РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.05.2025Справа № 910/4043/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клесівський кар`єр нерудних копалин "ТЕХНОБУД"

до Фізичної особи-підприємця Пеунової Людмили Костянтинівни

про стягнення 70 823,28 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники сторін: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Клесівський кар`єр нерудних копалин "ТЕХНОБУД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Пеунової Людмили Костянтинівни про стягнення 70 823,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поворотної фінансової допомоги б/н від 11.11.2024 р. в частині повернення залишку отриманої фінансової допомоги, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 70 000,00 грн. основного боргу, 241,64 грн. пені, 241,64 грн. 3% річних, 340,00 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2025 р. відкрито провадження у справі № 910/4043/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Про стан розгляду справи № 910/4043/25 сторони були повідомлені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Клесівський кар`єр нерудних копалин "ТЕХНОБУД" (позикодавець) та Фізичною особою-підприємцем Пеуновою Людмилою Костянтинівною (позичальник) укладено договір поворотної фінансової допомоги, відповідно до п. 1.1 якого позикодавець зобов`язується передати на строк позичальнику грошові кошти в розмірі, встановленому договором, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 договору загальна орієнтовна суму даного договору становить 100 000,00 грн. ПДВ не передбачено. Сума договору складається з сум усіх наданих позичальнику траншів. За цим договором проценти позичальником не нараховуються та позикодавцем не сплачуються.

Відповідно до п. 3.1 договору позикодавець зобов`язаний впродовж трьох календарних днів з моменту підписання договору надати грошові кошти у безготівковій формі платіжним дорученням шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника. Позика може бути надана як на всю суму договору одноразово так і кількома платежами.

Строк надання грошових коштів - до 15.11.2024 р. (п. 3.3 договору).

Пунктом 4.1 встановлено, що строк повернення коштів - до 01.01.2025 р.

За змістом п. 4.2 договору строк повернення коштів, встановлений п. 4.1 договору, може бути продовжено за погодженням сторін, що оформляється додатковою угодою до договору.

Згідно з п.п. 5.1, 5.2 договору сума коштів підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок позикодавця. Днем повернення коштів вважається день зарахування грошової суми (її частини), що надавалась, на поточний рахунок позикодавця.

Цей договір набуває чинності з моменту його укладення та діє до 01.01.2025 р., але до повного виконання зобов`язань. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п.п. 7.1, 7.2 договору).

Із пояснень позивача слідує, що 30.12.2024 р. сторони уклали додаткову угоду про внесення змін до договору поворотної фінансової допомоги б/н від 11.11.2024 р., якою внесено зміни до п. 4.1 договору та викладено його в наступній редакції, а саме - строк повернення грошових коштів - 01.02.2025 р. Відповідно до додаткової угоди від 31.01.2025 р. строк повернення грошових коштів - 11.02.2025 р.

На виконання умов договору, 11.11.2024 р. позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 100 000,00 грн. в якості поворотної фінансової допомоги, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 111124-3 від 11.11.2024 р. та банківською випискою за 11.11.2024 р.

10.02.2025 р. відповідач перерахувала на розрахунковий рахунок позивача 30 000,00 грн. в якості повернення коштів за договором поворотної фінансової допомоги б/н від 11.11.2024 р., що підтверджується наданою позивачем до матеріалів справи випискою операцій поточного рахунку позивача за 10.02.2025 р.

28.02.2025 р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 131 від 27.02.2025 р. про погашення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги б/н від 11.11.2024 р. у розмірі 70 000,00 грн. Докази направлення вказаної претензії наявні в матеріалах справи.

Відповідь на претензію отримано не було, грошові кошти не повернуто.

Враховуючи, що відповідач не здійснив оплату заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги б/н від 11.11.2024 р., позивач і звернувся до суду з даним позовом.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 1046 Цивільного кодексу визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як підтверджується матеріалами справи, відповідач неналежним чином виконала взяті на себе зобов`язання за договором поворотної фінансової допомоги б/н від 11.11.2024 р. в частині повернення залишку отриманої фінансової допомоги.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростувала, жодних доказів на доведення відсутності заборгованості або факту оплати за договором поворотної фінансової допомоги б/н від 11.11.2024 р. на суму 70 000,00 грн. суду не надала.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 70 000,00 грн. основного боргу є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем та такою, що підлягає задоволенню судом.

Поряд з цим, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 241,64 грн. пені, 241,64 грн. 3% річних, 340,00 грн. інфляційних втрат.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 6.1 договору при простроченні повернення суми коштів (її частини) позичальник сплачує пеню в розмірі 3% річних від простроченої суми до моменту повернення. При цьому, позичальник зобов`язаний повернути суму коштів (її неповернуту частину в разі дострокового повернення частини), збільшену на індекс інфляції за весь строк прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами ст.ст. 79, 86 Господарського кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені. інфляційних втрат та 3% річних, враховуючи відсутність контр-розрахунку відповідача, суд дійшов висновку, що вказані розрахунки є обґрунтованими та арифметично вірними, у зв`язку з чим пеня, інфляційні втрати та 3% річних підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у заявлених позивачем сумах.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Клесівський кар`єр нерудних копалин "ТЕХНОБУД".

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Пеунової Людмили Костянтинівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Клесівський кар`єр нерудних копалин "ТЕХНОБУД" (34550, Рівненська обл., Сарненський р-н, смт Клесів, вул. Промислова, буд. 13, код 32404265) 70 000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 241 (двісті сорок одну) грн. 64 коп. пені, 241 (двісті сорок одну) грн. 64 коп. 3% річних, 340 (триста сорок) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Людмила ШКУРДОВА