальному розмірі 1 117 089 (один мільйон сто сімнадцять тисяч вісімдесят дев`ять) гривень 46 копійок.

За результатами укладення/підписання даного Договору, Цесіонарій наділяється всіма правами Цедента, що випливають із договору поставки №137/1/14 від 02 вересня 2014 року, видаткової накладної №РН-0005240 від 24 вересня 2014 року, видаткової накладної №РН-0005299 від 29 вересня 2014 року.

На виконання умов даної угоди, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ» було передано ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» на підставі акту перелік документів, що підтверджують права вимоги виконання ТОВ «РОТКЕС» обумовленого зобов`язання.

У відповідності до пункту 4.4. договору, сторони погодили те, що сповіщення Боржника про поступку права вимоги за цією Угодою, Первісним кредитором відбувається на власний розсуд та не є обов`язковим, оскільки при дійсності порушеного зобов`язання у розумінні статі 518 Цивільного кодексу України відсутність письмового повідомлення не звільняє боржника від відповідальності за порушене зобов`язання.

Відтак, позивач, як новий кредитор у зобов`язанні, що виникло з правовідносин за договором поставки № 137/1/14 від 02.09.2014, звертається до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають ,

задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається зі змісту спірних правовідносин, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу (поставки).

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 4 ст. 265 ГК України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. (ч. 6 ст. 265 ГК України).

Частинами 1 та 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

За змістом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно частин 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу (поставки). Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

За встановленими обставинами, відповідно до умов договору, видаткових накладних, виписаних в період дії даного договору, зокрема, Відповідачу було поставлено ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІЛЬ УКРАЇНИ» на підставі договору поставки товару №137/1/14 від 02 вересня 2014 року Товар на загальну суму 488 791 (чотириста вісімдесят вісім тисяч сімсот дев`яносто одна) гривня 20 копійок, що підтверджується наступними документами:

- видаткова накладна №РН-0005240 від 24 вересня 2014 року (згідно довіреності №619 від 24 вересня 2014 року) на суму 255 463,20 гривні;

- видаткова накладна №РН-0005299 від 29 вересня 2014 року (згідно довіреності №619 від 24 вересня 2014 року) на суму 233 328,00 гривень.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надана позивачем видаткова накладна містить найменування суб`єктів господарювання, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, найменування товару, його кількість, вартість, та інші необхідні реквізити, тобто відповідає вимогам законодавства, тому є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Враховуючи відсутність претензій щодо асортименту, комплектності, кількості і якості поставленого товару, суд вважає, що постачальник виконав свої зобов`язання за договором.

З урахуванням погодженого сторонами у п. 5.4 Договору, порядку розрахунків, граничним строком оплати за поставлений згідно видаткових накладних є 29.10.2014.

Разом з цим, докази оплати за поставлений товар в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 статті 513 ЦК України визначено, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, внаслідок укладення 10.08.2021 договору відступлення права вимоги (цесії) № 10-08-2021/1 до позивача, як цесіонарця перейшло право вимагати від ТОВ «Роткес» належного виконання зобов`язання за договором поставки № 137/1/14 від 02.09.2014 в частині оплати поставленого товару згідно видаткових накладних.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частина третя статті 2 ГПК України визначає основні засади (принципи) господарського судочинства, зокрема змагальність сторін та диспозитивність, які конкретизовані у статтях 13, 14 ГПК України відповідно.

Відповідно до вищевикладеного, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд же розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повної та своєчасної оплати за поставлений товар у зв`язку з чим за ним обліковується заборгованість в розмірі 488 791,20 грн.

З огляду на вищенаведене та враховуючи доведеним факт порушення зобов`язань за договором поставки № 137/1/14 від 02.09.2014, вимоги позивача, як нового кредитора у зобов`язанні про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 488 791,20 грн є цілком обґрунтованими.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у розмірі 5 865,49 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОТКЕС" (04073, пров. Куренівський, буд.17, м. Київ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, пр-т. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315; ідентифікаційний код 38039872) 488 791,20 грн (чотириста вісімдесят вісім тисяч сімсот дев`яносто одну гривень 00 коп) основного боргу, та 5 865,49 грн (п`ять тисяч вісімсот шістдесят п`ять гривні 49 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.05.2025.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА