ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/1017/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", м.Київ
до Фізичної особи ОСОБА_1 , Харківська обл., с.Старовірівка (адреса: АДРЕСА_1 )
про стягнення 32205,69 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

24.03.2025 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/1154/314272 від 25.04.2016 року в розмірі 32205,69 грн.

25.03.2025 року з метою встановлення місцезнаходження відповідача відповідно до ч.8 ст.176 ГПК України по справі №922/1017/25 судом було зроблено витяг з Єдиного державного демографічного реєстру, з якого вбачається, що місцезнаходження відповідача Фізичної особи ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.03.2025 року відкрито провадження у справі №922/1017/25 в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ст.248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

28.03.2025 року судом направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: АДРЕСА_1 .

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст.51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

18.04.2025 року ухвала про відкриття провадження у справі була повернута до суду без вручення відповідачу, з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

21.04.2025 року судом повторно зроблено витяг з Єдиного державного демографічного реєстру, з якого вбачається, що місцезнаходження відповідача не змінилось.

24.04.2025 року судом повторно направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу відповідача.

12.05.2025 року ухвала про відкриття провадження у справі була повернута до суду без вручення відповідачу, з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Під час розгляду справи судом перевірено адресу відповідача згідно з даними ЄДДР, яка залишилася незмінною.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд, у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17).

Тобто, неотримання поштової кореспонденції в точці видачі є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо належного отримання листа, тобто є його власною волею.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Сам лише факт не отримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та, яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Відзив на позов відповідачем до суду надано не було.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При цьому, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 18.03.2003 року внесено запис про державну реєстрацію Фізичної особи-підприємця Дикань Надії Миколаївни.

В подальшому, 31.01.2022 року до зазначеного реєстру внесено запис про припинення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця Дикань Надії Миколаївни.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, в процесі здійснення господарської діяльності, як фізичної особи-підприємця, 25.04.2016 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" (далі - Банк/Кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Дикань Надією Миколаївною (далі - Позичальник, Відповідач) укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/1154/314272 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору протягом Строку дії Кредиту Банк надає Клієнту можливість використання кредитної лінії (надалі - Кредит) з поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), МФО 350589 (далі - Рахунок) шляхом здійснення платежів в межах Поточного ліміту з Рахунку у разі відсутності (недостатності) на Рахунку грошових коштів. Максимальний ліміт Кредиту за Договором складає 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень. В межах Максимального ліміту встановлюється поточний ліміт Кредиту (Далі - Поточний ліміт).

На дату укладення Договору Поточний ліміт Кредиту складає 2000,00 грн.

Згідно з п. 1.2. Кредитного договору строк дії Кредиту - з наступного дня, що слідує за датою укладення Договору (далі Дата початку кредитування) по 25.04.2018р. включно, далі - Дата закінчення кредитування (може змінюватися в порядку, передбаченому Договором).

Пунктом 1.3. Кредитного договору передбачено, що без укладення додаткових угод до Договору. Банк мас право подовжити Строк дії Кредиту на 24 (двадцять чотири) календарних місяці за умови, що на Дату закінчення кредитування буде дотримано кожну з наступних умов:

- банк за 20 (двадцять) робочих днів до останнього робочого дня Строку дії Кредиту не отримав листа Клієнта про відмову від подовження Строку дії Кредиту;

- відсутні факти невиконання або неналежного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за Договором

- відсутні умови передбачені пунктом 8.2. Договору.

Використання Клієнтом за рахунок Кредиту будь-якої суми коштів, розглядається Сторонами як згода Клієнта на подовження Строку дії кредиту.

Згідно з п. 1.4. Кредитного договору Кредит надається Позичальнику виключно з метою фінансування господарської (підприємницької) діяльності Клієнта.

Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору Клієнт зобов`язаний протягом дії Договору здійснювати погашення заборгованості в порядку, визначеному Договором, шляхом зарахування на Рахунок щомісячного обов`язкового платежу, розрахованого відповідно до умов пункту 5.2 Договору, та здійснювати повне (остаточне) Погашення заборгованості не пізніше Дати закінчення кредитування.

Згідно з п. 5.2. Кредитного договору клієнт зобов`язаний до 10 (десятого) числа включно кожного місяця, починаючи з місяця наступного за першою (з Дати укладення Договору) Датою розрахунку процентних платежів, забезпечити на Рахунку наявність коштів для сплати щомісячного обов`язкового платежу в сумі не менше 15 (п`ятнадцяти) відсотків від залишку заборгованості за Кредитом на Дату розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми, встановленої відповідними тарифами Банка . При цьому залишок заборгованості за Кредитом, що береться до розрахунку щомісячного обов`язкового платежу, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та штрафів за всіма видами заборгованості, зменшену на суму не внесеного Клієнтом щомісячного обов`язкового платежу попередніх місяців.

Пунктом 2.1. Кредитного договору передбачено, що протягом всього строку фактичного користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати щомісяця Банку проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 29,9 % річних, крім випадків, передбачених п. 2.2. Договору.

Згідно з п. 2.2. Для операція зі здійснення Клієнтом операцій по Рахунку щодо оплати товарів/робіт/послуг з використанням спеціального платіжного засобу за рахунок Кредиту (далі-Операція) проценти в період з дати здійснення такої операції по 10 число місяця, наступного за першою Датою розрахунку процентних платежів після такої операції (далі - Пільговий період) розраховуються но основі процентної ставки в розмірі 0% річних.

Пільговий період застосовується за умови, що вся сума заборгованості за Кредитом станом на наступну після проведення Операції Дату розрахунку процентних платежів буде сплачена Клієнтом до кінця Пільгового періоду. У разі несплати Клієнтом заборгованості за Кредитом в сумі Операцій згідно вищевказаних умов, Пільговий період не застосовується та на суми заборгованості за Кредитом внаслідок здійснених Операцій нараховуються проценти за ставкою, зазначеною в пункті 2.1. Договору.

Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору нарахування процентів здійснюється на щоденний залишок заборгованості по Кредиту, зменшений на суму операцій, для яких діє Пільговий період, за строк фактичного користування Кредитом. Таке нарахування здійснюється щомісяця в будь-який день в період, що починається за 4 (чотири) робочих дні до кінця календарного місяця та закінчується в останній день місяця, але не раніше 25 (двадцять п`ятого) числа кожного календарного місяця (Дата розрахунку процентних платежів), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів використовується перший день фактичного використання Клієнтом кредитних коштів, останній день строку користування Кредитом не враховується. Нарахування процентів здійснюється за період з дати фактичного використання кредитних коштів по Дату розрахунку процентних платежів включно, а в наступні періоди - з дня, наступного за попередньою Датою розрахунку процентних платежів, по Дату розрахунку процентних платежів в поточному періоді включно.

За приписами п.2.4. Кредитного договору погашення процентів за Кредитом здійснюється шляхом договірного списання Банком коштів.

Відповідно до п. 4.1. Предметом страхування за Договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю Клієнта, який є страхувальником та застрахованою особою за Договором.

Згідно з п. 4.5. Страховий тариф за Договором становить нуль цілих п`ять десятих відсотка в місяць від страхової суми, визначеної на відповідний період страхування з врахуванням пунктів 4.3, 4.12 Договору.

Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору у разі настання обставин невиконання або неналежного виконання Клієнтом своїх зобов`язань (обов`язків) за Договором, обставин, передбачених п. 8.2. Договору, а також інших обставин, які свідчать про те, що зобов`язання Клієнта за Договором не будуть виконані, Банк має безумовне право без необхідності укладення будь-яких додаткових угод (договорів про зміни) відмовити Клієнту в наданні Кредиту та/або скасувати максимальний ліміт/Поточний ліміт та вимагати дострокового Погашення заборгованості.

Відповідно до п. 13.2 Кредитного договору Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і скріплення печатками (за наявності) і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за Договором.

Відповідно до п. 6.2. Кредитного договору Клієнт зобов`язаний письмово повідомити Банк про будь-які зміни у юридичному стані та фінансово-господарській діяльності Клієнта, які можуть вплинути на виконання ним обов`язків за Договором та/або на права Банка згідно з Договором, у строк, що не перевищує десяти календарних днів з дати настання таких обставин, зокрема, прийняття рішення про припинення діяльності фізичної особи-підприємця - Клієнта.

В позовній заяві зазначено, що матеріали кредитної справи не містять доказів такого повідомлення.

Позивач зазначає, що факт отримання і користування Позичальником кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку з 25.04.2016 по 26.07.2024. Тобто банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, визначені п. 1.1. даного Договору.

Позичальник свої зобов`язання за Кредитним договором виконує неналежним чином. Станом на 26.07.2024 за Кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 32205,69 грн за дозволеним овердрафтом.

Крім того, пунктом 11.1. Кредитного договору передбачено, що Банк у встановленому законодавством України порядку має право без згоди Клієнта відступити свої права вимоги за Договором, будь-якій особі або обтяжити ці права іншим чином на умовах Договору.

Відповідно до п. 11.2. Кредитного договору у разі відступлення прав вимоги за Договором, новий кредитор набуває усі права та обов`язки Банку за Договором, що стосуються умов кредитування, в повному обсязі, у тому числі право щодо повернення Кредиту, процентів за користування ним, неустойок.

24.07.2024 між АТ "Райффайзен Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ", Позивач) укладено Договір відступлення права вимоги №114/2- 72 (далі - Договір відступлення права вимоги), у відповідності до умов якого, АТ "Райффайзен Банк" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні АТ "Райффайзен Банк" Права, Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі(ах) Боржників (Портфель Заборгованості).

Згідно з п.п.2.2. Договору відступлення права вимоги відступлення Новому кредитору Прав Вимоги відбувається за умови виконання Новим кредитором п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру(ів) Боржників Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у Кредитних договорах і Договорах забезпечення, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від Боржників та Поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами та Договорами забезпечення (п.2.3. Договору відступлення права вимоги).

Відповідно до Реєстру Боржників №2 від 26.07.2024 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024 (витяг з Реєстру Боржників №2 додається), ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 011/1154/314272 від 25 квітня 2016 року в сумі 32205,69 грн., з яких 32205,69 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу.

Позивач зазначає, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ "ФК "ЄАПБ" права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ "Райффайзен Банк" станом на день відступлення права вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінюватися.

Згідно з п. 5.5. Договору відступлення права вимоги з Дати відступлення Права Вимоги Новий кредитор приймає на себе всі ризики, пов`язані із подальшим стягненням заборгованості за Кредитними договорами та зверненням стягнення за Договорами забезпечення незалежно від стадії стягнення - судової чи позасудової, самостійно визначає способи стягнення заборгованості, що випливає із Прав Вимоги та звернення стягнення за Договорами забезпечення та здійснює їх на власний розсуд та ризик з урахуванням та дотриманням вимог чинного законодавства України.

Згідно з п. 2.6. Договору відступлення права вимоги відступлення Прав Вимоги за Договором здійснюється без згоди Боржників за Кредитними договорами та/або Поручителів за Договорами забезпечення.

Згідно з п. 2.7. Договору відступлення права вимоги Протягом 10 календарних днів з Дати відступлення Прав Вимоги за цим Договором АТ "Райффайзен Банк" здійснює розсипку повідомлень Боржникам та Поручителям про відступлення ТОВ "ФК "ЄАПБ" Прав Вимоги згідно діючого законодавства України.

Позивач зазначає, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Дані листи ніяким чином не змінюють умов кредитних договорів, а носять лише інформаційний характер. При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки Первісного Позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Крім того, в разі сплати боржником коштів на погашення заборгованості на рахунки АТ "Райффайзен Банк", вони були б перераховані на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ" та зараховані на погашення відповідної кредитної заборгованості.

Незважаючи на це відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26.07.2024 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, Фізична особа Дикань Надія Миколаївна має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №011/1154/314272 від 25.04.2016 в сумі 32205,69 грн.

Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що в процесі здійснення господарської діяльності, як фізичної особи-підприємця, 25.04.2016 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" (далі - Банк/Кредитор) та Фізичною особою підприємцем Дикань Надією Миколаївною (далі - Позичальник, Відповідач) укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/1154/314272 (далі - Договір).

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що 31.01.2022 року відповідачем припинена підприємницька діяльність як фізичної особи-підприємця, на підставі власного рішення, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 9 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

При цьому суд зазначає, що відповідно до статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини 9 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю усім своїм майном.

Дана правова позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі № 910/8729/18.

Отже належність спору до господарської юрисдикції не змінюється, у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності відповідача, оскільки правовідносини виникли з його господарської діяльності, зобов`язання за якими у відповідача з втратою його статусу як фізичної особи - підприємця не припинились.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 345 ГК України кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ст. 345 Господарського кодексу України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Щодо змісту поняття користування кредитом Велика Палата Верховного Суду в п. 76-78, 80 постанови від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) зазначила, що позичальник (1) отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та (2) отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти. Натомість у позичальника виникає зобов`язання (1) повернути грошові кошти у встановлений строк та (2) сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.

Отже позичальник отримує чужі грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому.

Поняття користування кредитом, яким послуговуються скаржники, є окремим випадком користування чужими коштами. Термін користування чужими коштами Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін користування чужими коштами може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Отже, користування кредитом це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Як встановлено судом, 25.04.2016 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" (Кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Дикань Надією Миколаївною (Позичальник) укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/1154/314272, відповідно до якого Кредитор надав Позичальнику можливість, у разі відсутності (недостатності) на Рахунку грошових коштів, використання Поточного кредитного ліміту в межах 50000,00 грн, а Позичальник зобов`язався використати Кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму Кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Договором.

Факт отримання і користування Позичальником кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку з 25.04.2016 по 26.07.2024

Суд встановив, що, згідно з п. 1.2. Кредитного договору строк дії кредиту - 25.04.2018 включно, далі - Дата закінчення кредитування.

Порядок заміни кредитора у зобов`язанні регулюється статтями 512 - 519 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

24.07.2024 між АТ "Райффайзен Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2- 72, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за Кредитним договором №011/1154/314272 від 25.04.2016, укладеним між АТ "Райффайзен Банк" та Фізичною особою підприємцем Дикань Надією Миколаївною, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів".

Згідно з п.2.2. Договору відступлення права вимоги відступлення Новому кредитору Прав Вимоги відбувається за умови виконання Новим кредитором п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру(ів) Боржників Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у Кредитних договорах і Договорах забезпечення, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від Боржників та Поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами та Договорами забезпечення (п.2.3. Договору відступлення права вимоги).

Відповідно до Реєстру Боржників №2 від 26.07.2024 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 011/1154/314272 від 25.04.2016 року в сумі 32205,69 грн.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 24.07.2024 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, Фізична особа Дикань Надія Миколаївна має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК" "ЄАПБ" за кредитним договором № 011/1154/314272 від 25.04.2016 року в сумі 32205,69 грн.

Доказів на спростування наявного боргу відповідач до суду не подав.

Враховуючи встановлений судом факт невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним Договором щодо повернення отриманого кредиту, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 32205,69 грн основної заборгованості за кредитним Договором № 011/1154/314272 від 25.04.2016 року.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, отже, підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст.129 ГПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача, з вини якого виник спір.

Керуючись статтями 13, 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 236-238, 240-241, 247, 251, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (адреса: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри,30; , реквізити IBAN НОМЕР_4 в АТ "ТАСкомбанк") суму заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/1154/314272 від 25.04.2016 року в розмірі 32205,69 грн, а також 3028,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "27" травня 2025 р.

Суддя К.В. Аріт