ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"21" травня 2025 р. Справа №914/1607/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Желік М.Б.
суддів Орищин Г.В.
Галушко Н.А.
за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.
розглянувши заяву Державного підприємства спеціального зв`язку від 08.04.2025 (вх. №01-05/1053/25 від 08.04.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами
постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023
у справі №914/1607/22
за позовом: Державного підприємства Львівське спеціальне конструкторське бюро Топаз, м. Львів,
до відповідача: Державного підприємства спеціального зв`язку в особі Львівського обласного вузла спеціального зв`язку Державного підприємства спеціального зв`язку, м. Львів,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Міністерства оборони України, м. Київ,
предмет позову: стягнення 116 411,59 грн,
підстава позову: заподіяння шкоди внаслідок втрати цінного відправлення
за участю представників:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Луценко Р.О., Козинець Ю.С. представники (в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів)
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: не з`явився
Учасникам процесу роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.04.2023 у справі №914/1607/22 у задоволенні позову Державного підприємства Львівське спеціальне конструкторське бюро Топаз до Державного підприємства спеціального зв`язку в особі Львівського обласного вузла спеціального зв`язку про стягнення заборгованості у сумі 116 411,59 грн. відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 05.04.2023 та прийняти нове рішення, яким задоволити позов у повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22 задоволено вимоги апеляційної скарги Державного підприємства Львівське спеціальне конструкторське бюро Топаз б/н від 08.05.2023 (вх. №01-05/1516/23 від 10.05.2023); рішення Господарського суду Львівської області від 05.04.2023 у справі №914/1607/22 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов ДП Львівське спеціальне конструкторське бюро Топаз до Державного підприємства спеціального зв`язку в особі Львівського обласного вузла спеціального зв`язку Державного підприємства спеціального зв`язку про стягнення заборгованості у сумі 116 411,59 грн. задоволено повністю; стягнуто з Державного підприємства спеціального зв`язку в особі Львівського обласного вузла спеціального зв`язку Державного підприємства спеціального зв`язку на користь ДП Львівське спеціальне конструкторське бюро Топаз - 116 411,59 грн. відшкодування збитків та 6 202,50 грн. судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

08.04.2025 Державне підприємство спеціального зв`язку звернулось до Західного апеляційного господарського суду із заявою, у якій просить: переглянути постанову Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22 за нововиявленим обставинами; скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22 та ухвалити нове рішення, яким апеляційну скаргу ДП Львівське спеціальне конструкторське бюро Топаз залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 05.04.2023 у справі №914/1607/22 без змін; стягнути з ДП Львівське спеціальне конструкторське бюро Топаз на користь Державного підприємства спеціального зв`язку в особі Львівського обласного вузла спеціального зв`язку витрати по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22 за нововиявленим обставинами.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 08.04.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.04.2025, після усунення відповідачем недоліків заяви, відкрито провадження за заявою Державного підприємства спеціального зв`язку від 08.04.2025 (вх. №01-05/1053/25 від 08.04.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22, призначено розгляд заяви на 21.05.2025.

20.05.2025 Міністерство оборони України подало суду заяву (вх.№01-04/3986/25 від 21.05.2025, у якій просить у задоволенні заяви Державного підприємства спеціального зв`язку про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22 відмовити у повному обсязі, судове засідання, яке призначене на 21.05.2025, провести без участі представника Міністерства оборони України.

20.05.2025 позивач подав суду клопотання про відкладення судового засідання та ознайомлення з матеріалами справи у зв`язку з тим, що ДП «Львівське конструкторське бюро «Топаз» не отримувало копії заяви Державного підприємства спеціального зв`язку від 08.04.2025 та доданих до неї документів.

В судове засідання 21.05.2025 позивач явку представника не забезпечив. Головуючий суддя оголосив короткий зміст клопотання позивача проти відкладення розгляду справи.

Представники відповідача заперечили проти відкладення розгляду справи, зазначили, що копію заяви про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами було надіслано на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, докази направлення було додано до заяви про усунення недоліків від 16.04.2025.

Колегія суддів апеляційної інстанції, порадившись на місці, ухвалила відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з огляду на таке:

Відповідно до вимог ч.6 ст.6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Отже, для юридичних осіб нормами Господарського процесуального кодексу України передбачено обов`язок реєстрації електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».

Проте, ДП «Львівське спеціалізоване конструкторське бюро «ТОПАЗ» не має зареєстрованого електронного кабінету, що підтверджується відповіддю №9071747, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 15.04.2025 на запит представника відповідача.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.322 ГПК України до заяви додаються документи, що підтверджують надсилання іншим учасникам справи копій заяви та доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст.42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

У відповідності до наведених вимог, ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 21.04.2025 про відкриття провадження за заявою Державного підприємства спеціального зв`язку від 08.04.2025 (вх. №01-05/1053/25 від 08.04.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22 та призначення розгляду справи на 21.05.2025, було направлено на поштову адресу місцезнаходження позивача.

В п.3 ухвали позивачу повідомлено про наявність обов`язку зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Вказану ухвалу позивач отримав 29.04.2025, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, долученим до матеріалів справи.

06.05.2025 адвокат Алексеєнко А.А. від імені позивача подав заяву про надання доступу до матеріалів справи №914/1607/22 в електронному вигляді (вх.№ заяви 01-043541/25).

Згодом, цього ж дня (06.05.2025) адвокат Алексеєнко А.А. подав заяву (вх.№01-043548/25 від 07.05.2025) про залишення без розгляду заяви про надання доступу до матеріалів справи №914/1607/22 в електронному вигляді у зв`язку із припиненням повноважень як представника позивача у справі №914/1607/22.

Таким чином, з 29.04.2025 позивач був обізнаний з відкриттям провадження за заявою відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22 та призначенням розгляду справи на 21.05.2025, та мав достатньо часу для того, щоб виконати обов`язок щодо реєстрації електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» та отримати доступ до електронної справи, а також достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду, проте звернувся з таким клопотанням лише 20.05.2025 в переддень судового засідання.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.325 ГПК України заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Оскільки провадження за нововиявленими обставинами у цій справі відкрито 21.04.2025, тридцятиденний строк, встановлений у ч.1 ст.325 ГПК України, спливає 21.05.2025.

Враховуючи те, що у клопотанні позивача про відкладення судового засідання для ознайомлення з матеріалами справи не наведено жодних причин, які перешкодили позивачу завчасно до судового засідання ознайомитись з матеріалами справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого законом для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні 21.05.2025 представники відповідача надали пояснення щодо доводів заяви про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами, просили вказану заяву задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст.325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Розглянувши заяву про Державного підприємства спеціального зв`язку про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке:

Короткий зміст позовних вимог, заперечень інших учасників справи та рішення суду першої інстанції

Державне підприємство Львівське спеціальне конструкторське бюро Топаз звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Державного підприємства спеціального зв`язку в особі Львівського обласного вузла спеціального зв`язку Державного підприємства спеціального зв`язку про стягнення 116 411,59 грн., що складається з вартості цінного відправлення 115 359,40 грн, вартості послуг спецзв`язку 841,75 грн та розміру штрафу 210,44 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було втрачено вантаж, переданий позивачем до перевезення.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, доводив відсутність його вини у втраті вантажу з огляду на факт викрадення цінностей з його складу внаслідок проникнення невідомими особами в приміщення після його пошкодження ракетними обстрілами 02.03.2022, а також презюмував, що викрадені у відповідача цінності у випадку їх розшуку Державним бюро розслідувань знаходяться у останнього, тому позивачу потрібно звернутися до відповідного органу досудового розслідування.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Міністерство оборони України, позовні вимоги підтримало, звернуло увагу на неналежності виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо збереження майна, прийнятого до вручення.

Місцевий господарський суд, ухвалюючи рішення від 05.04.2023 про відмову у задоволенні позову, встановив відсутність вини відповідача у порушенні виконання умов договору у зв`язку з існуванням форс-мажорних обставин та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Фактичні обставини справи, встановлені у постанові Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22.

Між Державним підприємством Львівське спеціальне конструкторське бюро Топаз (відправник, позивач) і Державним підприємством спеціального зв`язку в особі Львівського обласного вузла спеціального зв`язку (виконавець, відповідач) 28.11.2018 укладено договір №509 на послуги спеціального зв`язку, відповідно до якого виконавець приймає від відправника відправлення спеціального зв`язку для перевезення і доставки їх адресатам в міста і пункти, які обслуговує спецзв`язок України.

Відповідно до п.2.1 договору виконавець зобов`язується приймати від відправника в приміщенні спецзв`язку відправлення, які відповідають вимогам спеціального зв`язку та забезпечити перевезення та доставку цих відправлень до адресатів в терміни, згідно з переліком класів доставки відправлень ДПСЗ по території України.

Відповідно до п.2.2 договору відправник зобов`язується оформляти всі передбачені виконавцем документи на відправлення, призначені для перевезення та доставки (реєстр встановленої форми тощо) та знайомитися з інформацією виконавця в залах обслуговування споживачів та на офіційному сайті виконавця щодо змін умов обслуговування, тарифів тощо.

Відповідно до п.3.6 договору виконавець видає відправнику квитанцію при здачі відправлень, де вказується загальна сума послуги з виділенням ПДВ.

Відповідно до п.4.1. договору виконавець за невиконання чи неналежне виконання послуг спеціального зв`язку несе перед відправником таку матеріальну відповідальність: - за повну втрату цінного відправлення відшкодування в розмірі суми оголошеної цінності відправлення, вартості послуг спецзв`язку та штраф у розмірі 25 відсотків вартості цих послуг.

Відповідно до п.4.2. договору виконавець не несе матеріальної відповідальності у випадку, коли втрата або пошкодження відбулися внаслідок дії непереборних сил (землетрус, ураган, повінь тощо).

Відповідно до п.7.1., п.7.2. договір набуває чинності з дати підписання і діє протягом одного року, якщо за один місяць до завершення терміну дії договору ні одна зі сторін не заявить про його припинення, договір вважається продовженим на попередніх умовах на той же термін. Матеріали справи не містять доказів припинення договору, а сторонами визнаються обставини виникнення спірних правовідносин на підставі договору №509 від 28.11.2018.

23.02.2022 о 17:20 год позивач здав для відправлення вантаж, вартістю 115 359,40 грн, отримувач Державна скарбниця України (м.Київ), про що складено реєстр №1 форми 1 к.

Відповідач надав позивачу рахунок №218 від 23.02.2022 на суму 841,75 грн для оплати за послуги спецзв`язку, який позивач оплатив 09.03.2022, що підтверджується платіжним дорученням №1468.

Листом від 23.02.2022 №56 позивач повідомив Національний банк України (Державну скарбницю України) про поставку дорогоцінних металів, масою брутто 5536,00 г, вартістю 115 359,40 грн, дата поставки до 24.02.2022.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

15.04.2022 листом №84 позивач просив відповідача повідомити коли і кому було вручено відправлення, здане 23.02.2022 за реєстром №1 на суму 115 359,40 грн, адресоване Державній скарбниці України.

06.05.2022 листом №01-02/88 відповідач повідомив позивача про те, що під час відновлення роботи Головної структури підприємства (м.Київ) було встановлено, що частину цінних відправлень, які знаходились на зберіганні у виробничій будівлі підприємства станом на 24.02.2022, було викрадено невідомими особами, про вчинене кримінальне правопорушення (злочин) ДПСЗ було одразу повідомлено орган досудового розслідування, відомості за даним фактом внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань. Також у листі відповідач просив повідомити Державному підприємству спеціального зв`язку інформацію про вкладення, яке знаходилось у цінному відправленні для проведення оперативно-розшукових дій органом досудового розслідування.

11.05.2022 позивач листом №107 повідомив Державне підприємство спеціального зв`язку, що у цінному відправленні було срібло, вилучене з брухту (відходів) із вмістом дорогоцінних металів, згідно з договором з Міністерством оборони України від 23.09.2021 №503/ДГМ/3-21, а кошти за срібло підлягали перерахуванню Міністерству оборони України. У цьому ж листі позивач просив повернути вартість відправлення.

20.05.2022 листом №11-02/549 Державне підприємство спеціального зв`язку у відповідь на лист №107 від 11.05.2022 повідомило позивача про те, що обумовлена п.4.1. договору №509 від 28.11.2018 матеріальна відповідальність виконавця передбачена за повну втрату цінного відправлення, водночас, цінні відправлення не було втрачено виконавцем, а викрадено невідомими особами в результаті незаконного проникнення до виробничої будівлі ДПСЗ (м.Київ, площа Вокзальна, буд.3) шляхом виламування дверей, вибивання вікон тощо. Про вчинене правопорушення (злочин) було одразу повідомлено орган досудового розслідування, відомості за цим фактом внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань №КП 0000053). У цьому випадку Державне підприємство спеціального зв`язку не може нести відповідальність у вигляді повернення вартості відправлення, про що йдеться у листі №107 від 11.05.2022.

19.07.2022 у зв`язку з відмовою відповідача повернути вартість втраченого поштового відправлення позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства спеціального зв`язку 115359,40 грн. відшкодування в розмірі суми оголошеної цінності відправлення, 841,75 грн. відшкодування вартості сплачених послуг спецзв`язку, 210,44 грн. штрафу в розмірі 25 відсотків вартості сплачених послуг спецзв`язку (841,75х25%=210,44) на підставі п.4.1. договору №509 від 28.11.2018.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, доводив відсутність вини у втраті відправлення та покликався на дію обставин непереборної сили.

Короткий зміст постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 задоволено вимоги апеляційної скарги позивача, скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 05.04.2023 у справі №914/1607/22 та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Ухвалюючи вказану постанову, апеляційний господарський суд, керувався такими висновками:

- відповідальність перевізника побудована за принципом вини за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони;

- матеріалами справи підтверджено, що 24.02.2022, тобто у перший день повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, відповідач здійснив безуспішну спробу замовити тимчасову перепустку для проходу на територію Державної скарбниці Національного Банку України з метою вручення цінного відправлення № 302 від 23.02.2022 із м. Львів, оціночною вартістю 115 359,40 грн.;

- враховуючи об`єктивну неможливість вручення відправлення 24.02.2022, у відповідача виник обов`язок збереження відправлення протягом місяця, а відтак забезпечення його схоронності;

- специфіка діяльності Державного підприємства спеціального зв`язку по наданні послуг спецзв`язку включає в себе доставку до адресатів цінних відправлень в більш захищений спосіб, з забезпеченням, в тому числі, їх посиленої безпеки, воєнізованої охорони приміщень, в яких вони зберігаються тощо;

- про пошкодження приміщення внаслідок ракетного удару 02.03.2022 відповідачу було відомо щонайменше з 04.03.2023, коли Державне підприємство спеціального зв`язку звернулось до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві з повідомленням про злочин, а саме про те, що 02.03.2022 близько 21:00 в результаті ракетного удару, здійсненого РФ по Києву, було пошкоджено виробничу будівлю та майно ДПСЗ - вибито шибки та віконні рами, пошкоджено стелі, підлогу, меблі, комп`ютерну та офісну техніку, вийшла з ладу внутрішньооб`єктова сигналізація та система зовнішнього та внутрішнього спостереження, а також пошкоджено автомобілі;

- відповідач не надав доказів вжиття будь-яких заходів для схоронності цінних поштових відправлень в період з 04.03.2022 до 09.03.2022 (день викрадення майна);

- матеріали справи не містять доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженнями приміщення, завданими ракетним ударом 02.03.2022, та викраденням 09.03.2022 з приміщення відповідача майна вмісту цінних поштових відправлень, в тому числі поштового відправлення позивача, адресованого Державній скарбниці України;

- відповідач не довів належними та допустимими доказами наявності надзвичайних і невідворотних обставин, яким виконавець не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало, адже в матеріалах справи відсутні докази вжиття будь-яких заходів, спрямованих на забезпечення схоронності відправлень в умовах воєнного стану як 24.02.2022 після безуспішної спроби вручення відправлення, так і 04.03.2022 - після повідомлення органу досудового розслідування про злочин пошкодження приміщення внаслідок влучання 02.03.2022 ворожої ракети в об`єкт, розташований поблизу;

- докази, надані відповідачем на підтвердження характеру завданих 02.03.2022 пошкоджень, а саме акт обстеження від 14.04.2022, складено працівниками відповідача після здійснення викрадення майна, вказаний акт містить загальний опис ушкоджень трьохповерхової будівлі з цокольним, мансардним поверхами та підвальними приміщеннями під усією будівлею вибиття вікон, дверей, тріщини фасаду, виведення з ладу систем сигналізації та відеоспостереження, та не містить будь-яких зазначень щодо пошкодження саме тих приміщень, в яких зберігались відправлення;

- матеріали справи не містять доказів звернення до позивача з повідомленням про неможливість вручення відповідного відправлення у зв`язку зі збройною агресією російської федерації в період з 24.02.2022 до 09.03.2022, як і не доведено відповідачем наявності причинно-наслідкового зв`язку між ракетним обстрілом 02.03.2022 російською федерацією міста Києва та фактом крадіжки з виробничого приміщення відповідача ввіреного йому для доставки позивачем цінного відправлення;

- в спірному випадку відсутні обставини непереборної сили, які завадили б відповідачу належним чином виконати зобов`язання щодо схоронності відправлення у зв`язку з його неврученням одержувачу у встановлений строк;

- майнова відповідальність за схоронність об`єктів відправлень спецзв`язком до моменту їх вручення адресатам покладена на виконавця за договором та визначена, зокрема, в п.4.1. договору як розмір суми оголошеної цінності відправлення у випадку його втрати виконавцем, що становить щодо цінного відправлення №302 від 23.02.2022 - 115 359,40 грн, 841,75 грн. відшкодування вартості сплачених послуг спецзв`язку, 210,44 грн. штрафу в розмірі 25 відсотків вартості сплачених послуг спецзв`язку;

- сам факт крадіжки цінного відправлення з виробничого приміщення відповідача не спростовує фактичну втрату виконавцем за договором такого відправлення без вручення адресату за реєстром №1 від 23.02.2022, а наявність незакінченого кримінального провадження №0000053 від 09.03.2022 за досліджуваними в ньому обставинами не впливає на результати розгляду цього позову, оскільки питання відшкодування збитків, понесених внаслідок скоєння злочину, регламентуються позадоговірною деліктною відповідальністю, яка не стосується підстав заявленого позову;

- право відповідача на відшкодування завданих кримінальним правопорушенням збитків з урахуванням обставин цієї справи врегульоване ст.228 ГК України та пов`язується з фактичним відшкодуванням збитків учасником господарських відносин, після чого в нього виникає регресне право вимоги до третьої особи, фактичними діями якої відповідні збитки й спричинені.

Короткий зміст заяви відповідача про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.

У заяві про перегляд постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22 за нововиявленими обставинами відповідач зазначає, що адвокат Луценко Р.О. в інтересах Державного підприємства спеціального зв`язку (як потерпілого у кримінальному провадженні) 13.03.2025 ознайомився з матеріалами кримінального провадження №0000053 від 09.03.2022, з яких відповідачу стало відомо про такі обставини:

- в ході кримінального провадження №0000053 від 09.03.2022 за адресами місцезнаходження (проживання, перебування, тощо) підозрюваних осіб та пов`язаних з ними осіб було знайдено та вилучено у т.ч. велику кількість матеріалів та виробів, схожих на ювелірні вироби з металу жовтого та сірого кольору, що підтверджується зокрема, але не виключно, протоколом обшуку від 01.07.2022 з додатками;

- висновками експертів від 30.03.2023 №КСЕ-19-22/24028, від 09.01.2023 №КСЕ-19-22/39626, від 09.02.2023 №КСЕ-19-22/39640, від 06.02.2023 №КСЕ-19-22/39634 встановлено, що вилучені предмети виготовлені зі сплавів на основі золота, срібла, міді, свинцю та цирконію, предмети містять вставки дорогоцінного каміння;

- досудове слідство у кримінальному провадженні завершено, у Солом`янському районному суді міста Києва розглядається справа №760/11313/23 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000053 від 09.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

На переконання Державного підприємства спеціального зв`язку, обставини щодо встановлення винних осіб у викраденні цінних відправлень у будівлі відповідача, а також вилучення у них вмісту самих цінних відправлень, є істотними для вирішення спору у справі №914/1607/22, оскільки доводять пряму вину ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та збитками (втратою вмісту цінного відправлення) позивача. Вказане доводить відсутність вини відповідача у втраті цінного відправлення, що враховуючи норми матеріального права та висновки викладені у постанові Верховного Суду, якими керувався Західний апеляційний господарський суд, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Окрім того, відповідач зазначає, що з огляду на умови договору, норми ст. 924 ЦК України, ст.18 Закону України «Про поштовий зв`язок» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та ст.314 ГК України, оператор (перевізник) несе матеріальну відповідальність у вигляді відшкодування в розмірі суми оголошеної цінності відправлення, вартості послуг спецзв`язку та штраф у розмірі 25 відсотків вартості цих послуг за повну втрату цінного відправлення. Натомість, у цьому випадку, вміст викрадених цінних відправлень було знайдено та буде повернуто власникам.

Як вказує відповідач, він не є власником (законним володільцем) вмісту цінних відправлень, тому, вміст цінного відправлення відповідно до п.9 та п.5 ч.9 ст.100 КПК України після ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, буде повернуто позивачу. В результаті, позивач отримає вміст цінного відправлення, яке не є повністю втраченим (оскільки повна втрата має бути безповоротною), а також ним було стягнуто з відповідача повну вартість такого цінного відправлення, що суперечить принципам добросовісності та справедливості.

Окремо, відповідач звертає увагу суду на те, що договором (п. 4.1) та ст.18 Закону України «Про поштовий зв`язок» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачена відповідальність за повну втрату цінного відправлення. Тому, за обставин виявлення цінних відправлень та їх вилучення у винних осіб відсутній факт їх повної втрати. Оскільки під «повною втратою» розуміється втрата назавжди.

За таких обставин (у т.ч. нововиявлених) відсутні підстави для задоволення позову Державного підприємства «Львівське спеціальне конструкторське бюро «Топаз» до Державного підприємства спеціального зв`язку про стягнення 116 411,59 грн. відшкодування збитків.

Нововиявлені обставини, наведені у цій заяві, не були встановлені Західним апеляційним господарським судом та не були і не могли бути відомі представникам Державного підприємства спеціального зв`язку на час розгляду справи через недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування, встановлену у ст.222 КПК України.

До заяви додано копію висновку експерта №КСЕ-19-22/24028 від 30.03.2023 за результатами комплексної експертизи матеріалів, речовин і виробів, гемологічної та товарознавчої експертизи, копію висновку експерта №КСЕ-19-22/39640 від 09.02.2023 за результатами комплексної експертизи матеріалів, речовин і виробів, гемологічної та товарознавчої експертизи, копію висновку експерта №КСЕ-19-22/39626 від 09.01.2023 за результатами комплексної експертизи матеріалів, речовин і виробів, гемологічної та товарознавчої експертизи, копію висновку експерта №КСЕ-19-22/39634 від 06.02.2023 за результатами комплексної експертизи матеріалів, речовин і виробів, гемологічної та товарознавчої експертизи, копію обвинувального акту від 08.05.2023 у кримінальному провадженні №0000053 від 09.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, копію протоколу обшуку від 01.07.2022 з додатком (описом вилучених предметів та тимчасово вилучених речей).

Короткий зміст заперечень інших учасників справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Міністерство оборони України, у заяві від 20.05.2025 просить у задоволенні заяви Державного підприємства спеціального зв`язку про перегляд постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22 за нововиявленими обставинами відмовити у повному обсязі.

Так, третя особа зазначає, що станом на сьогодні об`єкт відправлення адресату не вручено, власнику такий не повернуто, отже твердження про можливість повернення вмісту викраденого в майбутньому з урахуванням положень статті 100 КПК України є передчасним. Щодо твердження відповідача про стягнення з нього вартості цінного відправлення, то право відповідача на відшкодування завданих кримінальним правопорушенням збитків врегульоване ст.228 ГК України.

Висновки за результатами розгляду заяви з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.320 ГПК України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

За усталеною правовою позицією, у розумінні приписів п.1 ч.2 ст.320 ГПК України необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: 1) їх існування на час розгляду справи; 2) те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи; 3) істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 03.04.2018 у справі №910/6052/16, від 19.05.2020 у справі №910/19793/14, від 28.10.2021 у справі №910/1645/19, від 12.04.2022 у справі №904/3923/20, від 15.08.2023 у справі №927/181/22, від 10.12.2024 у справі №917/264/15 та ін.).

За твердженням заявника, у справі №914/1607/22 нововиявленими обставинами є те, що за наслідками досудового розслідування у кримінальному провадженні було встановлено осіб, винних у викраденні цінних відправлень з приміщення відповідача, складено та скеровано до суду відповідний обвинувальний акт. За результатами проведеного обшуку у винних осіб було вилучено вміст цінних відправлень, а за результатами проведених під час досудового слідства експертиз встановлено, що вилучені предмети виготовлені зі сплавів на основі золота, срібла, міді, свинцю та цирконію, предмети містять вставки дорогоцінного каміння.

На переконання Державного підприємства спеціального зв`язку, вказані обставини доводять пряму вину встановлених у кримінальному провадженні осіб та причинно-наслідковий зв`язок між їхніми діями та збитками (втратою вмісту цінного відправлення) позивача, що своєю чергою, доводить відсутність вини відповідача у втраті цінного відправлення та є підставою для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у провадженні за нововиявленими обставинами суд має переглядати судове рішення лише в межах виявлених обставин, перевіривши наявність чи відсутність підстав для висновку про те, що врахування таких обставин мало б вирішальне значення у розв`язанні спору.

Враховуючи те, що заявник вважає нововиявленими обставинами встановлення у кримінальному провадженні осіб, винних у викраденні цінного відправлення, яке було ввірене відповідачу для перевезення та вручення адресату і забезпечення схоронності якого відповідач мав забезпечити у зв`язку з його неврученням одержувачу, слід зазначити, що вина особи у скоєнні злочину може бути встановлена лише вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувальний вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина шоста статті 75 ГПК України).

Натомість, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування (ст.110 Кримінального процесуального кодексу України).

За відсутності вироку такі обставини (факти) не є преюдиційними, а тому встановлюються/спростовуються у загальному порядку на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Водночас, господарський суд не уповноважений встановлювати обставини (факти), що підлягають встановленню виключно у порядку кримінального судочинства (наявність у діянні складу кримінального правопорушення, винуватість особи у його вчиненні тощо).

Відтак обвинувальний акт від 08.05.2023 не є доказом, на підставі оцінки якого у господарському процесі можливим є встановити наявність нововиявлених обставин, а саме вини фізичних осіб у викраденні цінного відправлення, відшкодування за втрату якого стягнуто з відповідача.

Факт відкриття кримінальної справи №760/11313/23 у Солом`янському районному суді міста Києва за цим обвинувальним актом також жодним чином не свідчить про встановлення вини обвинувачених (підсудних) осіб у вчиненні кримінального правопорушення до моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду.

Окрім того, відповідач зазначає, що виявлення цінних відправлень та їх вилучення у винних осіб підтверджує те, що цінне відправлення не було втрачене повністю, а буде повернуте власнику позивачу.

Однак, з наданих відповідачем доказів протоколу обшуку, опису вилучених документів та тимчасово вилучених речей, висновків експертів за результатами комплексних експертиз (на вирішення яких ставились питання з якого металу (сплаву) виготовлені вилучені вироби, чи містять вилучені вироби вставки з дорогоцінного каміння, яка ринкова вартість вилучених виробів та вставок дорогоцінного каміння в них тощо), не вбачається за можливе встановити, що було віднайдено саме вміст цінного відправлення, яке позивач 23.02.2022 о 17:20 год передав відповідачу для відправлення та доставки Державній скарбниці України (м.Київ), і відшкодування вартості якого було предметом розгляду у справі №914/1607/22, адже відповідно до цих доказів, загальна сума викраденого майна у вигляді вмісту поштових відправлень становить 67 069 714,32 грн.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Зважаючи на вимоги наведених норм Кримінально-процесуального кодексу України передчасним є твердження відповідача про те, що вміст цінного відправлення не є втраченим та буде повернутий власникові відправнику та позивачу у цій справі, адже станом на дату подання заяви про перегляд постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами, питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні не вирішувалось.

Колегія суддів бере до уваги, що Державне підприємство спеціального зв`язку є потерпілим у кримінальному провадженні, що підтверджується змістом обвинувального акту від 08.05.2023 у кримінальному провадженні №0000053 від 09.03.2022.

У постанові Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22 було зазначено, що право відповідача на відшкодування завданих кримінальним правопорушенням збитків з урахуванням обставин цієї справи врегульоване ст.228 ГК України та пов`язується з фактичним відшкодуванням збитків учасником господарських відносин, після чого в нього виникає регресне право вимоги до третьої особи, фактичними діями якої відповідні збитки й спричинені.

Враховуючи наведене, надані відповідачем докази не дають можливості встановити обставини, які за твердженням відповідача, існували на час ухвалення постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22 і які мали б вирішальне значення у розв`язанні спору.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з ч.4 ст.325 ГПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Врахувавши вказані норми та встановивши відсутність в сукупності всіх ознак, що надають зазначеним заявником обставинам статусу нововиявлених, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Державного підприємства спеціального зв`язку про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22, відтак постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню в силі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні відповідної заяви, судовий збір покладається на заявника.

Керуючись статтями 234, 325 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Державного підприємства спеціального зв`язку від 08.04.2025 (вх. №01-05/1053/25 від 08.04.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22 відмовити.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №914/1607/22 залишити в силі.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України.

Повну ухвалу складено 26.05.2025.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.