ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

27.05.2025 Справа № 904/2086/20
за позовом Позивача-1: ОСОБА_1 , м. Дніпро

Позивача-2: ОСОБА_2 , м. Дніпро

Позивача-3: ОСОБА_3 , смт. Царичанка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендабудсервіс Дніпро", м. Дніпро

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - ОСОБА_4 , м. Дніпро

про визнання рішень недійсними та скасування реєстраційних дій

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К", м. Дніпро

до відповідача-1: ОСОБА_3 , смт. Царичанка

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендабудсервіс Дніпро", м.Дніпро

про визнання недійсним рішення засновника

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: не з`явились

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач-1), ОСОБА_2 (далі - Позивач-2) та ОСОБА_3 (далі - Позивач-3) звернулись до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Орендабудсервіс Дніпро (далі - Відповідач) в якому просять суд:

- визнати недійсним рішення засновника ТОВ Орендабудсервіс Дніпро від 19.04.2019 про створення товариства;

- визнати недійсним рішення власника ТОВ Орендабудсервіс Дніпро від 22.04.2019 про відчуження 100% частки в статутному капіталі товариства, звільнення Позивача-3 з посади директора, призначення директора та внесення відповідних записів до державного реєстру;

- скасувати рішення про державну реєстрацію ТОВ Орендабудсервіс Дніпро від 19.04.2019, номер запису: 1 090203;

- скасувати реєстраційну дію щодо зміни учасника, затвердження відповідних змін до статуту ТОВ Орендабудсервіс Дніпро від 22.04.2019.

02.02.2021 до суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Поляков і К (фактично позовна заява третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору), за змістом якої останній просить суд визнати недійсним рішення засновника від 19.04.2019 про створення ТОВ Орендабудсервіс Дніпро.

03.02.2021 року позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 904/2086/20.

Ухвалою суду від 08.04.2021 року провадження у справі № 904/2086/20 зупинено до набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/3305/20.

Після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, суд ухвалою від 05.05.2025 поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 27.05.25 р. о 14:30год.

Представники сторін в підготовче засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

За даними електронного сервісу відстеження поштових відправлень ухвала про призначене засідання у справі, яка направлялась за адресою Позивачів, повідомленою ними у позовній заяві (інші адреси суду не повідомлялись), останнім не вручена, про що відповідальним працівником проставлено відмітку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Зважаючи на те, що в силу приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, у тому числі, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, суд дійшов висновку про належне повідомлення позивачів про розгляд даної справи.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про призначене засідання повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

Частиною четвертою статті 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У розумінні наведених положень законодавства обов`язковими умовами для застосування передбачених у частині четвертій статті 202, пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у засідання суду є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності (абзац одинадцятий пункту 3.3 постанови Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №910/11119/17).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 13.09.2019 у справі №916/3616/15 дійшла висновку про те, що положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 виклала висновок щодо застосування норми пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, вказавши, зокрема, що правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, навіть, у тих випадках, коли його явка визнана судом необов`язковою і наслідки неявки не роз`яснювалися.

У цій же постанові об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Проаналізувавши положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова "може", "має право", "за власної ініціативи" та інші подібні у своєму у значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у частині четвертій статті 202 Господарського процесуального кодексу України, та формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права, відносяться до імперативних.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2022 у справі №905/458/21.

У частині четвертій статті 236 Господарського процесуального кодексу України, що встановлює вимоги щодо законності та обґрунтованості судового рішення, передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Приймаючи до уваги неявку Позивачів та Третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору в підготовче засідання, а також зважаючи на відсутність заяв чи клопотань з боку Позивачів щодо можливості розгляду справи без їх участі, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К" має бути залишений без розгляду.

Залишення позову без розгляду за вказаних обставин не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд справи.

Усталена прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Керуючись статтями 202, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К" залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Ліпинський