ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 Справа № 914/592/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Астер Захід», м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Інжиніринг», с.Кротошин, Львівський район, Львівська область

про: стягнення 53859,16грн заборгованості поставлений товар

Суддя Ділай У.І.

Без участі представників сторін

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2025, справу №914/592/25 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 10.03.2025 позов залишено без руху.

11.03.2025 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 17.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без участі представників сторін. Зобов`язано відповідача у строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати письмовий відзив (заперечення) на позовну заяву із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення.

20.03.2024 від позивача до суду надійшла заява, до якої долучено для огляду оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Про розгляд справи відповідачу направлено ухвалу від 17.03.2025 в його електронний кабінет та вказану ухвалу доставлено 18.03.2025.

Відповідач протягом розгляду справи не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Строк вирішення спору завершився 16.07.2025. Відтак, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору у спрощеному позовному провадженні.

У зв`язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Астер Захід» (надалі постачальник, позивач) здійснювало продаж товарно - матеріальних цінностей Товариству з обмеженою відповідальністю "Захід Інжиніринг" (надалі покупець, відповідач). Проте, кінця 2023 року відповідач припинив належне виконання зобов`язань в частині своєчасності оплати грошових коштів за товар поставлений ТОВ «Астер Захід».

На виконання умов усних домовленостей про поставку товару, за період з 20.10.2021 по 03.03.2025 постачальником було поставлено товар покупцю на загальну суму 56 716,99 грн. На підтвердження факту поставки товару до матеріалів справи долучено копії видаткових накладних.

Поставка товару виконана належним чином, накладні підписані без зауважень. Однак, в порушення взятих зобов`язань за отриманий товар відповідач сплатив позивачу частково, в результаті утворилась заборгованість в розмірі 53859,16грн.

До позову долучено копію акту звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2024-31.12.2024, яка підписана повноважними представниками та скріплена печатками. Відповідно до вказаного акту звіряння взаємних розрахунків сторонами погоджено суму заборгованості в розмірі 53859,16грн.

У порядку досудового врегулювання спору 16.10.2024 та 31.01.2025 позивач скеровував відповідачу претензії про наявність заборгованості та необхідність її сплати. Вказані претензії залишені відповідачем без відповіді та без задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не оплатив позивачу вартості поставленого товару. Відтак, ТОВ «Астер Захід» подало позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з відповідача 53859,16грн основного боргу.

Відповідач відзиву на позов не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як встановлено судом та не заперечено сторонами, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими накладними (оригінали оглянуто судом).

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Виходячи із обставин справи, позивач шляхом поставки товару згідно накладних, а відповідач шляхом одержанням товару, створили певні права та обов`язки, які аналогічні цивільним правам та обов`язкам сторін за договором поставки продукції, встановленим статтями 655, 691, 692, 712 Цивільного кодексу України та статтею 265 Господарського кодексу України. Зокрема, у позивача виникло право вимагати оплати поставленого товару, а у відповідача виник обов`язок по оплаті вартості отриманого товару.

Положеннями ч. 2 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що договір поставки укладається на розсуд сторін. А згідно з приписами ст.181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто, шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень.

Підписання відповідачем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, сам факт прийняття товару породжує обов`язок його оплати покупцем.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 530, 692 ЦК України, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем свого грошового зобов`язання за отриманий товар за видатковими накладними є таким, що настав, та відповідач повинен був оплатити товар негайно після його прийняття та прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання щодо поставки товару виконав повністю, відповідач оплату за поставлений товар здійснив частково, в результаті чого заборгованість відповідача перед позивачем становить 53859,16грн. Розмір заборгованості підтверджений актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2024-31.12.2024.

Відповідач про дійсність отриманого товару та проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача в накладних не зазначено. Суду не надано належних та допустимих доказів оскарження факту поставки за спірними накладними та визнання останніх недійсними.

Беручи до уваги, що строк виконання обов`язку сплати за поставлений товар є таким, що настав, а відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, то за таких підстав позовні вимоги про стягнення 53859,16грн основного боргу є підставними та підлягають задоволенню.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Інжиніринг» (81136, Львівська область, Львівський район, село Кротошин, вулиця Новосільська, 7; ідентифікаційний код 41957285) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Астер Захід» (Львівська область, місто Львів, вулиця Величковоського, 14/81, ідентифікаційний код 40660417) 53859,16грн основного боргу та 3028,00 грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 22.05.2025.

Суддя Уляна ДІЛАЙ