УХВАЛА

21 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 914/1924/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Баранець О.М.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_1

на постанову Західного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Скрипчук О.С., судді: Кравчук Н.М., Матущак О.І.)

від 05.03.2025

у справі № 914/1924/23

за позовом ОСОБА_1

до Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1", Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради

про визнання недійсним рішення загальних зборів гаражного кооперативу та скасування запису державного реєстратора,

за участю представників учасників справи:

позивача - ОСОБА_1 , Крет О.І.

відповідача 1 - ОСОБА_40., Маєвська М.В.

відповідача 2 - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ОСОБА_1 звернувся до Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1" (далі - ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1") та Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради з позовною заявою про визнання недійсним рішень загальних зборів ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 02.12.2022 та скасування запису державного реєстратора.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.12.2022 відбулися загальні збори членів Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1", які були організовані та проведені з грубим порушенням законодавства та статуту ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1", а саме: жодного попереднього повідомлення про дату, час та місце проведення загальних зборів, а також порядку денного загальних зборів не було, такий видавався присутнім при реєстрації; у зборах брали участь та голосували особи, які не мають статусу членів кооперативу; на зібранні список членів кооперативу та статут ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" був відсутнім, члени кооперативу не змогли ознайомитися з чинним статутом.

Позивач вказує, що тільки 30.03.2023 дізнався про обрання головою кооперативу ОСОБА_40. та членів правління, а також про прийняття інших спірних рішень (витяг від 27.03.2023 про рішення загальних зборів було оприлюднено на дошці оголошень). Дані рішення прийнято шляхом підписання листка опитування (голосування), що є грубим порушенням законодавства. Державним реєстратором незаконно здійснено запис про право ОСОБА_3 як керівника вчиняти юридичні дії від імені ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1".

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.10.2024 у справі №914/1924/23 позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним рішення загальних зборів Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 02.12.2022, оформлене протоколом №2. Скасовано запис державного реєстратора відділу реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради від 08.03.2023 за номером 005018014.

2.2. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" належними і допустимими доказами не довів, що членство у кооперативі визначалося прийняттям окремого локального акту (відповідні протоколи суду не надано), а також те, що позивач (власник гаражного боксу № НОМЕР_1 з 04.07.2017) не є членом ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1", адже долучений до справи протокол №6 від 12.11.2019 засідання правління ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" про відмову у прийнятті ОСОБА_1 у члени кооперативу є суперечливим доказом, оскільки такий не надсилався позивачу до відома (докази протилежного суду не подано), а свідок у справі ОСОБА_4 , який був членом правління у той час, заперечує свій підпис на такому документі. Позивач, заперечуючи зазначений факт, додатково зазначив, що кошти, сплачені ним як пайовий та членські внески йому не поверталися. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження визначення розмірів членських внесків, а також довідки про заборгованість, що слугувала підставою прийняття рішення правління. Крім того, суду не подано доказів, що таке рішення про відмову у прийняття в члени кооперативу в подальшому розглядалося та було затверджене загальними зборами кооперативу. До того ж сам ОСОБА_1 є у реєстрі присутніх на оспорюваних зборах.

Місцевий господарський суд також зазначив, що спірний протокол №2 від 02.12.2022 містить ряд невідповідностей щодо членства у такому. Зокрема, як вбачається із пункту 2 протоколу, головою зборів було обрано ОСОБА_5 , котрий був обраний головою зборів раніше, аніж прийнятий у члени кооперативу (пункт 4 протоколу №2 від 02.12.2022). Крім того, з додатку до означеного протоколу вбачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вписані як присутні члени кооперативу/власники гаражних боксів, однак на момент реєстрації для проведення зборів дані особи ще не були членами, адже рішення про їх прийняття є тільки у пункті 4 рішення, і включати їх у 309 членів, необхідних для кворуму та враховувати їх голоси при підрахунку, не правильно.

Згідно із протоколом №2 від 02.12.2022 присутні на зборах 309 членів кооперативу/власників гаражних боксів від загальної кількості членів кооперативу 605 (згідно списку членів/власників, що є додатком до протоколу), натомість листків опитування відповідачем 1 подано суду у кількості 532 шт. і у таких листках опитування є особи, які не були зареєстровані на зборах (зареєстровано 309, а голосувало 532), що також підтверджує доводи позивача про те, що збори були проведені з порушенням процедури голосування.

Відповідач 1 так і не надав чіткий перелік членів кооперативу станом на 02.12.2022 і такий у матеріалах справи відсутній. За таких обставин, коли відсутній список членів кооперативу на момент проведення зборів, а у таких зборах при визначенні кворуму враховуються як члени кооперативу так і особи, які лише у майбутньому будуть прийняті у члени кооперативу, а їхні голоси уже враховані при підрахунку «за» питання порядку денного, не можна говорити про законність проведених зборів та рішень, які на них прийняті.

Оскільки рішення загальних зборів Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 02.12.2022, оформлене протоколом №2 підлягає визнанню недійсним, то внесений на його підставі запис за № 005018014 від 08.03.2023 також підлягає скасуванню, оскільки дана вимога позивача є похідною від вимоги про визнання недійсним рішення, оформленого протоколом №2 від 02.12.2022.

2.3. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2024 у справі № 914/1924/23 скасовано, прийнято нове рішення, яким провадження у справі закрито.

2.4. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач не довів, що він є членом Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1", адже ним не подано, а у матеріалах справи відсутні його заява про вступ до кооперативу та рішення загальних зборів про прийняття його у члени кооперативу.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у справі №914/1924/23, ОСОБА_1 особисто звернувся з касаційною скаргою, якою просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі законне рішення місцевого господарського суду.

3.2. Виходячи зі змісту касаційної скарги, підставою касаційного оскарження ОСОБА_1 є пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. ОСОБА_1 в касаційній скарзі посилається на незастосування судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 13.12.2023 у справі №914/1011/22, від 16.12.2020 у справі №748/485/18. Вважає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми статті 11 Закону України "Про кооперацію" та не застосовано положення статті 10 Закону України "Про кооперацію".

3.4. Також не погоджуючись з постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у справі №914/1924/23, з касаційною скаргою звернувся представник ОСОБА_1 - Крет Олег Ігорович, якою просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого господарського суду.

3.5. В касаційній скарзі скаржник посилається на незастосування судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 921/36/18, від 18.03.2020 у справі №466/6221/16-а, від 15.04.2020 у справі №804/14471/15, від 03.11.2020 у справі №922/88/20, від 11.05.2021 у справі №759/9008/19, від 27.10.2021 у справі №501/2401/19, від 08.12.2021 у справі №61-12914св21, від 16.12.2020 у справі №748/485/18.

3.6. У відзиві на касаційні скарги Гаражний кооператив "ІНФОРМАЦІЯ_1" проти вимог та доводів касаційних скарг заперечує, мотивуючи відзив тим, що посилання скаржника на постанови Верховного Суду є безпідставними та такими, що не підлягають врахуванню.

3.7. В свою чергу скаржником подано додаткові пояснення, відповідно до яких останні заперечує твердження відповідача та вважає позицію про те, що ОСОБА_1 не є членом кооперативу, нічим не підтвердженою та необґрунтованою, що суттєво порушує права позивача. Крім того позивачем подано до суду клопотання про долучення додаткових доказів на підтвердження членства, позовну заяву, подану до голови кооперативу ОСОБА_9 .

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Рішенням виконкому Залізничної райради депутатів трудящих від 15.03.1968 №290 "Про оформлення кооперативних гаражів по АДРЕСА_1 " вирішено зареєструвати кооператив "ІНФОРМАЦІЯ_1", у відповідності з типовим статутом від 16.11.1962; зобов`язано голову кооперативу ОСОБА_10 погодити проектну документацію будівництва гаражів; просити Управління головного архітектора м. Львова забезпечити відвід земельної ділянки площею 1,00 га та надати вихідні дані на проектування; закріпити за громадянами поіменно 32 бокси.

Відтак, гаражний кооператив "ІНФОРМАЦІЯ_1" заснований у 1968 році та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до реєстраційної картки про включення відомостей про юридичну особу станом на 19.04.2007 вказано 32 засновники юридичної особи ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1". А у реєстраційній картці від 06.03.2023 зазначено - "члени кооперативу". Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у розділі "перелік засновників (учасників) юридичної особи" вказано "всього членів кооперативу в кількості 623 фізичних осіб".

Статут Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1" зареєстровано 08 липня 1968 року у Виконавчому комітеті Залізничної районної ради депутатів трудящих.

Згідно статуту кооперативу, метою діяльності кооперативу є забезпечення членів кооперативу гаражем-стоянкою для автомобілів і мотоциклів шляхом будівництва власного обладнаного гаража-стоянки за власні кошти кооперативу, а також для подальшої експлуатації та управління цим гаражем-стоянкою (пункт 1); членами кооперативу можуть бути громадяни, що досягли 18-річного віку, постійно проживають на території даного міста (селища) і мають автомобіль чи мотоцикл, який належить їм на правах особистої власності (пункт 6); кількість членів кооперативу не може перевищувати кількості боксів або місць стоянок у гаражі-стоянці, який будується кооперативом (пункт 7); органами управління кооперативу є загальні збори його членів і правління кооперативу (пункт 30); загальні збори членів кооперативу скликаються Правлінням не рідше ніж раз на рік. Позачергові загальні збори скликаються в 6-денний строк на вимогу не менше ніж 1/3 членів кооперативу, а також на вимогу ревізійної комісії або виконкому ради депутатів трудящих, який зареєстрував статут кооперативу (пункт 32); загальні збори членів кооперативу є дійсними за участю в них не менше 2/3 загальної кількості членів кооперативу чи їх довірених осіб (пункт 33); правління кооперативу обирається загальними зборами в кількості не менше 3-х членів строком на два роки (пункт 34).

У матеріалах справи міститься копія протоколу № 6 від 12.11.2019 засідання правління ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" у складі голови ОСОБА_11 , членів правління: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , у якому вказано, що правління прийняло рішення про прийняття в члени кооперативу ОСОБА_17 та ОСОБА_18 як нових власників г/боксів, а також про відмову у прийнятті ОСОБА_1 у членство.

Протоколом №5 зборів правління гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 11.11.2022 у складі: ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 постановлено провести загальні збори 02.12.2022; для більш ефективної роботи лічильної комісії голосування провести за допомогою листа опитування (голосування) та визначено порядок інформування членів гаражного кооперативу шляхом оголошення на території кооперативу та вайбер-групу. Крім того, було задоволено заяву ОСОБА_8 про передачу їй паю її батька, прийнято у члени кооперативу як спадкоємця та зобов`язано оплатити вступний внесок. Протокол підписано головою зборів ОСОБА_9 та секретарем - ОСОБА_22 .

Відповідач зазначає, що 02.12.2022 у приміщенні Вищого професійного училища № 20 відбулися загальні збори Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1", на яких з 605 членів кооперативу присутніми на зборах були 309 членів кооперативу.

Відповідно до змісту оспорюваного рішення загальних зборів Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 02.12.2022, оформленого протоколом №2, у порядок денний було включено 9 (дев`ять) питань:

1. Обрання голови зборів та секретаря зборів.

2. Обрання членів лічильної комісії.

3. Звіт голови правління.

4. Затвердження рішення правління про прийняття в члени кооперативу та інших рішень правління.

5. Затвердження статуту в новій редакції.

6. Обрання голови та членів правління.

7. Обрання членів ревізійної комісії.

8. Затвердження кошторису на 2023 рік (розмір членських, пайових, вступних та експлуатаційних внесків).

9. Інше.

У протоколі зборів зазначено, що за результатами проведених зборів головою зборів було обрано ОСОБА_5 , секретарем - ОСОБА_22 (пункт 1 порядку денного). У члени кооперативу було прийнято (пункт 4 порядку денного): ОСОБА_24 (г/б НОМЕР_3); ОСОБА_6 (г/б НОМЕР_4); ОСОБА_7 (г/б НОМЕР_5); ОСОБА_25 (г/б НОМЕР_6); ОСОБА_26 (г/б НОМЕР_7); ОСОБА_5 (г/б НОМЕР_8) та ОСОБА_8 (г/б НОМЕР_9). На оспорюваних зборах прийняті рішення щодо усіх питань порядку денного.

Протокол №2 загальних зборів ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 02.12.2021 підписаний головою зборів ОСОБА_5 та секретарем ОСОБА_22 , підписи яких засвідчено нотаріально.

У матеріалах справи міститься список членів кооперативу/власників гаражних боксів ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" станом на 28.10.2022, у якому зазначено, що всього членів кооперативу/власників гаражних боксів: 605 осіб. Всього боксів - 623.

У додатку до протоколу чергових загальних зборів членів кооперативу ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" реєстрі присутніх членів кооперативу/власників гаражних боксів на чергових загальних зборах гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1" вказано, що у чергових загальних зборах 02.12.2022 під №38 зареєстрований ОСОБА_1 - член кооперативу/власник г/боксу НОМЕР_10; а також свідки у даній справі: ОСОБА_27 - №7, член кооперативу/власник г/боксу НОМЕР_11; ОСОБА_15 - №70, член кооперативу/власник г/боксу НОМЕР_12; ОСОБА_28 - №33, член кооперативу/власник г/боксу АДРЕСА_3 та ОСОБА_29 зареєстрований під №84, член кооперативу/власник г/боксу № НОМЕР_2 , який був також головою ревізійної комісії ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" у попередні періоди. Загалом, як зазначено у протоколі, у зборах взяло участь 309 членів кооперативу.

Додатками до протоколу чергових загальних зборів членів ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" є листки опитування (у кількості 532 шт), де зафіксовані результати голосування по кожному питанню порядку денного та засвідчені підписами членів ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Крім того, 02.12.2022, після виклику наряду поліції, було складено акт про відсутність кворуму на проведення загальних зборів і визнання прийнятих загальними зборами рішень недійсними. У акті зазначено, що прибули та зареєструвалися для участі у позачергових зборах 88 учасників, що свідчить про відсутність кворуму, відсутність чіткого переліку членів кооперативу. Акт підписали 10 осіб.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.07.2017 ОСОБА_1 є власником гаража № НОМЕР_1 Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1", загальною площею 34,7 кв.м. Даним документом, а також копіями касового прибуткового ордеру №355 від 30.08.2019 та №20 від 28.11.2019 на прізвище ОСОБА_1 про сплату пайового та членського внеску позивач підтверджує оплату внесків та свій статус членства у кооперативі.

Як стверджує позивач, він лише у березні 2023 року з оголошення на стенді дізнався, що 02.12.2022 начебто були проведені чергові загальні збори членів кооперативу, результати яких оформлені протоколом №2; вважає дані чергові збори організованими та проведеними з грубим порушенням законодавства та статуту кооперативу; повідомлення на дошці оголошень про дату, час та місце проведення, а також порядок денний чергових загальних зборів ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" не було; не було достатньої кількості голосів для прийняття рішень, а додаток до протоколу №2 нотаріально не засвідчений.

ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" заперечує факт того, що позивач є членом кооперативу, оскільки рішенням правління, оформленим протоколом №6 від 12.11.2019, йому було відмовлено у задоволенні заяви від 30.08.2019 про прийняття його у члени кооперативу, а відповідної заяви про вступ він повторно не подавав і збори у подальшому не приймали рішення про прийняття такого у члени кооперативу. Стверджує, що на території ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" було розміщено два оголошення про проведення 02.12.2022 загальних зборів з наступним порядком денним: 1. Обрання голови зборів та секретаря зборів; 2. Обрання членів лічильної комісії; 3. Звіт голови правління; 4. Затвердження рішення правління про прийняття в члени кооперативу та інших рішень правління; 5. Затвердження статуту в новій редакції; 6. Обрання голови та членів правління; 7. Обрання членів ревізійної комісії; 8. Затвердження кошторису на 2023 рік (розмір членських, пайових, вступних та експлуатаційних внесків); 9. Інше. В оголошені зазначено про строки подання пропозицій. На оспорюваних зборах прийняті рішення щодо усіх питань порядку денного. Голосування проводилося по кожному питанню окремо. Результати голосування по питаннях порядку денного зафіксовані в листках письмового опитування.

У матеріалах справи містяться нотаріально посвідчені копії заяв свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_15 , ОСОБА_29 та ОСОБА_28 та розписки від 30.09.2024 про повідомлення їх за неправдиві показання свідків.

Свідки на підтвердження своєї позиції, викладеної у заявах свідків, у судовому засіданні 30.09.2024 інформували суд, що про загальні збори дізналися від інших членів кооперативу, оголошення про проведення зборів не оприлюднювалося у належному порядку; опитувальні листки були складені заздалегідь; список членів/власників був виготовлений пізніше; питання членства у кооперативі не вирішувалося раніше, усі власники гаражних боксів були пайовими учасниками кооперативу.

ОСОБА_29 (свідок) повідомив, що він у 2007-2008 був обраним членом ревізійної комісії ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" як власник-пайовик, тобто без окремо попередньо прийнятого рішення про прийняття його у члени кооперативу. Інформації про кількість членів кооперативу відповідачем 1 до суду не подано (такі протоколи у кооперативі відсутні), відповідач 1 збирав підписи від більшості власників гаражних боксів кооперативу, що також підтверджує наявність членства у окремих власників (пайовиків).

ОСОБА_4 заперечив факт підпису та напису у протоколі №6 від 12.11.2019 засідання правління ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1", яким відмовлено ОСОБА_30 у членстві кооперативу, а також сам факт участі у такому засіданні.

ОСОБА_31 відзначив, що не пропонував себе на голову, як про це зазначено у спірному протоколі, у членство його ніколи не приймали (такий протокол відсутній).

ОСОБА_32 відзначив, що він 11.11.2022 як член правління кооперативу прибув на скликане засідання правління, однак таке в зазначений день не відбулося, оскільки з`явилося лише 3 особи, тому поставив під сумнів протокол №5 зборів правління Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 11.11.2022, якими призначалися спірні збори.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. Верховний Суд у постанові від 17.01.2023 у справі №910/20309/21 зазначив, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження. При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, статтею 287 Господарського процесуального кодексу України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

5.3. Касаційні скарги ОСОБА_1 та його представника обґрунтовані посиланням на незастосування судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 921/36/18, від 18.03.2020 у справі №466/6221/16-а, від 15.04.2020 у справі №804/14471/15, від 03.11.2020 у справі №922/88/20, від 11.05.2021 у справі №759/9008/19, від 27.10.2021 у справі №501/2401/19, від 08.12.2021 у справі №61-12914св21, від 13.12.2023 у справі №914/1011/22, від 16.12.2020 у справі №748/485/18.

5.4. Положення статті 287 Господарського процесуального кодексу України спрямовано на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 визначила наступні критерії подібності правовідносин у розумінні норм процесуального законодавства.

Для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема пункту 1 частини другої статті 389 (пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України; пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України) та пункту 5 частини першої статті 396 Цивільного процесуального кодексу України (пункту 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України; пункту 5 частини першої статті 339 Кодексу адміністративного судочинства України) таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що таку подібність суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи (див. постанови від 27.03.2018 у справі №910/17999/16 (пункт 32); від 25.04.2018 у справі № 925/3/17 (пункт 38); від 16.05.2018 у справі № 910/24257/16 (пункт 40); від 05.06.2018 у справі № 243/10982/15-ц (пункт 22); від 31.10.2018 у справі № 372/1988/15-ц (пункт 24); від 05.12.2018 у справах № 522/2202/15-ц (пункт 22) і № 522/2110/15-ц (пункт 22); від 30.01.2019 у справі № 706/1272/14-ц (пункт 22)). Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).

Задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин (подібність відносин) Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 конкретизувала:

- висновок про те, що така подібність означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу правовідносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин) (викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №910/17999/16 (пункт 32), від 25.04.2018 у справі №925/3/17 (пункт 38), від 11.04.2018 у справі №910/12294/16 (пункт 16), від 16.05.2018 у справі №910/24257/16 (пункт 40), у постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі №910/8956/15, від 06.09.2017 у справі №910/3040/16, від 13.09.2017 у справі №923/682/16 тощо);

- висновок про те, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, за змістом яких тотожними, аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин (викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №373/1281/16-ц, від 16.05.2018 у справі №760/21151/15-ц, від 29.05.2018 у справах №305/1180/15-ц і №369/238/15-ц (реєстровий номер 74842779), від 06.06.2018 у справах №308/6914/16-ц, №569/1651/16-ц та №372/1387/13-ц, від 20.06.2018 у справі №697/2751/14-ц, від 31.10.2018 у справі №648/2419/13-ц, від 12.12.2018 у справі №2-3007/11, від 16.01.2019 у справі №757/31606/15-ц тощо).

Здійснена Великою Палатою Верховного Суду конкретизація полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

При цьому, слід виходити також з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

Відповідно, неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини.

5.5. У справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого господарського суду, виходив з наступного.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсним рішень загальних зборів ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 02.12.2022 та скасування запису державного реєстратора.

Спірні правовідносини сторін регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про кооперацію", який з урахуванням характеру спірних правовідносин, є спеціальним нормативним актом та визначає особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про кооперацію" членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

За правилами статті 11 Закону України "Про кооперацію" вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

Судом встановлено, що станом на дату проведення спірних зборів (02.12.2022) діяла редакція статуту 1968 року.

Статутом кооперативу унормовано, що такий створено об`єднанням громадян - власників автомобілів та гаражних боксів з метою забезпечення членів кооперативу гаражем-стоянкою, а також визначено, що кількість членів кооперативу не може перевищувати кількості боксів або місць стоянок у гаражі-стоянці, який будується кооперативом. Член кооперативу може бути виключений з кооперативу у випадку невиконання статуту, обов`язків, встановлених загальними зборами, у випадку руйнування або псування гаража (пункт 26 статуту).

З огляду на наведені положення Закону України "Про кооперацію" подання заяви про вступ до кооперативу є однією з обов`язкових умов для набуття статусу "члена кооперативу". Далі така заява має бути розглянута правлінням кооперативу та затверджена загальними зборами (зборами уповноважених).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.07.2017 ОСОБА_1 є власником гаража НОМЕР_10 автогаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1", загальною площею 34,7 кв.м.

Позивач стверджує, що цим документом, а також копіями касового прибуткового ордеру №355 від 30.08.2019 та №20 від 28.11.2019 на прізвище ОСОБА_1 про сплату пайового та членського внеску позивач підтверджує оплату внесків та свій статус членства у кооперативі.

ГК "ІНФОРМАЦІЯ_1" заперечує факт того, що позивач є членом кооперативу, оскільки в матеріалах справи наявне рішення правління про відмову в прийнятті в члени кооперативу ОСОБА_1 оформлене протоколом № 6 від 12.11.2019.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач не довів, що він є членом Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1", адже ним не подано, а у матеріалах справи відсутні його заява про вступ до кооперативу та рішення загальних зборів про прийняття його у члени кооперативу. Відповідно, оскільки під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 не надав належних доказів на підтвердження того, що він є членом Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1", він і не може бути позивачем у господарському спорі про оскарження рішення загальних зборів (зборів уповноважених) кооперативу.

Суд апеляційної інстанції при вирішенні спору також врахував позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.01.2024 у справі № 914/2148/22, відповідно до якої наявність на праві власності гаражного боксу в кооперативі, а також сплата членських внесків не є достатніми підставами набуття членства в кооперативі в розумінні положень Закону України "Про кооперацію".

Тобто, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що самого лише факту набуття у власність гаражного боксу, в тому числі і у порядку спадкування (навіть у члена кооперативу), та сплати внесків не є достатнім для того, щоб стати членом кооперативу.

5.6. Проаналізувавши зазначені скаржником постанови Верховного Суду, колегія суддів зазначає наступне.

У справі № 921/36/18 позивач ОСОБА_33 звернувся з позовом до ПрАТ "Тернопільський КШБМ" та Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання недійсним рішення наглядової ради акціонерного товариства; скасування запису про внесення змін до відомостей про юридичну особу; зобов`язання поновити у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про товариство станом на 21 січня 2018 року. На обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що, прийнявши оспорюване рішення, наглядова рада акціонерного товариства порушила положення частини третьої статті 92 Цивільного кодексу України та визначений законодавством та установчими документами порядок управління акціонерним товариством. Правовим наслідком цього стало примусове та незаконне позбавлення ОСОБА_34 прав і можливості виконувати функції директора товариства. При цьому позивач посилався на рішення Конституційного Суду України від 12.01.2010 №1-рп/2010, згідно з яким усунення члена виконавчого органу товариства від виконання своїх обов`язків, яке передбачене частиною третьою статті 99 Цивільного кодексу України, не є відстороненням працівника від роботи в розумінні статті 46 КЗпП України. Місцевий господарський суд, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, провадження у справі закрив на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України. Велика Палата Верховного Суду, скасувавши рішення судів, дійшла висновку, що вимога про визнання недійсним рішення наглядової ради акціонерного товариства, яким ОСОБА_34 було відсторонено від виконання повноважень директора товариства, є такою, що виникла з корпоративних відносин, а отже, її вирішення належить до юрисдикції господарського суду.

У справі №466/6221/16-а ОСОБА_35 та ОСОБА_36 звернулися до суду з позовом до Управління державної реєстрації Львівської міської ради, ОСОБА_37 , ТОВ "ВП "Координата", у якому просили визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію державного реєстратора; зобов`язати Управління вчинити дії щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про скасування вказаної реєстраційної дії в частині зміни складу учасників та перерозподілу часток у статутному капіталі. На обґрунтування позовних вимог зазначали, що ОСОБА_38 , який є власником 100 % статутного капіталу товариства, з метою ухилення від відповідальності щодо забезпечення позовних вимог про стягнення з нього на користь ОСОБА_39 та ОСОБА_36 коштів вчиняє дії по внесенню змін до установчих документів (статуту) товариства, що суперечить вимогам чинного законодавства та порушує права позивачів. Суди обох інстанцій вирішили спір по суті, дійшовши при цьому різних висновків (суд першої інстанції позов задовольнив; суд апеляційної інстанції у задоволенні позову відмовив за відсутністю правових підстав для задоволення). Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки позовна заява мотивована незгодою позивачів із прийнятим державним реєстратором рішенням про реєстрацію внесення змін до установчих документів юридичної особи в частині зміни складу учасників та перерозподілу часток у статутному капіталі товариства та спір не є публічно-правовим.

У справі №804/14471/15 предметом спору було визнання протиправними дій державного реєстратора щодо внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців змін до установчих документів юридичної особи товариства та скасування запису; визнання протиправними дій державного реєстратора щодо внесення запису щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації та скасування запису. Позов обґрунтовано тим, що дії державних реєстраторів є протиправними та порушують її права як інвестора, оскільки призводять до незаконної ліквідації товариства, через що вона не може отримати ні грошові кошти, які були вкладені в будівництво, ні пред`являти вимоги щодо невиконання емітентом зобов`язань, визначених в інвестиційних договорах, саме до емітента. Суди обох інстанцій, розглянувши спір по суті, позовні вимоги задовольнили. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки спір має приватноправовий характер.

У справі №922/88/20 предметом спору було визнання недійсними ряду правочинів щодо відчуження частки, прийнятому у зв`язку з відчуженням частки рішення загальних зборів про зміни у складі засновників товариства та затвердження нової редакції статуту та скасування проведених реєстраційних записів. Позов мотивовано порушенням прав позивачки як спадкоємця, оскільки відчуження корпоративних прав померлого безпосередньо впливало на обсяг спадкової маси; наполягала на підписанні договору за наявності психологічного тиску. Суди попередніх інстанцій, висновки яких підтримав і Верховний Суд, у задоволенні позовних вимог відмовили, розглянувши спір по суті.

У справі №759/9008/19 позивач звернувся з позовом до суду про зобов`язання колишнього директора товариства передати товариству оригінали установчих документів цього товариства, оригінали реєстраційних документів, печатку цього товариства, оригінали його бухгалтерських документів, оригінали укладених товариством господарських договорів, оригінали всіх протоколів чергових та позачергових загальних зборів акціонерів, оригінали правовстановлюючих документів та їх невід`ємні частини на об`єкти нерухомого та рухомого майна, що належать цьому товариству, оригінали податкової та бухгалтерської звітності товариства, оригінали будь-яких інших документів, які б свідчили про його господарську діяльність. Суди дійшли висновку про закриття провадження у справі з огляду на те, що в провадженні господарського суду перебуває справа про банкрутство позивача. Велика Палата Верховного Суду встановила, що на момент ухвалення оскаржуваних рішень судами попередніх інстанцій справи про банкрутство позивача не існувало, а тому заявлені позивачем вимоги не могли розглядатися господарським судом у межах справи про банкрутство. Разом з тим дійшла висновків, що з огляду на суб`єктний склад та зміст правовідносин спір між юридичною особою та фізичною особою - колишнім генеральним директором (виконавчим органом) щодо нездійснення повноважень як посадової особи і після припинення повноважень генерального директора цього товариства виник з корпоративних відносин, а відтак підлягав розгляду в порядку господарського судочинства.

У справі №501/2401/19 між сторонами виник спір щодо повернення майна (документів) громадської організації, що зберігається без достатньої правової підстави. Суди обох інстанцій розглянули спір по суті. Верховний Суд, скасовуючи судові рішення та закриваючи провадження у справі, дійшов висновку, що позивач заявив вимоги про повернення колишнім головою правління установчих, бухгалтерських та інших документів щодо діяльності та управління юридичною особою, і такі вимоги безпосередньо пов`язані з можливістю здійснення керівництва товариством, а самим товариством - можливістю ведення діяльності, а відтак цей спір виник з корпоративних відносин та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У справі №748/485/19 спір виник між членом обслуговуючого кооперативу та самим кооперативом щодо виключення позивача із членів кооперативу за несплату внесків; позивач просив скасувати рішення загальних зборів про виключення його із членів, поновити членство та повернути йому земельну ділянку. Верховний Суд, закриваючи провадження у справі, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсними рішень, поновлення членства у товаристві пов`язані зі здійсненням позивачем корпоративних прав й оцінкою діяльності органів управління.

Отже, посилання в касаційній скарзі на те, що суди не врахували висновків, викладених у зазначених вище постановах Верховного Суду є безпідставними, оскільки висновки у цих справах і у справі, яка переглядається, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, стосуються правовідносин, які очевидно не є подібними із правовідносинами у цій справі. До того ж, в жодній із справ, на які посилається скаржник, судами не вирішувалося питання наявності членства.

Суд також відхиляє посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 08.12.2021 у справі №61-12914св21, оскільки така відсутня в реєстрі судових рішень.

Також колегія суддів відхиляє посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 13.12.2023 у справі №914/1011/22 стосовно того, що ОСОБА_40. , будучи позивачем у справі, як доказ членства у кооперативі "ІНФОРМАЦІЯ_1" подав прибутковий касовий ордер, оскільки за встановленими судом апеляційної інстанції обставинами у справі №914/1011/22 на підтвердження того, що ОСОБА_40. є членом кооперативу надано суду виписку з протоколу №4 від 20.11.2013 про прийняття ОСОБА_40. в члени Гаражного кооперативу "ІНФОРМАЦІЯ_1"; витяг про реєстрацію речових прав на гараж; договір дарування на гараж; квитанція про сплату вступного, пайового внеску. Тобто сплата позивачем пайового та членського внеску, як і належність права власності на гаражний бокс, не були самостійною підставою для висновку про те, що позивач є членом кооперативу.

5.7. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не була належно обґрунтована та не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження.

З огляду на те, що підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилася, касаційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 296, 300 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та його представника на постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у справі №914/1924/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна

О. Баранець