ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/914/25

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Клачок Б.О. на підставі ордеру;

Від відповідача: Варічева Р.В. /керівник/, Донін С.В. на підставі ордеру;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця Кіктенко Світлани Павлівни до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д» про стягнення 225 088,64 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Кіктенко Світлана Павлівна (далі по тексту ФОП Кіктенко С.П.) звернулася до господарського суду з позовною заявою до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д» (далі по тексту ОСББ «Вільямса 59Д») про стягнення заборгованості у загальному розмірі 225 088,64 грн, яка складається із суми основного боргу у розмірі 188 079,66 грн, пені у розмірі 17 535,19 грн, збитків від інфляції у розмірі 15 458,19 грн та 3% річних у розмірі 4 015,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором найму (оренди) нежитлового приміщення, який був визнаний укладеним між сторонами згідно із судовим рішенням у справі № 916/1735/23, в частині сплати орендної плати протягом періоду з грудня 2023 року (18 днів) до грудня 2024 року.

Водночас у поданій до суду позовній заяві ФОП Кіктенко С.П. стверджує, що предмет та підстави цього позову є відмінними від підстав та предмета спору у справі №916/3168/24 за позовом ФОП Кіктенко С.П до ОСББ «Вільямса 59Д» про стягнення заборгованості у розмірі 124795,21 грн за договором найму, який був визнаний укладеним згідно із судовим рішенням у справі № 916/1735/23. Позовні вимоги у межах справи №916/3168/24 були обґрунтовані невиконанням ОСББ «Вільямса 59Д» договірних зобов`язань в частині сплати орендної плати за період з грудня 2023 року (18 днів) до липня 2024 року.

Ухвалою від 17.03.2025 дана справа була призначена за правилами загального позовного провадження.

31.03.2023 до суду від ОСББ «Вільямса 59Д» надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. ОСББ «Вільямса 59Д» стверджує, що договір оренди не набрав чинності, оскільки сторонами не було його підписано, а, отже, такий договір не підлягає виконанню сторонами. Крім того, ОСББ «Вільямса 59Д» повідомляє, що фактично об`єкт договору оренди (приміщення загальною площею 127,5 кв.м.) досі не був переданий відповідачеві за актом приймання-передачі, факт передачі об`єкта оренди також не був встановлений судами під час розгляду справ № 916/1735/23, №916/3168/24.

ОСББ «Вільямса 59Д» також зазначає про безпідставне звернення позивача до голови ОСББ з пропозицією укласти договір найму (оренди) вищезазначеного нежитлового приміщення з огляду на відсутність у голови повноважень на підписання такого договору згідно зі Статутом та чинним законодавством України. Водночас ОСББ «Вільямса 59Д» звертає увагу суду, що предмет та підстави позовних вимог у цій справі є аналогічними предмету та підставам позовних вимог у справі №916/3168/24, яка була розглянута судом. ОСББ «Вільямса 59Д» також наводить доводи про неможливість перебування у власності приміщення загальною площею 127,5 кв.м., посилаючись на віднесення приміщення до категорії допоміжних, співвласниками яких є всі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

08.04.2025 до суду від ФОП Кіктенко С.П. надійшла відповідь на відзив, згідно з якою позивач вказує, що більшість наведених відповідачем доводів, наприклад, про неправомірність набуття позивачем у власність нежитлового приміщення та незгода відповідача із судовими рішеннями, взагалі не входять до предмета доказування під час вирішення даного спору. Позивач зазначає, що договір оренди є укладеним з дня набрання рішенням суду по справі № 916/1735/23 законної сили, а, отже, його підписання сторонами не вимагається. Водночас ФОП Кіктенко С.П. стверджує, що предмет та підстави даного спору, а також спору у межах справи №916/3168/24 є відмінними; позивач також наводить аргументи, які, за його переконанням, свідчать про скасування судом апеляційної інстанції цілком законного рішення суду першої інстанції у справі №916/3168/24 про задоволення позову ФОП Кіктенко С.П.

22.04.2025 до суду від ОСББ «Вільямса 59Д» надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач наполягає на обґрунтованості раніше наведених доводів про безпідставність заявленого ФОП Кіктенко С.П. позову.

22.04.2025 до суду від ОСББ «Вільямса 59Д» надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України. Відповідач вважає, що оскільки у наданому суду свідоцтві про право власності власником нежитлового приміщення є Кіктенко С.П., підстави для розгляду даного спору господарським судом відсутні. Посилаючись на висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 12.05.2021 у справі №910/15494/20, якими визначено цивільний характер спору про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням (квартирою), відповідач вважає, що даний спір не відноситься до юрисдикції господарського суду.

У підготовчому засіданні 23.04.2025 судом було відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про закриття провадження у даній справі з передбачених п.1 ч.1 ст.231 ГПК України підстав. Господарським судом було враховано, що даний спір виник в результаті порушення відповідачем зобов`язань за договором, сторонами якого є ФОП Кіктенко С.П. та ОСББ «Вільямса 59Д», а, отже, даний спір має бути розглянутий за правилами господарського судочинства. Окремо суд звертає увагу, що положеннями чинного законодавства фізичні особі-підприємці не відносяться до переліку суб`єктів права власності на майно.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, господарський суд встановив наступне.

10.02.2005 виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано Кіктенко С.П. свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ №07672, відповідно до якого позивачу на праві приватної власності належать нежилі приміщення технічного поверху загальною площею 127,5 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Слід зазначити, що правомірність набуття Кіктенко С.П. у власність вказаного приміщення була предметом оцінки судів у межах справ №520/10983/14-ц, №520/5447/17.

22.06.2016 було проведено державну реєстрацію ОСББ «Вільямса 59Д», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.11.2024.

Відповідно до п. 1 Статуту ОСББ «Вільямса 59Д», затвердженого рішенням загальних зборів, яке оформлено протоколом від 16.12.2018, об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Обставина використання ОСББ «Вільямса 59Д» нежилих приміщень технічного поверху (котельні), які належать позивачу на праві приватної власності, за твердженням позивача підтверджується договором постачання природного газу від 20.09.2019, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт у 2018 році, актами підготовки котельні до опалювального сезону від 04.09.2018 та від 10.10.2019, актом налаштування від 10.10.2019.

02.06.2021 експертом Кріві К.В. за замовленням ОСББ «Вільямса 59Д» було складено висновок будівельно-технічного дослідження №ED-2502-1-1759.21, згідно з яким приміщення загальною площею 127,5 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку. Документи, які були враховані експертом (розпорядження, заяви, свідоцтво про право власності, технічний паспорт та інші документи), також були надані відповідачем суду разом з відзивом на позов.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.08.2023 у справі №916/1735/23 у задоволенні позову ФОП Кіктенко С.П. до ОСББ «Вільямса 59Д» про визнання укладеним договору оренди нежитлового приміщення та стягнення завданих збитків з підстав порушення прав власника було відмовлено.

Постановою Південно-західного господарського апеляційного суду від 13.12.2023 у справі №916/1735/23 було скасовано рішення суду від 11.08.2023, позов ФОП Кіктенко С.П. задоволено частково, визнано укладеним між ФОП Кіктенко С.П. як Орендодавцем та ОСББ «Вільямса 59Д» як Орендарем договір найму (оренди) нежитлового приміщення у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 127,5 кв.м у редакції, запропонованій позивачем, виключивши з пункту 6.1. договору фразу «а саме: до « 25» квітня 2023 року».

Відповідно до пункту 1.1. договору Орендодавець передає Орендарю в строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 127,5 кв.м, на строк зазначений в пункті 6.1. цього договору. Приміщення розташоване у будинку АДРЕСА_1 . Технічний стан та інші характеристики приміщення, що передається в оренду на умовах цього договору, зафіксовані в акті приймання-передачі (додаток №1), який є невід`ємною частиною цього договору, і повністю задовольняють Орендаря.

Згідно пункту 1.2. договору вказане в пункті 1.1. цього договору приміщення належить Орендодавцю на праві власності, що підтверджується правовстановлюючими документами у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Приміщення, що передається в оренду, не є предметом судових спорів між Орендодавцем і будь-якою третьою особою, не знаходиться під арештом, не передане в оренду третім особам, але перебуває під заставою.

Згідно пункту 1.3. договору балансова вартість орендованого приміщення з урахуванням індексації на момент укладання цього договору складає 3570000 (три мільйона п`ятсот сімдесят тисяч) грн 00 коп.

У пункті 1.4. договору визначено, що приміщення, зазначене в пункті 1.1. цього договору, що передається в оренду на умовах цього договору, повинно бути використане Орендарем виключно за призначенням, як нежитлове приміщення для провадження статутної діяльності ОСББ «Вільямса 59Д». Якщо Орендар користуватиметься орендованим приміщенням (чи його частиною) всупереч призначенню, то Орендодавець має право вимагати розірвання цього договору. Зміна призначення користування приміщенням можлива лише за умови отримання письмової згоди Орендодавця і відповідних погоджень, необхідних згідно чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 1.5. договору Орендар не має права передавати частину орендованого приміщення в суборенду третім особам без письмової згоди Орендодавця.

Пунктом 2.1.1. договору передбачено, що Орендодавець зобов`язаний протягом 14 днів з моменту підписання цього договору передати Орендарю приміщення згідно акту приймання-передачі із зазначенням стану приміщення і переліку обладнання, меблів, інвентарю при їх наявності на момент їх передачі в оренду. Акт підписується повноважними представниками сторін. По одному примірнику акту знаходиться в кожної сторони.

За умовами пункту 2.2.11. договору Орендар зобов`язаний сплачувати своєчасно та в повному обсязі орендну плату та інші платежі за цим договором.

Пунктом 3.1. договору визначено, що сума орендної плати становить 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн на місяць.

Відповідно до пункту 3.2. договору орендна плата починає нараховуватись після підписання акту приймання-передачі.

Згідно пункту 3.3. договору орендна плата сплачується Орендарем щомісячно, авансом не пізніше 5 числа поточного місяця.

У пункті 4.1. договору визначено, що за прострочення виконання Орендарем грошових зобов`язань у встановлений цим договором строк, Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню в розмірі 1% від суми боргу, але не більше подвійної ставки НБУ, за кожний день прострочення.

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє протягом 1 року (пункт 6.1. договору).

Відповідно до пункту 6.2. договору закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Ухвалою Верховного Суду від 27.03.2024 у справі №916/1735/23 було закрито касаційне провадження за скаргою ОСББ «Вільямса 59Д» на постанову Південно-західного господарського апеляційного суду від 13.12.2023 у справі №916/1735/23.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 у справі №916/3168/24 позовні вимоги ФОП Кіктенко С.П. до ОСББ «Вільямса 59Д» було частково задоволено, присуджено до стягнення з відповідача суму основного боргу в розмірі 113709,66 грн, 500,00 грн пені, 991,24 грн - 3 % річних, 1125,21 грн інфляційних втрат, а також 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Позов у межах справи №916/3168/24 був пред`явлений ФОП Кіктенко С.П. з підстав порушення відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення від 13.12.2023, укладеного згідно з рішенням суду у справі №916/1735/23, в частині сплати орендної плати протягом періоду з грудня 2023 року (18 днів) до липня 2024 року.

У 2024 Кіктенко С.П. звернулася до начальника відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області із заявою (без дати) про вчинення кримінального правопорушення, у якій позивач стверджує, що оскільки строк укладеного з ОСББ «Вільямса 59Д» договору оренди спливає 13.12.2024, починаючи з 14.12.2024 відповідач буде самовільно використовувати належне заявнику на праві приватної власності нерухоме майно. Такими діями, як стверджує Кіктенко С.П., ОСББ «Вільямса 59Д» позбавляє права володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві приватної власності нерухомим майном та свідчить про вчинення ОСББ кримінального правопорушення.

У цій заяві Кіктенко С.П. також просила начальника відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, зокрема, внести відомості про вчинення ОСББ «Вільямса 59Д» кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування, після 13.12.2024 здійснити огляд нежитлового приміщення загальною площею 127,5 кв. м у буд. АДРЕСА_1 з метою встановлення факту незаконного користування ОСББ зазначеним майном.

Згідно складеного ФОП Кіктенко С.П. рахунку-фактури №09 від 05.12.2024 розмір нарахованої відповідачу орендної плати становить 188 079,66 грн, з яких 8 079,66 грн за 18 днів грудня 2023 року, 180 000,00 грн за 2024 рік (12* 15 000,00 грн = 180 000,00 грн).

Листом від 20.12.2024 ОСББ «Вільямса 59Д» у відповідь на лист позивача повідомило про відсутність у голови правління повноважень на підписання такого договору. Крім того, відповідачем було вказано, що оскільки предметом запропонованого договору оренди (найму) є приміщення, яке перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку, підстави для укладення договору відсутні.

Постановою Південно-західного господарського апеляційного суду від 16.01.2025 рішення суду від 23.10.2024 у справі №916/3168/24 було скасовано, у задоволенні позову ФОП Кіктенко С.П. було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову у межах справи №916/3168/24 суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що фактом початку та, відповідно, припинення правовідносин є підписання акта приймання-передачі нерухомого майна як від орендаря до орендодавця, так і від орендодавця до орендаря. Визначальним для визначення дати початку нарахувань орендної плати за укладеним між сторонами у даній справі в судовому порядку договору є дата підписання сторонами акту приймання-передачі, який в матеріалах справи відсутній.

05.02.2025 начальником відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області було повідомлено Кіктенко С.П., що її звернення розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян» у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність складу кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Разом з цим, у листі зазначено, що проведеними заходами встановлено, що ОСББ «Вільямса 59Д» дійсно використовує приміщення, а, отже, обставини викладені у зверненні знаходять своє підтвердження.

23.02.2025 ФОП Кіктенко С.П. звернулася до ОСББ «Вільямса 59Д» з претензією про погашення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення, укладеного згідно з судовим рішенням у справі №916/1735/23, за період з грудня 2023 року (18 днів) до грудня 2024 року у загальному розмірі 188 079,66 грн. Вказана вимога була направлена на електронну пошту відповідача.

Листом від 25.02.2025 ОСББ «Вільямса 59Д» у відповідь на претензію повідомило позивача, що не набуття чинності договором виключає можливість його виконання сторонами.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК України) майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Предметом заявлених ФОП Кіктенко С.П. до ОСББ «Вільямса 59Д» позовних вимог є вимоги, зокрема, про стягнення заборгованості за орендною платою 188 079,66 грн, а також похідні вимоги про стягнення 3% річних, збитків від інфляції та пені.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором найму (оренди) нежитлового приміщення, який був визнаний укладеним між сторонами згідно із судовим рішенням у справі № 916/1735/23, в частині сплати орендної плати протягом періоду з грудня 2023 року (18 днів) до грудня 2024 року.

Господарським судом було встановлено, що Кіктенко С.П. є власником нежилих приміщень технічного поверху загальною площею 127,5 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_1 від 10.02.2005.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності (ст. 320 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, зокрема, судового рішення про визнання недійсним або скасування виданого Кіктенко С.П. свідоцтва про право власності, господарський суд доходить висновку про належність відповідачу на праві приватної власності вказаного вище об`єкта нерухомого майна.

Дослідження та оцінка питання правомірності набуття Кіктенко С.П. права власності або необхідності віднесення належного відповідачу майна до допоміжного приміщення будинку та, відповідно, належності такого майна на праві спільної сумісної власності співвласникам багатоквартирного будинку не входять до предмета доказування у межах даної справи. Таким чином, у суду відсутні підстави для надання оцінки наданим сторонами доказам на підтвердження власних позиції із зазначених питань.

Господарський договір укладається в порядку, встановленому ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ст. 181 ГК України).

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

В силу приписів ч. 2 ст. 187 ГК України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Господарський суд зазначає, що за загальним правилом господарський договір укладається шляхом його підписання його тексту сторонами. Водночас підписання сторонами договору не є єдиним можливим способом укладення договору оскільки у передбачених законом випадках договір може бути укладений на підставі рішення суду день набрання законної сили яким буде вважатися днем укладення договору.

Постановою Південно-західного господарського апеляційного суду від 13.12.2023 у справі №916/1735/23 було визнано укладеним між ФОП Кіктенко С.П. та ОСББ «Вільямса 59Д» договір найму (оренди) нежитлового приміщення у будинку АДРЕСА_1 .

Враховуючи набрання постановою законної з дня її прийняття, господарський суд доходить висновку, що датою укладення договору оренди між ФОП Кіктенко С.П. та ОСББ «Вільямса 59Д» згідно з ч. 2 ст. 187 ГК України є 13.12.2023. З викладених обставин судом відхиляються доводи ОСББ «Вільямса 59Д» про не набрання договором чинності з мотивів відсутності на договорі підписів сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 759, ст. 761 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ст. 286 ГК України).

Відповідно до пункту 1.1. договору Орендодавець передає Орендарю в строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 127,5 кв.м, на строк, зазначений в пункті 6.1. цього договору. Приміщення розташоване у будинку АДРЕСА_1 . Технічний стан та інші характеристики приміщення, що передається в оренду на умовах цього договору, зафіксовані в акті приймання-передачі (додаток №1), який є невід`ємною частиною цього договору, і повністю задовольняють Орендаря.

За умовами пункту 2.2.11. договору Орендар зобов`язаний сплачувати своєчасно та в повному обсязі орендну плату та інші платежі за цим договором.

Пунктом 3.1. договору визначено, що сума орендної плати становить 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн на місяць.

Враховуючи вищенаведені приписи чинного законодавства, а також умови договору оренди від 13.12.2023, господарський суд зазначає, що одним із обов`язків ОСББ «Вільямса 59Д» є сплата на користь ФОП Кіктенко С.П. орендної плати, вимога про стягнення якої і є предметом спору у даній справі.

Водночас господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що у 2024 році ФОП Кіктенко С.П. вже зверталася до суду із позовом у межах справи №916/3168/24 про стягнення з ОСББ «Вільямса 59Д» заборгованості за договором оренди від 13.12.2023 за період із грудня 2023 року (18 днів) до липня 2024 року включно.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 у справі №916/3168/24 позовні вимоги ФОП Кіктенко С.П. до ОСББ «Вільямса 59Д» про стягнення 124 795,21 грн було задоволено частково.

Проте постановою Південно-західного господарського апеляційного суду від 16.01.2025 рішення суду від 23.10.2024 у справі №916/3168/24 було скасовано, у задоволенні позову ФОП Кіктенко С.П. - відмовлено.

З урахуванням викладеного господарський суд доходить висновку про наявність судового рішення у справі №916/3168/24, тобто постанови від 16.01.2025, що набрала законної сили, між тими самими сторонами, частково про той самий предмет, з тих самих підстав.

У поданій до суду позовній заяві, а також в процесі розгляду судом даної справи ФОП Кіктенко С.П. стверджувала про скасування судом апеляційної інстанції у межах справи №916/3168/24 законного судового рішення першої інстанції, що дозволяє господарському суду дійти висновку про незгоду позивача із постановою суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України серед основних засад (принципів) господарського судочинства є верховенство права, невід`ємним елементом та органічною складовою якого є принцип правової визначеності.

Вказаний принцип, серед іншого, передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (п. 61 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії», №28342/95).

В основі принципу правової визначеності як одного з істотних елементів принципу верховенства права лежить відоме з римського права положення res judicata (остаточності рішень), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

У рішеннях Європейського суду з прав людини принцип правової визначеності трактується у світлі дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (пункти 51, 52 рішення від 03.12.2003 у справі «Ryabykh v. Russia», заява №52854/99).

Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03).

Поняття «перегляд» охоплює не лише перегляд рішення суду нижчої інстанції судом вищої інстанції в межах однієї справи чи перегляд рішення за нововиявленими обставинами. У рішенні від 25.11.2021 у справі «Центр «Украса» проти України», заява №2836/10, Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що судові рішення у провадженні №15/140 фактично нівелювали результати провадження №12/254, що призвело до порушення принципу юридичної визначеності (констатував порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Повторно пред`являючи позов про стягнення з ОСББ «Вільямса 59Д» заборгованості за договором оренди від 13.12.2023 за період із грудня 2023 року (18 днів) до липня 2024 року, ФОП Кіктенко С.П. фактично має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення, що не відповідає такому принципу правової визначеності як res judicata (остаточності рішень).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами (п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України).

З урахуванням викладеного господарський суд, керуючись приписами п. 2 ч. 1 ст. 175, п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог ФОП Кіктенко С.П. до ОСББ «Вільямса 59Д» про стягнення 124 795,21 грн.

При наданні оцінки заявленим ФОП Кіктенко С.П. до ОСББ «Вільямса 59Д» позовним вимогам в частині стягнення 100 293,43 грн (225 088,64 грн - 124 795,21 грн = 100 293,43 грн), з яких 75 000,00 грн заборгованість за орендною платою, 25 293,43 грн 3% річних, збитки від інфляції у розмірі та пеня, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3.2. договору орендна плата починає нараховуватись після підписання акту приймання-передачі.

Відповідно до ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Верховний Суд у постанові від 16.01.2025 у справі № 922/2830/23 наголосив, що законодавець передбачив загальне правило, за яким визначається як початок, так і припинення договірних правовідносин з оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини). Фактом початку правовідносин є підписання акта приймання-передачі нерухомого майна як від орендаря до орендодавця, так і від орендодавця до орендаря. Сторони можуть установити й інший момент відліку строку, однак цю обставину вони повинні узгодити та викласти у договорі оренди.

Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги умови п. 3.2 договору оренди, яким передбачено, що орендна плата починає нараховуватись після підписання акту приймання-передачі, господарський суд доходить висновку про необхідність встановлення обставини передання ФОП Кіктенко С.П. на користь ОСББ «Вільямса 59Д» орендованого майна за актом приймання-передачі або будь-яким іншим підписаним між сторонами документом, наявність якого є необхідною умовою для вирішення судом питання про стягнення орендної плати за період із серпня до грудня 2024 року, тобто протягом періоду, стягнення орендної плати за який є предметом спору по даній справі.

За результатами оцінки матеріалів справи господарський суд зазначає про відсутність доказів передання ФОП Кіктенко С.П. відповідачу за актом приймання-передачі орендованого майна протягом періоду з серпня до грудня 2024 року.

Підстави для врахування листа начальника відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області від 05.02.2025 у суду також відсутні оскільки зі змісту вказаного листа неможливо встановити обставини, за наявності яких начальником поліції було зроблено висновок про перебування у користуванні ОСББ «Вільямса 59Д» нежилого приміщення. Крім того, вказаний лист не може замінювати акт приймання-передачі обов`язок підписання якого передбачений умовами договору оренди від 13.12.2023.

Господарським судом відхиляються доводи ФОП Кіктенко С.П., яка стверджує, що факт перебування у користуванні відповідача нежилого приміщення встановлений судом у межах справи №916/1735/23, оскільки такі обставини судом не встановлювалися.

Водночас у межах справи №916/3168/24 судом були встановлені преюдиційні для вирішення даного спору обставини відсутність підписаного між сторонами акту приймання передачі майна після укладення договору за судовим рішенням.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи відсутність підписаного між ФОП Кіктенко С.П. та ОСББ «Вільямса 59Д» акта приймання-передачі приміщення обов`язок підписання якого передбачений договором оренди від 13.12.2023, відсутність в матеріалах справи інших доказів, які можуть підтвердити обставину використання ОСББ «Вільямса 59Д» нежилого приміщення протягом періоду із серпня до грудня 2024 року, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених ФОП Кіктенко С.П. вимог про стягнення заборгованості за орендною платою у розмірі 75 000,00 грн.

Відмова суду у задоволенні позовних вимог ФОП Кіктенко С.П. про стягнення заборгованості за орендною платою у розмірі 75 000,00 грн має наслідком відмову у задоволенні похідних вимог про стягнення 3% річних, збитків від інфляції у розмірі та пені у загальному розмірі 25 293,43 грн.

У п. 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 «Справа «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, зазначено, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії», №37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», № 49684/99, п. 30, від 27.09.2001).

Окрім того, господарський суд, при вирішення даної справи враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі «Проніна проти України», яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору, суду не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів, наведених сторонами в обґрунтування власних правових позицій.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку про правомірність відмови у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця Кіктенко Світлани Павлівни до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д» про стягнення 100 293,43 грн. Провадження у справі в частині позовних вимог фізичної особи-підприємця Кіктенко Світлани Павлівни про стягнення 124 795,21 грн необхідно закрити згідно з п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 203,52 грн покладаються судом на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, інша частина судового збору може бути повернута з державного бюджету у випадку надходження відповідного клопотання позивача згідно зі ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 86, 129, 231, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі №916/914/25 в частині позовних вимог фізичної особи-підприємця Кіктенко Світлани Павлівни до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д» про стягнення 124 795,21 грн закрити.

2. В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 29 травня 2025 р.

Суддя С.П. Желєзна