номер провадження справи 24/43/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 Справа № 908/830/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Коваль А.К., розглянувши матеріали справи № 908/830/25

за позовом Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 (69032, місто Запоріжжя, проспект Металургів, будинок 11, )

до відповідача: Фізична особа - підприємець Баранник Михайло Леонідович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 125783,06 грн

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 до Фізичної особи - підприємця Баранника Михайла Леонідовича про стягнення з відповідача на рахунок місцевого бюджету заборгованості з оплати орендної плати за період з лютого 2022 року по 10 квітня 2024 року у розмірі 65 628,94 грн, 3% річних у розмірі 3 761,87 грн, інфляційних витрат у розмірі 13 829,99 грн, штраф у розмірі 3% від місячного розміру орендної плати щодо якого було допущено відповідне порушення у розмірі 1 968,87 грн (Стягувач - Комунальне підприємство Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7) та стягнення з відповідача на користь Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 заборгованості з оплати орендної плати за період з лютого 2022 року по 10 квітня 2024 року у розмірі 31 215,66 грн, 3% річних у розмірі 1772,17 грн, інфляційних витрат у розмірі 6 669,09 грн, штраф у розмірі 3% від місячного розміру орендної плати щодо якого було допущено відповідне порушення у розмірі 936,47 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 31.03.2025 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/830/25 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення № 1927/05 від 26.10.2006 в частині оплати щомісячних платежів за об`єкт оренди - нежитлове приміщення цокольного поверху (літ. А-9) загальною площею 67,4 кв.м в будинку № 24 по вул. Чумаченка, яке перебуває у господарському віданні Балансоутримувача (позивача).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/830/25 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/43/25. Судове засідання для розгляду справи призначено на 16.04.2025.

Ухвалою суду від 15.04.2025 розгляд справи перенесено на 28.04.2025.

25.04.2025 до суду в системі Електронний суд надійшла заява, в якій представник позивача Кіжнер А.О. просить суд надати можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 25.04.2025 заяву представника позивача Кіжнер А.О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 908/830/25 задоволено.

Ухвалою суду від 28.04.2025 перенесено розгляд справи на 12.05.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи неявку представників сторін, судовий процес 12.05.2025 ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Своїм правом бути присутніми у судовому засіданні відповідач не скористався. Письмового відзиву не надав.

Ухвала суду від 04.04.2025 про відкриття провадження у справі № 908/830/25 направлялась судом відповідачу на його поштову адресу згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та на адресу суду не поверталась.

Заяви про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду не надходило.

Також, ухвали суду про відкладення розгляду справи № 908/830/25 надіслано на електронну адресу відповідача та доставлено до його електронної скриньки, про що свідчать наявні в матеріалах справи Довідки Господарського суду Запорізької області про доставку електронного листа.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи № 908/830/25.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідачі могли дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України Єдиний державний реєстр судових рішень://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Також судом зазначається, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа Скопелліті проти Італії від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа Папахелас проти Греції від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі Смірнова проти України).

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі Красношапка проти України, від 02.12.2010 Шульга проти України, від 21.10.2010 Білий проти України).

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наявні матеріали справи дозволяють здійснити її розгляд по суті за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 12.05.2025 справу розглянуто, ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

26.10.2006 між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради (Орендодавець), Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 5» (Балансоутримувач) та приватним підприємцем Баранником Михайлом Леонідовичем (Орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення від № 1927/05.

У зв`язку із змінами внесеними до Договору додатковими угодами від 30.04.2010, від 01.06.2011, від 10.11.2016, від 01.10.2018 Договір є укладеним між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (далі Орендодавець), комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» (далі Балансоутримувач/позивач/комунальне підприємство) та фізичною особою -підприємцем Баранником Михайлом Леонідовичем (далі Орендар).

Відповідно до п. 1.1 договору (в редакції додаткової угоди від 09.03.2017) Орендодавець, Балансоутримувач передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно - нежитлове приміщення цокольного поверху /літ.А-9/ загальною площею 67,4 кв.м в будинку №24 по вул. Чумаченка, яке перебуває на балансі комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради, вартість якого визначена у звіті про незалежну оцінку і становить за висновком про його вартість 179 834,00 грн станом на 30.09.2016 (з урахуванням вартості 1 кв.м-2 668,16),

Майно використовується Орендарем на правах оренди під: розміщення магазину автозапчастин (32,4 кв.м); розміщення майстерні побутового обслуговування (35,0 кв.м) (п. 1.2.).

Згідно п. 2.1. договору, Орендар вступив у строкове платне користування комунальним Майном з моменту підписання сторонами Договору, акту прийому-передачі Майна (26.10.2006).

У пункті 2.4. договору обумовлено, що у разі закінчення строку дії цього Договору або його дострокового розірвання Орендар передає комунальне Майно Балансоутримувачу (Орендодавцю), одночасно із підписанням Акту приймання-передачі вказаного Майна в 10-ти добовий термін у порядку, передбаченому чинним нормативно-правовими актами з цього питання.

Обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає Майно іншій стороні за Договором (п. 2.5.).

30.01.2020 Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (Орендодавець), комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатацііше житлове об`єднання №7» (Балансоутримувач) та фізична особа - підприємець Баранник Михайло Леонідович (Орендар), керуючись Законом України «Про оренду державного та комунального майна», п.11.3 Договору оренди від 26.10.2006 №1927/05, враховуючи лист Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради від 24.12.2019 №02/1-20/2139 щодо зміни реквізитів рахунків, які вводяться в дію з 03.01.2020, уклали за згодою Сторін додаткову угоду про наступне:

1. Пункти 3.1., 3.2. розділу 3 «Орендна плата» договору оренди від 26.10.2006 №1927/05 викласти в новій редакції:

« 3.1. Орендна плата визначається на підставі рішення Запорізької міської ради від 06.04.2011 №47, Постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, і складає 26943,80 грн. (двадцять шість тисяч дев`ятсот сорок три гривні 80 коп.) на рік, згідно з розрахунком (Додаток 4)».

« 3.2. За повний місяць оренди майна (жовтень 2019 року) орендна плата складає 2261,04грн. (дві тисячі двісті шістдесят одна гривня 04 коп.) та сплачується з 26.10.2019, згідно з розрахунком (Додаток 4).

Розмір платежу за неповний місяць оренди визначається з поденного розрахунку місячної орендної плати.».

2. Пункт 3.4 договору оренди від 26.10.2006 №1927/05 викласти у новій редакції:

« 3.4. З 03.01.2020 орендна плата розраховується та спрямовується Орендарем:

- 70 відсотків від розміру орендної плати (без нарахування ПДВ) за кожний місяць до місцевого бюджету на розрахунковий рахунок (UВАN) № UА0008005 УК у Комунарському районі м.Запоріжжя/Комунар./22080401, код отримувача (ЄДРПОУ) 38025435, код класифікації доходів бюджету 22080401, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Розрахунок орендної плати на 70 відсотків, здійснюється Орендарем самостійно та сплачується щомісячно не пізніше і 5 числа місяця, наступного за звітнім.

- 30 відсотків розміру орендної плати (з нарахуванням ПДВ) за кожний місяць Балансоутримувачу на його розрахунковий рахунок (UВАN) № НОМЕР_2 в філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», .

Розрахунок орендної плати на 30 відсотків, у тому числі нарахування ПДВ на суму орендної плати, здійснюється Орендарем самостійно та сплачується щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітнім.»

Згідно п. 3.7. Договору, у випадку порушення строків оплати та обсягу платежу, Орендар зобов`язаний сплатити штраф у розмірі трьох відсотків від місячного розміру орендного платежу щодо якого було допущено відповідне порушення.

Обов`язок щодо нарахування вказаних вище платежів покладається на Орендаря, В разі нездійснення Орендарем сплати платежів, нарахування та стягнення штрафу виконує Балансоутримувач у встановленому нормативно-правовими актами порядку.

Відповідно до п. 3.10. договору, у випадках закінчення дії цього Договору або його дострокового припинення орендна плата перераховується Орендарем по добу фактичної здачі комунального Майна по Акту приймання-передачі.

Припинення дії цього Договору не тягне за собою припинення зобов`язання Орендаря з погашення заборгованості з орендної плати, штрафів. Припинення даного зобов`язання відбувається лише при його виконанні у повному обсязі (п. 3.12.).

Згідно п. 5.2. Договору Орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі вносити Орендодавцю, Бадансоутримувачу орендну плату з урахуванням її індексації незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно п. 10.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та умовами цього Договору.

Як визначено додатковою угодою від 09.04.2020, договір оренди від 26.10.2006 №1927/05 нежитлового приміщення цокольного поверху (літ.А-9) загальною площею 67,4 кв.м по вул. Чумаченка, 24, вважати продовженим на 2 роки, а саме до 26.10.2021.

Позивач вказує, що за відсутністю заперечень Орендодавця та Балансоутримувача Орендар продовжував користуватись комунальним майном та за актом приймання-передачі майно не повернув.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.10.2023 по справі № 908/2478/23 за позовом заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до фізичної особи - підприємця Баранника Михайла Леонідовича про зобов`язання відповідача повернути нежитлове приміщення цокольного поверху (літ. А-9) загальною площею 67,4 кв.м у будинку № 24 по вул. Чумаченка у м. Запоріжжя, з одночасним підписанням акту-приймання-передачі позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі.

Згідно із актом державного виконавця від 10.04.2024 нежитлове приміщення цокольного поверху (літ. А-9) загальною площею 67,4 кв.м у будинку № 24 по вул. Чумаченка м. Запоріжжя прийнято з оренди Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради без участі боржника ФОП Баранника М.Л. за відсутністю доступу до приміщення.

Станом на 01.01.2025 заборгованість за період з лютого 2022 року по 10 квітня 2024 року зі сплати орендної плати на користь Балансоутримувача становить 31215,66 грн та заборгованість за період з лютого 2022 року по 10 квітня 2024 року зі сплати орендної плати на користь місцевого бюджету становить 65628,94 грн, що стало підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Правовідносини сторін є господарськими та виникли на підставі договору № 1927/05 від 26.10. 2006 оренди нежитлового приміщення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із п. 1 та п. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна передбачено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна, Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Згідно п.5.2. Договору орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату з урахуванням її індексації незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Як свідчать матеріали справи, за відповідачем наявна заборгованість зі сплати орендної плати за Договором до місцевого бюджету, за період з лютого 2022 року по 10 квітня 2024 року у розмірі 65628,94 грн та заборгованість зі сплати орендної плати за Договором перед балансоутримувачем, за період з за період з лютого 2022 року по 10 квітня 2024 року у розмірі 31215,66 грн.

Відповідачем доказів сплати заявленої до стягнення заборгованості за Договором не надано. Доказів відсутності підстав для сплати вказаної суми боргу також не надано.

Позивачем, в свою чергу, доведено належними доказами наявність у відповідача спірної заборгованості за Договором в розмірі 65628,94 грн. на користь місцевого бюджету та 31215,66 грн на користь балансоутримувача.

Таким, чином вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 65628,94 грн. заборгованість з орендної плати на користь місцевого бюджету та 31215,66 грн на користь балансоутримувача підлягають задоволенню.

Враховуючи прострочення відповідачем оплати орендних платежів, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 1968,87 грн штрафу на користь місцевого бюджету та штрафу у розмірі 936,47 грн на користь КП «ВРЕЖО №7».

За приписами ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно п. 3.7. Договору за порушення строків оплати та обсягу платежу Орендар сплачує штраф у розмірі 3% від місячного розміру орендного платежу, щодо якого було допущено відповідне порушення.

Судом перевірений наданий позивачем розрахунок штрафу та встановлено, що даний розрахунок позивачем виконаний правильно.

З урахуванням викладеного, вимога про стягнення з відповідача штрафу заявлена обґрунтовано та підлягає задоволенню в розмірі 1968,87 грн. на користь місцевого бюджету та у розмірі 936,47 грн на користь КП «ВРЕЖО №7».

Нормами ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням приписів ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України та ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Так, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплати гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основною боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відтак, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, порушення відповідачем грошового зобов`язання тягне за собою наслідки, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3 % річних та інфляційних втрат заявлені позивачем обґрунтовано.

З урахуванням викладеного, вимога про стягнення з відповідача 3 % річних заявлена обґрунтовано та підлягає задоволенню судом в розмірі 3761,87 грн на користь місцевого бюджету та в розмірі 1772,17 грн на користь КП «ВРЕЖО № 7».

Що стосується інфляційних втрат, слід зазначити наступне.

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

З урахуванням викладеного, вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат заявлена обґрунтовано та підлягає задоволенню судом в розмірі 13829,99 грн на користь місцевого бюджету та 6669,09 грн на користь КП «ВРЕЖО № 7».

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7 до Фізичної особи - підприємця Баранника Михайла Леонідовича - задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Баранника Михайла Леонідовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на рахунок місцевого бюджету (розрахунковий рахунок (ІВАN) № UА0008479 ГУК у Зап.Обл/ТГ м. Запоріжжя/22080402, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, код класифікації доходів бюджету 22080402, банк отримувача Казначейство України (Ел.Адм.Подат.), заборгованості з оплати орендної плати за період з лютого 2022 року по 10 квітня 2024 року у розмірі 65 628,94 грн (шістдесят п`ять тисяч шістсот двадцять вісім гривень 94 копійки), 3% річних у розмірі 3 761,87 грн (три тисячі сімсот шістдесят одна гривня 87 копійок), інфляційних витрат у розмірі 13 829,99 грн (тринадцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять гривень 99 копійок), штраф у розмірі 3% від місячного розміру орендної плати щодо якого було допущено відповідне порушення у розмірі 1 968,87 грн (одна тисяча дев`ятсот шістдесят вісім гривень 87 копійок). Стягувач - Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7»

Видати наказ.

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця Баранника Михайла Леонідовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 11, , розрахунковий рахунок (ІВАN № НОМЕР_2 в філії ЗОУ АТ «Ощадбанк», МФО 313957, ) заборгованості з оплати орендної плати за період з лютого 2022 року по 10 квітня 2024 року у розмірі 31 215,66 грн (тридцять одна тисяча двісті п`ятнадцять гривень 66 копійок), 3% річних у розмірі 1 772,17 грн (одна тисяча сімсот сімдесят дві гривні 17 копійок), інфляційних витрат у розмірі 6 669,09 грн (шість тисяч шістсот шістдесят дев`ять гривень 09 копійок), штраф у розмірі 3% від місячного розміру орендної плати щодо якого було допущено відповідне порушення у розмірі 936,47 грн (дев`ятсот тридцять шість гривень 47 копійок).

Видати наказ.

4. Стягнути з фізичної особи - підприємця Баранника Михайла Леонідовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 11, , розрахунковий рахунок (ІВАN) № НОМЕР_2 в філії ЗОУ АТ «Ощадбанк», МФО 313957, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.05.2025.

Суддя Т.А. Азізбекян