ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. ЧернівціСправа № 926/952/24

Суддя Господарського суду Чернівецької області Миронюк Сергій Олександрович, за участю помічника судді Боднарчука В.В., який за дорученням судді здійснює повноваження секретаря судового засідання, розглянувши матеріали справи

за позовом керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, м. Чернівці

до фізичної особи-підприємця Ушакова Едуарда Дмитровича, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець Качур Ярослав Ігорович, Івано-Франківська обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець Курач Олександр Іванович, Рівненська обл.

про розірвання договору та повернення приміщення

представники сторін:

від позивача Іванович Л.Є., Настас Л.О.

від відповідача Бошелюк Ю.М., ордер серія СЕ №1045703 від 20.05.2024

від третьої особи-1 не з`явився

від третьої особи-2 не з`явився

прокурор Кацап-Бацала Ю.М.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Чернівецької міської ради звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Ушакова Едуарда Дмитровича в якому просить:

- розірвати договір оренди нерухомого майна від 23.12.2005 № 518/К на нежиле приміщення (1-1), (1-3), (1-5) площею 46.1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 51;

- зобов`язати фізичну особу-підприємця Ушакова Едуарда Дмитровича звільнити нежиле приміщення (1-1), (1-3), (1-5) площею 46.1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Кобилянської, 51, шляхом повернення його Управлінню комунальної власності Чернівецької міської ради за актом приймання-передання у 3-денний термін після набрання рішенням законної сили.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем (орендарем) умов договору оренди нерухомого майна від 23.12.2005 № 518/К., а саме:

- використання об`єкта оренди не за цільовим призначенням;

- не укладення охоронного договору на пам`ятку архітектури;

- передання приміщення у суборенду третім особам без згоди орендодавця;

- самовільне переобладнання приміщень без згоди орендодавця.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2024 справу №926/952/24 передано на розгляд судді Миронюку С.О.

Ухвалою від 08.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.04.2024.

Ухвалою від 30.04.2024 відкладено підготовче судове засідання на 20.05.2024.

02.05.2024 до суду від позивача надійшли пояснення, в яких він повністю підтримує позицію прокурора з посиланням на аналогічні підстави, зазначені прокурором у позовній заяві.

Ухвалою від 20.05.2024 призначено підготовче судове засідання на 04.06.2024.

Ухвалою від 04.06.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на 30 днів, відкладено підготовче судове засідання на 20.06.2024.

20.06.2024 до суду від прокурора надійшла заява про залучення третіх осіб.

Ухвалою від 20.06.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання від 20.06.2024, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізичну особу-підприємця Качура Ярослава Ігоровича, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізичну особу-підприємця Курача Олександра Івановича, відкладено підготовче судове засідання на 15.07.2024.

Ухвалою від 15.07.2024 відкладено підготовче судове засідання на 03.09.2024.

03.09.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою від 03.09.2024 відкладено підготовче судове засідання на 23.09.2024.

13.09.2024 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи.

18.09.2024 до суду від прокурора надійшли заперечення на клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою від 23.09.2024 призначено у справі №926/952/24 судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

14.10.2024 прокурор звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 23.09.2024.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.01.2025 апеляційну скаргу Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури задоволено, ухвалу від 23.09.2024 про призначення судової будівельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі №926/952/24 скасовано, справу №926/952/24 направлено до місцевого господарського суду для продовження розгляду.

21.02.2025 до Господарського суду Чернівецької області з суду апеляційної інстанції повернулись матеріали справи №926/952/24.

Ухвалою від 24.02.2025 призначено підготовче судове засідання на 17.03.2025.

17.03.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою від 17.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи від 17.03.2025, відкладено підготовче засідання на 02.04.2025.

26.03.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

Позивач зазначає, що 25 березня 2025 року за участі представників балансоутримувача, управління комунальної власності міської ради та представника юридичного департаменту Чернівецької міської ради у присутності Ушакова Едуарда Дмитровича проведено обстеження об`єкта оренди за адресою вул. Кобилянської Ольги 51, за результатами якого складено акт перевірки.

Вказаним актом засвідчено факт того, що орендар періодично допускає порушення строків орендної плати, не надав договір про відшкодування витрат на утримання Майна, не дотримується умов охоронного договору та Закону України «Про охорону культурної спадщини». Крім того, орендар виконав перепланування приміщень, а саме: облаштування санвузла в приміщенні (1-3), дверні прорізи в приміщенні (1-5), в приміщенні (1-1) розширено дверний отвір.

Окрім того, на підтвердження зазначених в актах від 22.09.2023 та 25.05.2025 обставин надає відповідні фотофіксації стану приміщень.

27.03.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів в якому на підтвердження зазначених в акті від 17.05.2023 обставин додає відповідні фотофіксації стану приміщень.

Ухвалою від 02.04.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 21.04.2025.

17.04.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання 21.04.2025 не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Миронюка С.О., яка тривала з 18.04.2025 по 28.04.2025.

Ухвалою від 29.04.2025 призначено справу до розгляду по суті на 07.05.2025.

В судовому засіданні 07.05.2025 прокурор та представники позивача просили задовольнити позовні вимоги, представник відповідача заперечував проти обґрунтованості позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились.

В силу приписів ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно довідок про доставку електронного листа ухвала від 29.04.2025 з повідомленням про дату, час і місце судового засідання 29.04.2025 доставлена до електронного кабінету третіх осіб.

Довідка про доставку документа в електронному вигляді до Електронного кабінету є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення (правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 30.08.2022 по справі № 459/3660/21, від 23.08.2023 по справі № 380/24487/21).

Оскільки скаржник має зареєстрований "Електронний кабінет" у підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС і судом апеляційної інстанції копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було направлено саме до такого "Електронного кабінету", колегія суддів Верховного Суду вважає, що порушень норм процесуального права, якими регулюється питання вручення судового рішення при такому направленні не відбулося (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.02.2024 у справі №904/4199/20).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Крім того, за змістом статті 2 Закону України Про доступ до судових рішень, кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвали суду у даній справі оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відтак, відповідач мав можливість ознайомитися з текстом цих ухвал.

Відтак, враховуючи належне повідомлення сторін про дату, час і місце проведення судового засідання, з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін у справі, дотримання розумності строку розгляду справи та за умови достатності наявних у справі матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання третіх осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

Щодо представництва прокуратурою інтересів держави, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, в тому числі, загальних інтересів суспільства та держави. У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону України "Про прокуратуру").

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. При цьому слід зазначити, що прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. (Постанова Верховного Суду від 16.04.2019 у справі за № 910/3486/18 та Постанова Верховного Суду від 17.10.2018 у справі за № 910/11919/17).

Прокурор, вважаючи, що діями (бездіяльністю) відповідача порушуються державні інтереси, має не тільки законне право, а й обов`язок здійснити захист таких інтересів, обравши при цьому один із способів захисту, передбачених процесуальним Законом (аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 26.07.2018 у справі за № 926/1111/15).

Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

«Нездійснення захисту» має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, охоплює досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Верховний Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі за № 903/129/18 сформувала правову позицію, відповідно до якої сам факт не звернення до суду органу місцевого самоврядування з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обгрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (п. 6.43).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обгрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

При цьому розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, у зв`язку з закінченням перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

У даному випадку Управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради в інтересах якої прокурором пред`являється вказана позовна заява, не вжито достатніх та дієвих заходів щодо захисту держави не дивлячись на наявність відповідних повноважень та можливостей.

Вищенаведені обставини та відповідні докази свідчать про не здійснення уповноваженим суб`єктом належного захисту інтересів держави та територіальної громади у спірних правовідносинах упродовж розумного строку, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Позиція щодо наявності у прокурора підстав для представництва інтересів держави у суді у випадку бездіяльності уповноважених на здійснення функцій держави органів закріплена також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі за № 587/430/16-ц та від 26.05.2020 у справі за № 912/2385/18.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) визначено, що прокурор або його заступник самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство в чому саме відбулося або може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних тощо) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності України, гарантування її державної, економічної безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі за№ 806/1000/17).

Верховний Суд 17.10.2018 у справі за № 910/11919/17 зазначив, що існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу.

У справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009, заява за № 42454/02, пункт 35) Європейський суд з прав людини висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

Водночас, Європейський суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі за № 910/7813/18 (п. 31), в Основному Законі та ординарних законах не наведено переліку випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді, однак визначено критерії для оцінки орієнтири та умови, коли таке представництво є можливим.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 за № 1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

У даному випадку допуск прокурора до суду у зв`язку із нездійсненням відповідним органом, уповноваженим на здійснення функцій держави у виниклих спірних правовідносинах, захисту інтересів держави, є виправданим відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Звернення прокурора до суду у даному випадку з метою захисту інтересів держави здійснено прокурором в межах дискреційних повноважень.

Проте, управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради (як орендодавцем та органом управління спірного майна), тобто уповноваженим державою органом, окрім досудового врегулювання спору, не вживаються інші самостійні заходи, направлені на реальний захист інтересів держави у спірних правовідносинах, зокрема, шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Слід зазначити, що знаючи про існуючі порушення договірних зобов`язань зі сторони орендаря Ушакова Е.Д. управлінням окрім складених актів обстеження майна та направлення на адресу відповідача письмових листів, претензій, попереджень, інші заходи щодо розірвання договору оренди з недобросовісним орендарем та повернення майна, з метою його раціонального використання та збереження в належному стані - не вживалися.

Листом Чернівецької окружної прокуратури від 07.03.2024 за № 52-2325вих-24 до управління комунальної власності Чернівецької міської ради на виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» було скеровано лист з пропозицією щодо самостійного звернення до суду з даним позовом та повідомлено, що у разі не звернення до суду самостійно, окружною прокуратурою будуть вжиті заходи представницького характеру на захист інтересів держави в особі управління комунальної власності Чернівецької міської ради щодо розірвання договору оренди в судовому порядку, шляхом пред`явлення до суду відповідної позовної заяви на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

На вказаний лист окружної прокуратури управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради надіслано відповідь від 15.03.2024 за № 14/01-11/428 згідно якої повідомлено, що пред`явлення позовної заяви до відповідача Ушакова Е.Д. не видається можливим і наміру також управління немає, у зв`язку із тим, що фінансові ресурси Чернівецької міської ради, які могли би бути виділені на сплату судового збору є обмеженими, а також те, що подання позовної заяви в даному випадку є правом, а не обов`язком органу місцевого самоврядування.

Таким чином, маючи відповідні повноваження, позивач протягом тривалого часу не вжив належних та ефективних заходів цивільно-правового характеру щодо звернення з позовом до суду.

З огляду на наведене, на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Чернівецькою окружною прокуратурою до звернення до суду письмово повідомлено управління комунальної власності Чернівецької міської ради про підготовку для пред`явлення вказаної позовної заяви.

З даного приводу Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що незалежно від того, чи відповідають дійсності доводи позивача про неможливість самостійно звернутись до суду з відповідним позовом через відсутність коштів для сплати судового збору, сам факт не звернення до суду уповноваженого органу з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави у певній сфері, свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо захисту інтересів держави, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для їх захисту та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (постанова Великої палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі за № 903/129/18, постанови Верховного Суду від 30.03.2021 у справі за № 920/266/19, від 01.06.2021 у справі за № 910/11956/20, від 06.07.2021 у справі за № 922/3025/20).

У постанові Верховного суду від 10.08.2021 у справі № 923/833/20 зазначено, що за своїм змістом приписи статті 23 Закону України «Про прокуратуру» спрямовані саме на забезпечення балансу прав, свобод та інтересів учасників процесу, з метою, з одного боку недопущення підміни прокурором належного суб`єкта владних повноважень або надання необгрунтованих переваг відповідним суб`єктам права яких порушуються, а, з іншого боку, захисту інтересів держави у випадку коли цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює їх захист.

З огляду на викладене суд, встановлюючи підстави представництва прокурора, повинен здійснити оцінку не тільки щодо виконання ним обов`язку попереднього (до звернення до суду) повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, яке є останнім перед безпосереднім поданням позову до суду, а й наявні у справі інші докази, щодо обставин які йому передували, зокрема, попереднього листування між прокурором та зазначеним органом, яке за своїм змістом може мати різний характер.

Якщо попереднє листування свідчить про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, а відповідний орган протягом розумного строку на таку інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про таке порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то, у такому випадку, наявні підстави для представництва, передбачені абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру». У цьому разі дотримання розумного строку після повідомлення про звернення до суду не є обов`язковим, оскільки дозволяє зробити висновок про свідоме нездійснення або здійснення неналежним чином захисту інтересів держави таким органом.

Верховний Суд зазначає, що за встановлених обставин щодо попереднього інформування про виявлені порушення та відповіді щодо обізнаності про порушення із зазначенням причин тривалого не звернення до суду, вимога про надання відповідному органу «розумного строку» для самостійного реагування на порушення, розрахованого саме від останнього повідомлення прокурора, з огляду на встановлення факту тривалої обізнаності такого органу про порушення інтересів держави та не реагування на нього (незалежно від його причин) і, як наслідок, залишення позову прокурора без розгляду з цих підстав є проявом правового пуризму та надмірного формалізму, який порушує право на справедливий розгляд справи.

Верховний Суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зроблено висновок про те, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. А питання дотримання «розумності» є окремим питанням, яке досліджується у справі за позовом прокурора в інтересах держави.

Верховний Суд також звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 20.01.2021 у справі № 927/468/20 та від 11.03.2021 у справі № 910/3158/19, згідно з яким часовий проміжок, що минув між повідомленням позивача та поданням позову у справі, не завжди є вирішальним у питанні дотримання прокурором приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Критерій "розумності", який наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, має визначатися з урахуванням великого кола чинників і не може бути оцінений виключно темпорально. До таких чинників належать, зокрема, але не виключно, обізнаність позивача про наявність правопорушення та вжиті ним заходи з моменту такої обізнаності, спрямовані на захист інтересів держави.

Звертаючись до суду з даною позовною заявою прокурор має на меті захист порушених інтересів держави та Чернівецької міської територіальної громади, які у даній ситуації повністю збігаються, виходячи із наступного.

Порушення вимог Закону України «Про оренду державного і комунального майна» та іншого законодавства, які спричинені невиконанням умов договору від 23.12.2005 за №518/К (із подальшими змінами), перешкоджає належним чином фінансувати першочергові потреби Чернівецької міської територіальної громади, підриває економічні основи місцевого самоврядування, а тому безпосередньо порушує інтереси держави, яка гарантує належну реалізацію конституційних прав громадян, в тому числі на достатній рівень життя, освіту, безкоштовну медицину, безпеку життя та здоров`я, функціонування місцевого самоврядування в Україні, а також збереження об`єктів культурної спадщини в належному стані.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у прокурора, з метою захисту інтересів територіальної громади та держави, є обґрунтовані підстави для пред`явлення даної позовної заяви у зв`язку із здійсненням Управлінням комунальної власності захисту інтересів територіальної громади неналежним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши думку представників сторін щодо суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Рішенням Чернівецької міської ради від 22.02.2022 №692 затверджено положення про управління комунальної власності Чернівецької міської ради.

Згідно п.1.6. Положення про управління комунальної власності Чернівецької міської ради, управління є правонаступником Департаменту економіки Чернівецької міської ради, зокрема в частині укладених до дати затвердження цього Положення договорів оренди та позички нежилих приміщень комунальної власності територіальної громади міста Чернівців.

Таким чином, управління комунальної власності Чернівецької міської ради є правонаступником Департаменту економіки Чернівецької міської ради, а отже, належним позивачем.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.09.2003 серії САА №488527 Чернівецька міська територіальна громада, на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 09.09.2003 за № 688/18, є власником нежилого вбудованого приміщення, частини житлового будинку за адресою: м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 51 в якій знаходиться орендоване приміщення.

23.12.2005 між департаментом економіки Чернівецької міської ради (орендодавець), правонаступником якого є Управління комунальної власності Чернівецької міської ради (позивач), та приватним підприємцем Ушаковим Едуардом Дмитровичем (відповідач, орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №518/К.

Згідно п. 1.1. договору орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду нерухоме майно (надалі - Майно):

- розміщене за адресою: м. Чернівці, вул. О.Кобилянської, 51 (п`ятдесят один), що знаходиться на балансі Центру кіно та дозвілля "Україна" та складають в житловому будинку літ.А нежитлові приміщення на першому поверсі , а саме: приміщення 1-1 пл.22,9 кв.м, 1-2 пл.19,0 кв.м, 1-3 пл.5,1 кв.м, 1-4 пл.10,9 кв.м, 1-5 пл.7,2 кв.м, 1-6 пл.13,8 кв.м, 1-7 пл.1,0 кв.м, 1-8 пл. 1,6 кв.м, 1-9 пл.1,1 кв.м, загальною площею 82,6 кв.м, що складає 5/100 (п`ять сотих) ідеальних часток (приміщення 1 поверху (О.Кобилянської, 51). Вказані приміщення належать Орендодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, посвідченого Чернівецьким міськвиконкомом 18 вересня 2003 року згідно рішення № 688/18 від 09.09.2003 року, зареєстроване в Чернівецькому КОБТІ в кн.11, с. 143, номер запису 9639 та в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстр.№ 2710995;

- розміщене за адресою: м. Чернівці, вул. О.Кобилянської. 53 (п`ятдесят три), що знаходиться на балансі _Цснтру кіно та дозвілля "Україна" га складають в житловому будинку літ.А нежилі приміщення : на 1-ому поверсі 6-1 пл.22,0 кв.м, 6-1а пл.1,9 кв.м, 6-2 пл.2,4 кв.м, 6-4 пл.92,1 кв.м, 6-5 пл.64,2 кв.м, 6-6 пл.11,3 кв.м, 6-17 пл.61,8 кв.м, 6-26 пл.23,0 кв.м, 6-33 пл.16,8 кв.м, 6-34 пл.21,6 кв.м, 6-35а пл.4,6 кв.м, 6-37 пл.11,1 кв.м, площею 332,8 кв.м., на 2-ому поверсі приміщення 8-1 пл.101,7 кв.м, 8-2 пл.248,2 кв.м, 8-3 пл.83,5 кв.м, 8-4 пл. 100,0 кв.м, 8-5 пл.32,0 кв.м, 8-6 пл.48,1 кв.м, X пл.13,9 кв.м, площею 627,4 кв.м. на 3-му поверсі приміщення IV пл.13,2 кв.м, 22-2 пл. 107,4 кв.м, 22-3 пл.67,4 кв.м, 22-4 пл.25,4 кв.м, 22-6 пл.31,9 кв.м, 22-7 плЛЗ,6 кв.м, площею 258,9 кв.м., на 4-ому поверсі приміщення 22а- 1 пл.31,1 кв.м, 22а-2 пл.6,2 кв.м, 22а-3 пл.6,7 кв.м, 22а-4 пл.11,9 кв.м, 22а-5 пл.4,1 кв.м, 22а-6 пл.4,7 кв.м, 22а-7 пл.7,2 кв.м, 22а-8 пл.2,1 кв.м, 22а-9 пл.8,3 кв.м, площею 82,3 кв.м загальною площею 1 301,4 кв.м, що складає 83/100 (вісімдесят три сотих) ідеальних часток.

Договір укладено строком на три роки і діє до 31 грудня 2008 року (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору майно передається в оренду з метою використання під 1 поверх - кафе-бар, зал ігрових автоматів, відділ по продажу промислових товарів; - 2 поверх кіноконцертний зал, кафе-бар; 3-4 поверхи - офісні приміщення.

Орендодавець та Орендар вступають у орендні відносини з моменту підписання Договору. Передача Майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це Майно. Власником Майна залишається територіальна громада м. Чернівці, а Орендар користується ним протягом строку дії Договору. Об`єкт оренди не підлягає приватизації. Орендодавець передає Орендарю Майно згідно з цим Договором з оформленням акта приймання-передачі. При припиненні дії Договору або його розірванні Майно повертається Орендарем аналогічно порядку, встановленому при передачі Майна в оренду. Обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає Майно. У разі відсутності Орендаря чи його небажання скласти відповідний акт, останній складається комісією, створеною Орендодавцем (п. 2.1.-2.5. договору).

Згідно п. 3.1. договору орендна плата визначена на підставі Положення про порядок розрахунку плати за оренду Майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці, розрахована згідно з додатком № 1 і за повний місяць оренди з урахуванням ПДВ складає 21590,40 (двадцять одну тисячу п`ятсот дев`яносто ) грн. 40 к.

Орендар зобов`язаний:

- прийняти протягом трьох робочих днів, з дня підписання Договору, Майно від Орендодавця (п. 4.1.);

- використовувати Майно відповідно до його призначення та умов цього Договору (п. 4.2.);

- своєчасно і у повному обсязі щомісячно сплачувати орендну плату (п. 4.3.);

- забезпечити збереження Майна, запобігати його пошкодженню і псуванню (п. 4.4.);

- в місячний термін застрахувати Майно на користь Орендодавця на термін дії Договору та в десятиденний термін надати копію страхового сертифікату (договору) Орендодавцю (п. 4.7.);

- в місячний термін укласти з балансоутримувачем (Центром кіно та дозвілля Україна) договір про відшкодування витрат на утримання Майна, договори з іншими організаціями на надання комунальних послуг (газ, вода, електроенергія, опалення та інше) Орендарю та в десятиденний термін надати копії договорів Орендодавцю (п. 4.8.);

- у разі припинення або розірвання Договору протягом трьох робочих днів повернути Майно Орендодавцю (п. 4.10.).

Орендар має право:

- передавати за письмовою згодою Орендодавця Майно в суборенду на термін дії Договору (п. 5.1.);

- проводити поліпшення та реконструкцію Майна (пристосування приміщень до своїх потреб) за власний рахунок на підставі дозволу Орендодавця, без подальшого відшкодування понесених витрат (п. 5.2.);

- у разі припинення Договору чи його розірвання залишити за собою поліпшення Майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від Майна без заподіяння йому шкоди (п. 5.3.).

Орендодавець зобов`язаний:

- передати протягом трьох робочих днів Майно Орендарю (п. 6.1.);

- надавати згоду на зміну виду діяльності Орендаря по використанню Майна при наявності технічного висновку, погодженого в установленому порядку (п. 6.4.).

Орендодавець має право:

- контролювати, спільно з балансоутримувачем, наявність, стан та ефективність використання Майна, переданого в оренду (п. 7.1.);

- виступати з ініціативою щодо внесення змін до Договору або його розірвання (п. 7.2.);

- надавати згоду Орендарю на проведення реконструкції Майна (пристосування приміщень до своїх потреб) за рахунок коштів Орендаря, без подальшого відшкодування понесених витрат (п. 7.3.).

Договір може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін Договір може бути розірвано у судовому порядку у разі невиконання або неналежного виконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених чинним законодавством (п. 10.5. договору).

Договір оренди вступає в дію з 01.01.2006 (п. 10.11. договору).

Згідно акту приймання-передачі об`єкта оренди від 01.01.2006 орендодавець передав, а орендар прийняв об`єкт оренди частину приміщень будинків № 51 та №53 по вул. О.Кобилянської.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27.03.2007 № 237/5 пунктом 4 внесено зміни за згодою сторін в рішення виконкому міської ради від 23.08.2005 № 648/14 «Про передачу приміщень в оренду за умовами конкурсу» щодо орендованих приватним підприємцем Ушаковим Е.Д. нежилих приміщень по вул. О. Кобилянської, 51,53, а саме: в пункті 1 вищевказаного рішення в частині зміни орендної площі, слова «...площею 1306,5 кв.м...» замінено словами «...площею 46,1 кв.м...». Продано приватному підприємцю Ушакову Е.Д. право довгострокової оренди на приміщення (1-1),(1-3)-(1-5) площею 46,1 кв.м. на вул. О. Кобилянської, 51 з терміном на 20 років, для використання під офіс.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від № 357/8 пунктом 4.2 доповнено пункт 4.3 попереднього рішення та продано Ушакову Е.Д. право довгострокової оренди на приміщення (1-1), (1-3)- (1-5), площею 46.1 кв.м. на вул. О. Кобилянської, 51 з 01.01.2007 терміном на 20 років для використання під офіс за умови зарахування фактичних витрат понесених на ремонт даху та окремих приміщень, як плату за право довгострокової оренди та зменшення нарахування орендних платежів.

26.04.2007 орендар та орендодавець уклали договір про внесення змін та доповнень №2 до договору оренди нерухомого майна від 23.12.2005 № 518/К згідно якого:

- пункт 1.1. викладено в наступній редакції: орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно, розміщене за адресою вул. О.Кобилянської, 51, загальною площею 46,1 кв.м. (приміщення (1-1), (1-3)-(1-5) (п. 1.);

- пункт 1.2. викладено в наступній редакції: договір укладено строком на двадцять років з 01.01.2007 і діє до 31.12.2026 (п. 2.);

- майно передається з метою використання під офіс (п. 3.);

- орендар зобов`язаний в місячний термін з моменту укладення цих змін та доповнень письмово звернутись в відділ міської ради з питань охорони культурної спадщини для укладення охоронного договору стосовно орендованої будівлі, розташованої за адресою: м. Чернівці, по вул. О.Кобилянської, 51 що є пам`яткою містобудування та архітектури (п. 8.2.).

24.05.2007 орендар та орендодавець уклали зміни та доповнення №3 до договору оренди нерухомого майна від 23.12.2005 № 518/К згідно якого змінено назву орендаря з приватного підприємця Ушакова Е.Д. на Ушакова Е.Д.

Актом обстеження приміщення від 12.07.2017 на предмет виконання істотних умов договору оренди уповноваженими особами орендодавця зафіксовано факт використання приміщення не за призначенням та відсутність договору страхування на об`єкт оренди.

З листа орендодавця від 12.09.2017 № 02/01 - 17/1487 вбачається, що за вказаною адресою під час обстеження працівниками департаменту економіки Чернівецької міської ради 12.07.2017 орендованого приміщення було зафіксовано порушення п. 1.3 договору оренди (зі змінами та доповненнями щодо передачі майна лише для діяльності офісу) та зафіксовано діяльність салону-сервісу по продажу косметичних засобів. У зв`язку із виникненням питання щодо виконання умов договору, в даному листі орендарю запропоновано змінити цільове використання приміщення та звернутися до орендодавця із відповідною заявою щодо внесення змін до договору щодо профілю використання приміщення або щодо офіційної передачі приміщення орендарем в суборенду у встановленому законодавством та договором порядку.

Листом від 07.05.2018 № В-121/0-02/01 орендарю (в особі його представника за довіреністю) скеровано проект додаткового договору № 4 до основного договору оренди, як пропозицію щодо зміни профілю та цільового призначення використання орендованого приміщення. Разом з цим, орендарем вказана пропозиція проігнорована, проект договору не погоджений та не підписаний.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході перевірки згідно акту від 17.05.2023 було виявлено наступні порушення: об`єкт оренди використовується не за цільовим призначенням замість використання офіс, зафіксовано діяльність магазину мережі «Vandal Vape Shop». Присутній під час перевірки представник користувача не назвався та повідомив, що використовує майно на підставі договору суборенди, укладеного з Ушаковим Е.Д. Письмова згода на передачу орендарем майна в суборенду не надавалася. Орендар періодично допускає порушення строків сплати орендної плати до 2 - 2.5 місяців прострочки. Орендарем самовільно здійснено облаштування дверних отворів з приміщення (1-5) в приміщення (1-2) та в приміщення (1-3), замуровано дверні отвори з приміщення (1-3) в приміщення (1-2), (1-4).

Згідно висновків комісії зафіксовано порушення пунктів 1.3, 4.2 договору оренди зі змінами, оскільки об`єкт оренди використовується не за призначенням. В порушення п. 5.1 без письмової згоди орендодавця об`єкт оренди передано в суборенду, в порушення п. 5.2. договору здійснено пристосування приміщення до власних потреб без дозволу орендодавця.

В порушення п. 4.8 договору оренди, в місячний строк не укладено орендарем з балансоутримувачем договір про відшкодування витрат на утримання майна, договори з іншими організаціями на надання комунальних послуг та в 10-ти денний строк не надав їх копії орендодавцю. В порушення п. 4.7 договору оренди, орендар не застрахував майно на користь орендодавця за період з дати укладення договору оренди до 22.11.20015, з 23.11.2016 до 19.11.2017, з 20.11.2018 до 17.05.2023 (дня проведення перевірки). В порушення вимог п. 8.2 договору оренди не укладено охоронний договір на частину пам`ятку культурної спадщини, яку передану в оренду.

В ході повторної перевірки згідно акту від 22.09.2023 часткові порушення щодо укладення договорів страхування усунуто, разом з цим зафіксовано подальше використання приміщення не за призначенням, а саме продовжується діяльність магазину мережі «Vandal Vape Shop». Зафіксовано встановлення санвузлу в приміщенні (1-3) та роботи описані в акті від 17.05.2023 пов`язані із пристосуванням приміщення до власних потреб без згоди орендодавця та без внесення відповідних змін до технічного паспорту приміщення.

Також, 25 березня 2025 року за участі представників балансоутримувача, управління комунальної власності міської ради та представника юридичного департаменту Чернівецької міської ради у присутності Ушакова Едуарда Дмитровича проведено обстеження об`єкта оренди за адресою вул. Кобилянської Ольги, 51, за результатами якого складено акт перевірки.

Вказаним актом засвідчено факт того, що орендар періодично допускає порушення строків орендної плати, не надав договір про відшкодування витрат на утримання Майна, не дотримується умов охоронного договору та Закону України «Про охорону культурної спадщини». Крім того, орендар виконав перепланування приміщень, а саме: облаштування санвузла в приміщенні (1-3), дверні прорізи в приміщенні (1-5), в приміщенні (1-1) розширено дверний отвір.

Зазначені в актах від 17.05.2023, 22.09.2023 та 25.05.2025 обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи фотофіксаціями стану приміщень.

У зв`язку із виявленими порушеннями умов договору оренди, орендодавцем орендарю скеровано лист-припис (повідомлення) від № 14/01-11/1677 про порушення умов договору оренди та необхідність їх усунення.

В листі повідомлено про те, що п. 4.3 Положення щодо передачі в оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, затвердженим рішенням міської ради від 27.07.2023 за № 1345 передбачено, що зазначені в актах перевірки порушення є підставами для дострокового розірвання договору оренди.

Окрім того, відповідно до п. 4.4 Положення орендаря зобов`язано в 30-ти денний термін вжити заходів щодо усунення виявлених порушень, а саме: надати документи, що спростовують факт суборенди, використовувати орендоване майно, зокрема приміщення (1-1) за призначенням, а не під торгівельннй об`єкт; надати договори страхування об`єкту оренди; надати копії договорів про відшкодування витрат на утримання майна та надання комунальних послуг; вжити заходів щодо внесення змін до технічного паспорту в частині виявлених робіт з облаштування під власні потреби приміщень.

У відповідь на письмовий лист-припис Ушаков Е.Д. скерував лист від 21.10.2023 згідно якого зазначено, що ним використовується орендоване майно відповідно до умов договору оренди. Приміщення використовується під діяльність офісу та шоу-руму та зазначено, що до його господарської діяльності в цьому приміщенні залучений також ФОП Курач О.І. згідно договору про співпрацю та партнерство від 01.04.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2022 між фізичною особою-підприємцем Курачем Олександром Івановичем (сторона-1) та фізичною особою-підприємцем Ушаковим Едуардом Дмитровичем (сторона-2) укладено договір про співпрацю та партнерство.

Згідно п. 1.1. зазначеного договору сторони з метою вивчення ринку, оцінки перспектив розвитку комерційної діяльності, обміну досвідом та просування торгової марки «Vandal» домовилися про співпрацю в межах договору.

Сторона-2 в межах договору про співпрацю та партнерство забезпечує умови діяльності офісу та шоу-руму в приміщенні в м. Чернівці по вул. О.Кобилянської, 51 площею 48,1 кв.м., яким вона користується на підставі договору оренди нерухомого майна від 23.12.2005 №518/К для організації заходів визначених в п. 1.1. договору (п. 2.1.1. договору про співпрацю та партнерство).

Сторона-1 в межах договору проводить власними силами та засобами консультування споживачів, маркетингові дослідження, заходи щодо апробації продукції; організовує діяльність в межах договору; проводить зі стороною-2 та її персоналом тренінги, обговорення з приводу просування торгової марки «Vandal» (п. 2.2. договору про співпрацю та партнерство).

Також, окружною прокуратурою встановлено, що за вказаною адресою функціонує магазин з продажу тютюновмісних виробів. Згідно відомостей офіційного інтернет-сайту торгової марки «Vandal Vape Shop» (станом на 24.01.2024) серед переліку магазинів зазначено адресу: м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 51, в якому також відображено інформацію про наявність продукції, яку можна придбати в даному магазині.

З даного приводу, окружною прокуратурою отримано інформацію з ГУ ДПС в Чернівецькій області від 29.02.2024 № 1508/5/24-13-12-01-05, з якої встановлено, що ФОП Курачу О.І. видано ліцензію на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах за адресою: м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 51-53, магазин Vandal, реєстраційний номер ліцензії 2300015 від 03.10.2023, терміном дії з 07.10.2023 до 07.10.2024.

Окрім того, у відповідь на запит прокуратури надійшов лист від управління охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради від 06.03.2024 № 12/03-04/80/91 про те, що до управління охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради із заявою від 18.10.2022 звернувся ФОП Качур Ярослав Ігорович щодо погодження паспорта інформаційної фасадної вивіски Vandal Vape. До заяви ФОП Качуром Я.І. надано копії документів, які підтверджують його право користування приміщенням в м. Чернівці, по вул. О. Кобилянської, 51, а саме: договір суборенди від 31.08.2022 № 1/22 укладений між ним та Ушаковим Е.Д.

Судом встановлено, що 31.08.2022 між фізичною особою-підприємцем Качуром Ярославом Ігоровичем (суборендар) та фізичною особою-підприємцем Ушаковим Едуардом Дмитровичем (орендар) укладено договір суборенди №1/22.

Відповідно до п. 1.1. договору суборенди орендар передає в оренду, а суборендар приймає в строкове платне користування (суборенду) нежитлові приміщення, загальною площею 48.1 кв.м., які розташовані за адресою: м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 51-53 для використання під офіс, салон, виставковий салон.

Орендар зобов`язаний передати, а суборендар прийняти приміщення шляхом підписання акту приймання-передачі приміщення, протягом 5 днів з моменту підписання договору. (п. 2.1. договору суборенди).

Пунктом 3.1 договору суборенди передбачено, що орендна плата починає нараховуватись з моменту підписання Акту прийому-передачі приміщення, але не пізніше 01.10.2022.

Загальна сума щомісячної орендної плати від суборендаря становить суму в гривнях, що є еквівалентним 100 (сто) доларів США згідно курсу АТ «Ощадбанк» на день оплати. Сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно до 15 числа поточного місяця (п. 3.2., 3.4. договору суборенди).

Пунктом 3.7 договору суборенди передбачено право орендаря збільшувати орендну плату в розмірі, що не перевищує 15% від суми орендної плати за попередній рік.

Згідно п. 4.3.2 орендар зобов`язується передати суборендарю в оренду приміщення згідно з цим договором по Акту приймання-передачі в термін, вказаний у п. 2.1 цього договору тобто упродовж 5 днів з моменту підписання договору суборенди.

Термін на який укладено договір суборенди 2 роки (п. 8.1).

Як вбачається з матеріалів справи, враховуючи неналежне виконання орендарем умов договору оренди нерухомого майна від 23.12.2005 № 518/К, позивач 17.11.2023 надіслав відповідачу лист в якому повідомив про намір звернутися до суду з вимогою про дострокове розірвання договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, частина 1 та пункт 2 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлюють, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між позивачем та відповідачем виникли зобов`язання з приводу оренди нерухомого майна на підставі договору оренди в силу п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Згідно з ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Тотожні норми права закріплені у ч.1 ст. 283 ГК України.

При цьому суд враховує, що орендні правовідносинами між сторонами у даному спорі регулюються спеціальним законодавством, а саме Законом України Про оренду державного та комунального майна.

Частиною 10 ст. 1 Закону України Про оренду державного та комунального майна визначено, що оренда це речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 пункту 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Наймач зобов`язаний володіти та/або користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору (ч. 1 ст. 773 ЦК України).

Орендар може бути зобов`язаний використовувати об`єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю виробничої діяльності підприємства, майно якого передано в оренду (ч. 2 ст. 285 ГК України).

Відповідно до п. 1.3. договору майно передається в оренду з метою використання під 1 поверх - кафе-бар, зал ігрових автоматів, відділ по продажу промислових товарів; - 2 поверх кіноконцертний зал, кафе-бар; 3-4 поверхи - офісні приміщення.

Орендар зобов`язаний використовувати Майно відповідно до його призначення та умов цього Договору (п. 4.2. договору).

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27.03.2007 № 237/5 пунктом 4 внесено зміни за згодою сторін в рішення виконкому міської ради від 23.08.2005 № 648/14 «Про передачу приміщень в оренду за умовами конкурсу» щодо орендованих приватним підприємцем Ушаковим Е.Д. нежилих приміщень по вул. О. Кобилянської, 51,53, а саме: в пункті 1 вищевказаного рішення в частині зміни орендної площі, слова «...площею 1306,5 кв.м...» замінено словами «...площею 46,1 кв.м...». Продано приватному підприємцю Ушакову Е.Д. право довгострокової оренди на приміщення (1-1),(1-3)-(1-5) площею 46,1 кв.м. на вул. О. Кобилянської, 51 з терміном на 20 років, для використання під офіс.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від № 357/8 пунктом 4.2 доповнено пункт 4.3 попереднього рішення та продано Ушакову Е.Д. право довгострокової оренди на приміщення (1-1), (1-3)- (1-5), площею 46.1 кв.м. на вул. О. Кобилянської, 51 з 01.01.2007 терміном на 20 років для використання під офіс за умови зарахування фактичних витрат понесених на ремонт даху та окремих приміщень, як плату за право довгострокової оренди та зменшення нарахування орендних платежів.

Майно передається з метою використання під офіс (п. 3. договору про внесення змін та доповнень №2 від 26.04.2007).

Актом обстеження приміщення від 12.07.2017 на предмет виконання істотних умов договору оренди уповноваженими особами орендодавця зафіксовано факт використання приміщення не за призначенням та відсутність договору страхування на об`єкт оренди.

Листом від 07.05.2018 № В-121/0-02/01 орендарю (в особі його представника за довіреністю) скеровано проект додаткового договору № 4 до основного договору оренди, як пропозицію щодо зміни профілю та цільового призначення використання орендованого приміщення. Разом з цим, орендарем вказана пропозиція проігнорована, проект договору не погоджений та не підписаний.

В ході перевірки згідно акту від 17.05.2023 було виявлено наступні порушення: об`єкт оренди використовується не за цільовим призначенням замість використання під офіс, зафіксовано діяльність магазину мережі «Vandal Vape Shop».

Згідно висновків комісії зафіксовано порушення пунктів 1.3, 4.2 договору оренди зі змінами, оскільки об`єкт оренди використовується не за призначенням.

В ході повторної перевірки згідно акту від 22.09.2023 часткові порушення щодо укладення договорів страхування усунуто, разом з цим зафіксовано подальше використання приміщення не за призначенням, а саме продовжується діяльність магазину мережі «Vandal Vape Shop».

Відтак судом встановлено нецільове використання відповідачем орендованого майна всупереч умовам п. 1.3., 4.2. договору та п. 3. договору про внесення змін та доповнень №2 від 26.04.2007.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Орендар має право передати окремі об`єкти оренди в суборенду, якщо інше не передбачено законом або договором оренди (ч. 1 ст. 288 ГК України).

Орендар має право передавати за письмовою згодою Орендодавця Майно в суборенду на термін дії Договору (п. 5.1. договору).

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар має право за письмовою згодою орендодавця з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, передати в суборенду державне та комунальне майно, за виключенням майна, отриманого таким орендарем без проведення аукціону (конкурсу), та якщо інше не передбачено договорами оренди, укладеними до моменту набрання чинності цим Законом.

В ході перевірки згідно акту 17.05.2023 було виявлено наступні порушення: об`єкт оренди використовується не за цільовим призначенням замість використання офіс, зафіксовано діяльність магазину мережі «Vandal Vape Shop». Присутній під час перевірки представник користувача не назвався та повідомив, що використовує майно на підставі договору суборенди, укладеного з Ушаковим Е.Д. Письмова згода на передачу орендарем майна в суборенду не надавалася.

Згідно висновків комісії зафіксовано порушення п. 5.1. договору оренди зі змінами, оскільки без письмової згоди орендодавця об`єкт оренди передано в суборенду.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2022 між фізичною особою-підприємцем Курачем Олександром Івановичем (сторона-1) та фізичною особою-підприємцем Ушаковим Едуардом Дмитровичем (сторона-2) укладено договір про співпрацю та партнерство.

Згідно п. 1.1. зазначеного договору сторони з метою вивчення ринку, оцінки перспектив розвитку комерційної діяльності, обміну досвідом та просування торгової марки «Vandal» домовилися про співпрацю в межах договору.

Сторона-2 в межах договору про співпрацю та партнерство забезпечує умови діяльності офісу та шоу-руму в приміщенні в м. Чернівці по вул. О.Кобилянської, 51 площею 48,1 кв.м., яким вона користується на підставі договору оренди нерухомого майна від 23.12.2005 №518/К для організації заходів визначених в п. 1.1. договору (п. 2.1.1. договору про співпрацю та партнерство).

Сторона-1 в межах договору проводить власними силами та засобами консультування споживачів, маркетингові дослідження, заходи щодо апробації продукції; організовує діяльність в межах договору; проводить зі стороною-2 та її персоналом тренінги, обговорення з приводу просування торгової марки «Vandal» (п. 2.2. договору про співпрацю та партнерство).

Також, окружною прокуратурою встановлено, що за вказаною адресою функціонує магазин з продажу тютюновмісних виробів. Згідно відомостей офіційного інтернет-сайту торгової марки «Vandal Vape Shop» (станом на 24.01.2024) серед переліку магазинів зазначено адресу: м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 51, в якому також відображено інформацію про наявність продукції, яку можна придбати в даному магазині.

З даного приводу, окружною прокуратурою отримано інформацію з ГУ ДПС в Чернівецькій області від 29.02.2024 № 1508/5/24-13-12-01-05, з якої встановлено, що ФОП Курачу О.І. видано ліцензію на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах за адресою: м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 51-53, магазин Vandal, реєстраційний номер ліцензії 2300015 від 03.10.2023, терміном дії з 07.10.2023 до 07.10.2024.

Окрім того, у відповідь на запит прокуратури надійшов лист від управління охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради від 06.03.2024 № 12/03-04/80/91 про те, що до управління охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради із заявою від 18.10.2022 звернувся ФОП Качур Ярослав Ігорович щодо погодження паспорта інформаційної фасадної вивіски Vandal Vape. До заяви ФОП Качуром Я.І. надано копії документів, які підтверджують його право користування приміщенням в м. Чернівці, по вул. О. Кобилянської, 51, а саме: договір суборенди від 31.08.2022 № 1/22 укладений між ним та Ушаковим Е.Д.

Судом встановлено, що 31.08.2022 між фізичною особою-підприємцем Качуром Ярославом Ігоровичем (суборендар) та фізичною особою-підприємцем Ушаковим Едуардом Дмитровичем (орендар) укладено договір суборенди №1/22.

Відповідно до п. 1.1. договору суборенди орендар передає в оренду, а суборендар приймає в строкове платне користування (суборенду) нежитлові приміщення, загальною площею 48.1 кв.м., які розташовані за адресою: м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 51-53 для використання під офіс, салон, виставковий салон.

Орендар зобов`язаний передати, а суборендар прийняти приміщення шляхом підписання акту приймання-передачі приміщення, протягом 5 днів з моменту підписання договору. (п. 2.1. договору суборенди).

Пунктом 3.1 договору суборенди передбачено, що орендна плата починає нараховуватись з моменту підписання Акту прийому-передачі приміщення, але не пізніше 01.10.2022.

Загальна сума щомісячної орендної плати від суборендаря становить суму в гривнях, що є еквівалентним 100 (сто) доларів США згідно курсу АТ «Ощадбанк» на день оплати. Сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно до 15 числа поточного місяця (п. 3.2., 3.4. договору суборенди).

Пунктом 3.7 договору суборенди передбачено право орендаря збільшувати орендну плату в розмірі, що не перевищує 15% від суми орендної плати за попередній рік.

Згідно п. 4.3.2 орендар зобов`язується передати суборендарю в оренду приміщення згідно з цим договором по Акту приймання-передачі в термін, вказаний у п. 2.1 цього договору тобто упродовж 5 днів з моменту підписання договору суборенди.

Термін на який укладено договір суборенди 2 роки (п. 8.1).

Таким чином, підтверджується факт порушення п. 5.1. договору оренди від 23.12.2005 № 518/К та передача в суборенду Ушаковнм Е.Д. орендованого приміщення третім особам без згоди орендодавця.

Зазначене призводить до нецільового використання майна комунальної власності, а також завдає економічних збитків орендодавцю та місцевому бюджету, що проявляється в недоотриманні коштів.

Будівля за адресою вул. О. Кобилянської, 51 в м. Чернівці є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення, що занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури і туризму від 18.02.2009 № 100/0/16-09, охоронний номер 9/23-ЧВ.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкти культурної спадщини, що є пам`ятками (за винятком пам`яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України) можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.

Пам`ятка національного значення, що перебуває у державній чи комунальній власності і потребує спеціального режиму охорони, може надаватися у користування за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.

Частина 2 ст. 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачає, особі, яка набула права володіння, користування чи управління пам`яткою, за винятком наймача державної або комунальної квартири (будинку), забороняється передавати цю пам`ятку у володіння, користування чи управління іншій особі без погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.

Усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір. При передачі пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам`ятка, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини (ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована, (п.1 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768).

Відповідно до п. 46 Порядку орган охорони культурної спадщини встановлює режими використання пам`ятки відповідно до статті 24 Закону України Про охорону культурної спадщини та приймає рішення про надання згоди на передачу пам`ятки в оренду також з такими умовами:

- укладення власником пам`ятки, уповноваженим ним органом (особою) або балансоутримувачем охоронного договору (внесення змін до існуючого охоронного договору відповідно до поданих органом охорони культурної спадщини пропозицій), якщо охоронний договір щодо пам`ятки не укладено або якщо існуючий охоронний договір потребує внесення змін, не пізніше дати оголошення аукціону або дати укладення договору оренди, якщо об`єкт підлягає передачі в оренду без проведення аукціону;

- включення орендодавцем до додаткових умов оренди умови про обов`язок орендаря дотримуватися вимог і обмежень охоронного договору, змін до нього, включення такого обов`язку до договору оренди, оприлюднення копії охоронного договору, змін до нього в електронній торговій системі.

Згідно ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно проводити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Забороняється змінювати призначення пам`ятки, її частин та елементів, робити написи, позначки на ній, на її території та в її охоронній зоні без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Статтею 25 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлено, що надання об`єктів культурної спадщини, що є пам`ятками, в користування юридичним та фізичним особам з науковою, культурно-освітньою, туристичною та іншою метою здійснюється з дотриманням встановлених цим Законом вимог.

Юридичні та фізичні особи, у користуванні яких перебувають пам`ятки, відповідають за їхню збереженість і зобов`язані дотримувати вимог органів охорони культурної спадщини.

Орендар зобов`язаний в місячний термін з моменту укладення цих змін та доповнень письмово звернутись в відділ міської ради з питань охорони культурної спадщини для укладення охоронного договору стосовно орендованої будівлі, розташованої за адресою: м. Чернівці, по вул. О.Кобилянської, 51 що є пам`яткою містобудування та архітектури (п. 8.2. договору про внесення змін та доповнень №2 від 26.04.2007).

Разом з цим, Ушаковим Е.Д. в порушення умов визначених п. 8.2 договору про внесення змін та доповнень від 26.04.2007 № 2 не укладено охоронного договору на пам`ятку архітектури. Вказане підтверджується листом управління охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради від 06.03.2024 № 12/03-04/80/91, згідно якого охоронний договір укладено самим управлінням охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради 23.05.2023.

Також, наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця (ч. 3 ст. 773 ЦК України).

Орендар має право проводити поліпшення та реконструкцію Майна (пристосування приміщень до своїх потреб) за власний рахунок на підставі дозволу Орендодавця, без подальшого відшкодування понесених витрат (п. 5.2. договору).

Згідно акту 17.05.2023 було виявлено порушення, а саме, орендарем самовільно здійснено облаштування дверних отворів з приміщення (1-5) в приміщення (1-2) та в приміщення (1-3), замуровано дверні отвори з приміщення (1-3) в приміщення (1-2), (1-4).

Згідно акту від 22.09.2023 зафіксовано встановлення санвузлу в приміщенні (1-3) та роботи описані в акті від 17.05.2023 пов`язані із пристосуванням приміщення до власних потреб без згоди орендодавця та без внесення відповідних змін до технічного паспорту приміщення.

25 березня 2025 року за участі представників балансоутримувача, управління комунальної власності міської ради та представника юридичного департаменту Чернівецької міської ради у присутності Ушакова Едуарда Дмитровича проведено обстеження об`єкта оренди за адресою вул. Кобилянської Ольги 51, за результатами якого складено акт перевірки.

Вказаним актом засвідчено факт того, що орендар виконав перепланування приміщень, а саме: облаштування санвузла в приміщенні (1-3), дверні прорізи в приміщенні (1-5), в приміщенні (1-1) розширено дверний отвір, що підтверджується доданими позивачем до матеріалів справи фотофіксаціями порушень.

Вказані самовільні переобладнання приміщень, без згоди орендодавця та уповноважених органів, є загрозою пошкодження чи знищення орендованого майна, що являються частиною пам`ятки культурної спадщини та є порушенням п. 5.2. договору.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок розірвання договору

Статтею 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до п.1 ст.651 ЦК України та п.1 ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.

Однак, відповідно до вимог ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено дострокове розірвання договору оренди на вимогу однієї із сторін за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймач володіє та/або користується річчю всупереч договору або призначенню речі;

2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у володіння та/або користування іншій особі;

3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі.

Згідно п. 4.3. Положення щодо передачі в оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади підставами для дострокового розірвання договору оренди Орендодавцем є виявлення і підтвердження наступних фактів, зокрема:

- нецільового використання об`єкта оренди;

- передання об`єкта оренди в суборенду без згоди орендодавця;

- неукладення Орендарем договору страхування (полісу) об`єкта оренди в строки, передбачені цим Положенням та Договором;

- виявлення самовільної реконструкції (переобладнання) об`єкта оренди;

- неукладення Орендарем з балансоутримувачем договору про відшкодування витрат на утримання об`єкта оренди і прибудинкової території (в тому числі щодо відшкодування плати за землю).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (п. 9.1. договору).

Договір може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін Договір може бути розірвано у судовому порядку у разі невиконання або неналежного виконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених чинним законодавством (п. 10.5. договору).

Враховуючи встановлені вище обставини, суд зазначає, що відповідачем належним чином не виконано умови договору оренди нерухомого майна від 23.12.2005 за № 518/К з наступними змінами, отже, наразі наявні законні підстави для розірвання договору, а тому, позовні вимогі в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача звільнити приміщення, суд зазначає наступне.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Орендар зобов`язаний у разі припинення або розірвання договору протягом трьох робочих днів повернути майно орендодавцю (п. 4.10. договору).

Враховуючи, що договір оренди нерухомого майна від 23.12.2005 № 518/К судом розірвано, тож у відповідача відсутні правові підстави для користування орендованим майном, відповідач зобов`язаний повернути по акту приймання-передачі в комунальну власність орендоване приміщення, а тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Як визначено ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами статті 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає за необхідне вказати, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Руїз Торіха проти Іспанії вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стандарт доказування вірогідності доказів, який на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20.

На підставі викладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до господарського суду прокуратурою сплачено судовий збір у сумі 6056,00 грн (платіжна інструкція №489 від 01.04.2024).

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 23.09.2024 призначено у справі №926/952/24 судову будівельно-технічну експертизу.

14.10.2024 прокурор звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 23.09.2024.

При зверненні до апеляційного суду прокуратурою сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн (платіжна інструкція №1615 від 02.10.2024).

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.01.2025 апеляційну скаргу Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури задоволено, ухвалу від 23.09.2024 про призначення судової будівельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі №926/952/24 скасовано, справу №926/952/24 направлено до місцевого господарського суду для продовження розгляду.

У постанові Західного апеляційного господарського суду від 23.01.2025 зазначено «Питання розподілу судових витрат буде вирішено судом першої інстанції після розгляду справи по суті».

Відтак судом апеляційної інстанції не здійснювався розподіл судових витрат за наслідком розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду від 23.09.2024.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як наслідок, витрати по сплаті судового збору за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції відповідно до ч. 1 статті 129 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. 2, 3, 4, 20, 46, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди нерухомого майна від 23.12.2005 № 518/К на нежиле приміщення (1-1), (1-3), (1-5) площею 46.1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 51.

3. Зобов`язати фізичну особу-підприємця Ушакова Едуарда Дмитровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звільнити нежиле приміщення (1-1), (1-3), (1-5) площею 46.1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Кобилянської, 51, шляхом повернення його Управлінню комунальної власності Чернівецької міської ради (58000, м. Чернівці, вул. Петровича Якоба, 18, ) за актом приймання-передання у 3-денний термін після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця Ушакова Едуарда Дмитровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Чернівецької обласної прокуратури (58001, м. Чернівці, вул. Кордуби, 21-А, ) судовий збір в сумі 9084,00 грн на р/р IBAN UA0004946, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Миронюка С.О., яка тривала з 14.05.2025 по 26.05.2025, повний текст рішення складено та підписано 27.05.2025, що є першим робочим днем після закінчення тимчасової непрацездатності судді, що розглядає справу.

Суддя С.О.Миронюк