ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025м. ДніпроСправа № 904/802/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Фізичної особи-підприємця Поган Івана Миколайовича, Дніпропетровська область, м. Нікополь

до Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення грошових коштів у розмірі 32 090,13 грн.

ПРОЦЕДУРА:

До Господарського суду Дніпропетровської області, через систему "Електронний суд", надійшла від Фізичної особи-підприємця Поган Івана Миколайовича (далі - позивач) позовна заява, у які просить стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - відповідач) грошові кошти у розмірі 32 090,13 грн, які складаються з наступних сум: 3% річних у розмірі 5 444,09 грн та інфляційні втрати у розмірі 26 646,04 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2025 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом семи днів з дня вручення ухвали суду від 03.03.2025 усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази сплати судового збору у встановлених порядку та у розмірі 2 422,40 грн.

04.03.2025 від Фізичної особи-підприємця Погана Івана Миколайовича через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків.

Таким чином позивачем вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2025 виконано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

17.03.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги позивача не погоджується та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

20.05.2025 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.

Відповідач не скористався правом на надання заперечень на відповідь на відзив.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення викладені у заявах по суті справи відповідно до ч.8 ст. 252 ГПК України.

Докази наявні у матеріалах справи є достатніми для винесення судового рішення без виклику сторін.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Проте, вихід за межі встановленого ст. 195 ГПК України строку був обумовлений виключними загальновідомими обставинами, пов`язаними із триваючою військовою агресією Російської федерації на територію України.

Зокрема, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором закупівлі товару № 93-24 від 29.02.2024, а саме в частині повноти та своєчасності розрахунків за поставлений товар. Рішенням рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2024 у справі № 904/2264/24, яке набрало законної сили 13.08.2024, було задоволено позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Погана Івана Миколайовича та стягнуто з відповідача на користь позивача 226 746,00 грн основного боргу, яка на час подання позову не сплачена, у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних за період існування простроченої заборгованості.

Позиція відповідача

Відповідач позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що розділом 7 Договору - не передбачено відповідальності відповідача щодо стягнення на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

29.02.2024 між Фізичною особою-підприємцем Поган Іваном Миколайовичем (постачальник, позивач) та Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (покупець, відповідач) було укладено договір закупівлі товару № 93-24 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а покупець -прийняти та оплатити: клапани, крани та віброставка фланцева (ДК 021:2015: 42130000-9 - Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої") (далі - товар) (п. 1.1. договору).

Найменування, асортимент, кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру визначена сторонами у специфікації (додаток № 1 до договору), яка є його невід`ємною частиною (п. 1.2. договору).

Ціна цього договору становить 481 114,00 грн без ПДВ. Джерело фінансування: кошти, отримані від господарської діяльності підприємства (п. 3.1. договору).

Фактична вартість товару, що поставляється за цим договором, підтверджується видатковими накладними (п. 3.2. договору).

Покупець проводить оплату протягом 60-ти календарних днів за фактично поставлений товар у відповідності до виставлених рахунків шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок постачальника після підписання відповідної накладної. Наявність заборгованості за попередньо поставлений товар не є підставою для відмови у наступних поставках згідно заявок покупця (п. 4.1. договору).

Розрахунки проводяться у безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів на рахунок постачальника, вказаний у розділі XIV цього договору (п. 4.2. договору).

Поставка та передача товару здійснюється узгодженими партіями (частинами) відповідно до виробничої потреби, згідно заявок (письмових або за допомогою електронного зв`язку ) в кількості і асортименті, необхідних покупцю за рахунок постачальника (п. 5.1. договору).

Строк поставки товару: протягом 20 календарних дні з дня надання заявки покупцем (п. 5.2. договору).

Місце поставки товару: центральний склад, провулок Дежньова, 9, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50000 (п. 5.3. договору).

Товар постачається на центральний склад покупця разом з документами, що стосуються товару та підлягають передаванню разом із товаром. До таких документів належать: рахунок, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, паспорт, сертифікати якості з технічними характеристиками, які повністю відповідають вимогам покупця (п. 5.4. договору).

Датою поставки товару є дата підписання сторонами видаткової накладної (п. 5.5. договору).

Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити за поставлений товар (п. 6.1.1. договору).

Постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлений товар (п. 6.4.1. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором (п. 7.1. договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печатками і діє до 31.12.2024, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1. договору).

Будь-які доповнення, зміни до цього договору дійсні і мають юридичну силу, якщо вони здійснені в письмовій формі і підписані уповноваженими представниками сторін (п. 12.1. договору).

Сторони підписали специфікацію № 1 до договору, в якій визначили товар, що підлягає поставці на загальну суму 481 114,00 грн без ПДВ.

На підставі отриманої заявки на поставку Товару №656/10 від 04.03.2024 року, Постачальника, було поставлено Товар.

Так, Згідно інформації зазначеної у видатковій накладній № 1103/1 від 11.03.2024 року на адресу Покупця було відвантажено Товар на загальну суму 326 746,00 грн. Відповідальна особа Покупця вантаж прийняла, про що свідчить особистий підпис на видатковій накладній.

Оскільки видаткова накладна № 1103/1 від 11.03.2024 року підписана з обох сторін, то сума, яка підлягає сплаті за поставлену продукцію у розмірі 326 746,00 грн. є узгодженою.

З урахуванням п.4.1 Договору граничним строком для здійснення оплати за поставлений товар згідно видаткової накладної № 1103/1 від 11.03.2024 року є - 10.05.2024 року.

Постачальником для здійснення оплати було надано Покупцю рахунок-фактуру №1103/1 від 11.03.2024 року на суму 326 746,00 грн.

15.05.2024 року на рахунок ФОП Погана І.М. від Відповідача було отримано часткову оплату заборгованості у сумі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №3056, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 226 746,00 грн.

Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору направив відповідачу претензію № 543 від 10.05.2024, в якій вимагав сплатити заборгованість.

Протягом тривалого часу, ФОП Поган І.М. намагався в досудовому порядку вирішити питання стосовно погашення боргу, але такі намагання не призвели до позитивного результату.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору щодо оплати за поставлений товар, позивач звертався до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" заборгованості у розмірі 226 746,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2024 у справі №904/2264/24 було встановлено факт Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" порушення взятих на себе зобов`язаннь за Договором в частині оплати за поставлений товар грн, та не заперечувалось відповідачем, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення основного боргу були задоволенні.

Позивач, після отримання наказу про примусове стягнення боргу по справі №904/2264/24, звертався до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем 30.10.2024 року було відкрито виконавче провадження № 76415004, натомість Відповідачем борг так і не був сплачений, що і є причиною виникнення спору.

Позивач бажає здійснити нарахування інфляційних втрат у зв`язку з тривалим невиконанням даного судового рішення.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 174, 193 Господарського кодексу України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань, які повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина сьома статті 179 Господарського кодексу України).

Приписами частини першої статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Статтею 611 Цивільного кодекс України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 598, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області №904/2264/24 від 23.07.2024 було встановлено факт наявності основної заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 226 746,00грн.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Факти, установлені у прийнятим раніше судовим рішенням, має для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19).

З огляду на положення ч. 4 ст. 75 ГПК України рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2024 у справі № 904/2264/24 носить преюдиційний характер для даної справи, відповідно факти встановлені в судовому рішенні у справі №904/2264/24 не підлягають доказуванню в даній справі.

Відповідно до частини першої статті 598, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням.

Як встановлено судом вище датою фактичного виконання зобов`язання з оплати суми боргу, на яку позивачем нараховані 3% річних та інфляційні витрати є - 10.05.2024 року.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 5 444,09 грн. за загальний період з 11.05.2024 по 25.05.2025 та інфляційних втрат у розмірі 26 646,04 грн. за період з травня 2024 по травень 2025 року.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% (або інший розмір процентів, встановлений договором) річних від простроченої суми.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" № 14 від 17.12.2013).

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, то позивачем правомірно здійснено нарахування інфляційних та 3% річних.

Перевіривши розрахунок 3% річних судом встановлено, що позивачем допущено помилки при визначенні початку прострочення у періодах нарахування з 11.05.2024 та кінця нарахування, оскільки нарахування 3% річних, у вказаний період, з огляду на приписи ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, має здійснюватися з 13.05.2024 по день подачі позову до суду 24.02.2025.

Так за період з 13.05.2024 по 15.05.2025 на суму 326 749,00 грн. 3% річних становить 80,35 грн., та з 16.05.2024 по 24.05.2025 на суму 226 276,00грн. (з урахуванням часткової оплати) становить 5 299,74 грн.

Отже, за перерахунком суду, з урахуванням положень ст. 254 ЦК України, 3% річних становить 5 380,09 грн та підлягає задоволенню.

В частині стягнення 3% річних у розмірі 64,00 грн. слід відмовити.

Також судом встановлено, що сума інфляційних втрат є більшою, за період з червня 2024 по лютий 2025 на суму боргу 226 746,00 грн становить 27 149,80 грн, ніж заявлено позивачем до стягнення, з огляду на приписи ч. 2 ст. 237 ГПК України, згідно із якими суд при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд вважає заявлені позивачем вимоги про стягнення 26 649,04 грн інфляційних втрат обґрунтованими, а тому вимоги у цій частині також підлягають задоволенню.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - в розмірі 2 417,57 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Цісик Квітки, буд. 9, ідентифікаційний код 03342184) на користь Фізичної особи-підприємця Погана Івана Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 3% річних у розмірі 5 380,09 грн, інфляційні втрати у сумі 26 649,04 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 417,57 грн.

В частині стягнення 3% річних у розмірі 64,00 грн - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано - 28.05.2025.

Суддя В.Г. Бєлік