ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2025 р. м. ХарківСправа № 911/505/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Задорожний К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Маркетс Ассістант" (04050, м. Київ, вул. Студентська, 5-7В),
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросинергія" (Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 71А/1),
про стягнення коштів у розмірі 6 879 887, 08 грн
за участю представників:

не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Маркетс Ассістант", м. Київ, звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросинергія", м. Бориспіль, про стягнення 6 879 887, 08 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії споживачу № 1135 від 27.02.2023. Також просить суд покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.02.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Маркетс Ассістант" передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу № 911/505/25 до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 02 квітня 2025 року об 11:15 год.

Рух справи також висвітлено у відповідних ухвалах суду.

У судове засідання 22.05.2025 представник позивача не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідач правом на участь у розгляді даного спору не скориствся, у судове засідання 22.05.2025 не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, заборгованість не спростував. Про розгляд даного спору Господарським судом Харківської області повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросинергія" до свого Електронного кабінету ухвали суду про відкриття провадження у справі від 10.03.2025 та інших ухвал суду.

Отже, в ході розгляду даної справи Господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

У судовому засіданні 22.05.2025, відповідно до ст. 240 ГПК України судом підписано вступну та резолютивну частини (скорочене) рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши наявні у справі докази, господарський суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Маркетс Ассістант" (позивач, постачальник) є постачальником електричної енергії та діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.07.2021 №1180.

Між ТОВ "Енерджі Маркетс Ассістант" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросинергія» (відповідач, споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 1135 від 27.02.2023 (далі договір).

Згідно з п. 1.1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість купованої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

За змістом пункту 1.1 договору, а також додатків № 2, 3 до нього сторони погодили, що адресою об`єкта споживача та ЕІС-кодів точок обліку є: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Вокзальна, 26В.

Постачання електричної енергії споживачу здійснювалось з 01.03.2023 (п. 2.1 договору, п.7.1 додатку 2 до договору).

Згідно з п. 5.1 договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно додатку 2 до договору (п.1.1 додатку 2 до договору).

П. 2.1. договору сторонами визначено, що споживач здійснює оплату за електричну енергію у наступному порядку:

- 30 % вартості заявлених (прогнозованих) обсягів споживання електричної енергії не пізніше першого дня розрахункового місяця;

- 30 % вартості заявлених (прогнозованих) обсягів споживання електричної енергії не пізніше десятого дня розрахункового місяця;

- 30 % вартості заявлених (прогнозованих) обсягів споживання електричної енергії не пізніше двадцять шостого дня розрахункового місяця.

Тобто, споживач зобов`язаний оплатити повну вартість спожитої електричної енергію у розрахунковому періоді (місяці) не пізніше 26 числа розрахункового місяця.

Якщо фактична вартість спожитої електричної енергії перевищує суму коштів, сплачених споживачем (за електричну енергію, спожиту у відповідному розрахунковому періоді), споживач здійснює остаточний розрахунок протягом п`яти банківських днів з дати отримання рахунку.

Якщо сума коштів, сплачених споживачем (за електричну енергію, спожиту у відповідному розрахунковому періоді), перевищує фактичну вартість спожитоії електричноії енергії, надлишково сплачені кошти враховуються при визначенні чергового платежу споживача за електричну енергію, спожиту у наступному розрахунковому періоді.

Постачальник до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки складає і підписує акт приймання-передачi електричної енергiї та направляє два примірники такого акту споживачу (п. 5.12 договору).

Споживач протягом 2 (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовiй формi мотивовану відмову від підписання акту (п.5.13 договору).

У випадку невиконання обов`язку, передбаченого п. 5.14 договору, акт вважається таким, що погоджений та підписаний сторонами, а електрична енергiя - поставленою та прийнятою споживачем вiд постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

Також сторонами було підписано ряд додаткових угод до договору:

- додаткова угода № 1 від 20.12.2023, якою сторони погодили планові обсяги споживання електричної енергії споживачем у 2024 році.

- додаткова угода № 2 від 15.04.2024, якою сторони погодили змінити п. 2.1 та п. 2.2 додатку 2 до договору.

Відповідно до внесених змін, споживач зобов`язаний здійснювати оплату 100 % вартості обсягу спожитої електричної енергії не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом.

Термін надання остаточного рахунку за спожиту електроенергію протягом 3 робочих днів з моменту отримання інформації про обсяги споживання, згідно з даними комерційного обліку.

Як вказує позивач, за результатами виконання договору з 01.03.2023 по 31.12.2023 відповідачем було спожито 3 212 676 кВт*год електричної енергії на загальну суму 17 096 267, 08 грн та повністю її оплачено.

З 01.01.2024 по 31.12.2024 відповідачем було спожито 4 266 281 кВт електричної енергії на загальну суму 22 474 613, 93 грн:

Січень 2024 року - 685 267 кВт*год на суму 3 551 725,15 грн.

Лютий 2024 року - 479 023 кВт*год на суму 2 098 379, 41 грн.

Березень 2024 року - 813 514 кВт*год на суму 3 549 709, 76 грн.

Квітень 2024 року - 958 636 кВт*год на суму 4 337 225, 88 грн.

Травень 2024 року - 440 834 кВт*год на суму 2 491 800, 08 грн.

Червень 2024 року - 122 300 кВт*год на суму 902 477, 14 грн.

Липень 2024 року - 16 222 кВт*год на суму 116 732, 22 грн.

Серпень 2024 року - 11 722 кВт*год на суму 80 553, 49 грн.

Вересень 2024 року - 20 499 кВт*год на суму 149 170, 57 грн.

Жовтень 2024 року - 440 280 кВт*год на суму 3 229 855, 33 грн.

Листопад 2024 року - 254 440 кВт*год на суму 1 776 209, 00 грн.

Грудень 2024 року - 23 544 кВт*год на суму 190 775, 90 грн.

Проте, відповідачем було здійснено оплату тільки за електричну енергію спожиту з 01 січня 2024 по 30 квітня 2024 року на суму 13 537 040, 20 грн, а також частково оплачено спожиту електричну енергію у травні 2024 року на суму 2 057 686, 65 грн (заборгованість за травень 2024 року складає 434 113, 43 грн.).

Таким чином, загалом за спожиту у 2024 році електричну енергію сплачено 15 594 726, 85 грн, в той час, як вартість всієї поставленої електричної енергії за договором з 01.01.2024 по 31.12.2024 складає 22 474 613, 93 грн.

А, отже, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію спожиту за договором з 01.01.2024 по 31.12.2024 загалом становить 6 879 887, 08 грн.

Розмір заборгованості також підтверджується актом звірки розрахунків станом на 31.12.2024, який підписаний відповідачем.

Враховуючи, що відповідач не здійснив оплату заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №1135 27.02.2023 у добровільному порядку, то з метою захисту своїх прав та інтересів, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, як встановлено судом, в порушення зазначених умов договору відповідачем загалом за спожиту у 2024 році електричну енергію сплачено 15 594 726, 85 грн, в той час, як вартість всієї поставленої позивачем електричної енергії за договором з 01.01.2024 по 31.12.2024 складає 22 474 613, 93 грн. А, отже, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію спожиту за договором з 01.01.2024 по 31.12.2024 загалом становить 6 879 887, 08 грн.

Суму заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 6 879 887, 08 грн відповідачем спростовано не було. Матеріали справи також не містять доказів сплати даної суми заборгованості відповідачем у добровільному порядку.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відносини пов`язані із поставкою електричної енергії є відносинами у сфері електроенергетики та регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та нормативно-правовим актами у сфері електроенергетики.

За приписами ч. 1, 2 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII.

Ч. 1 - 6 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання, в частині постачання електричної енергії, що підтверджується актами приймання-передачі електричної енергії за січень-грудень 2024 року.

Крім того, судом було встановлено, що в матеріалах справи наявний акт звірки взаєморозрахунків, станом на 31.12.2024, який підписано сторонами договору № 1135 від 27.02.2023 та скріплено печатками сторін без заперечень та зауважень, відповідно до якого заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросинергія" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Маркетс Ассістант", становить 6 879 887, 08 грн.

Практика Верховного Суду також засвідчує правову позицію, що акт звірки взаємних розрахунків не є майновою дією боржника, не свідчить про проведення певної господарської операції; сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом; акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами (позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 910/9004/13, 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17, від 23.09.2021 у справі № 910/866/20).

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати суму боргу за договором № 1135 від 27.02.2023 в розмірі 6 879 887, 08 грн, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача даної суми заборгованості належно обґрунтованою та доведеною матеріалами справи.

Згідно із ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Ст. 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Маркетс Ассістант" у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 46, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-238, 240, 241, 256 ГПК України, Господарський суд Харківської області

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросинергія» (, адреса: 08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 71А/1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Маркетс Ассістант" (, адреса: 04050, м. Київ, вул. Студентська, 5-7В), заборгованість за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії споживачу № 1135 від 27.02.2023 в сумі 6 879 887, 08 грн, судовий збір у розмірі 82 558, 65 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі з сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою http://court.gov.ua/.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Маркетс Ассістант" (, адреса: 04050, м. Київ, вул. Студентська, 5-7В);

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросинергія» (, адреса: 08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 71А/1).

Повне рішення складено 28.05.2025.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 911/505/25