ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

27.05.2025р. Справа№ 904/2654/25

Суддя Васильєв О.Ю. , розглянувши матеріали

За заявою: ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг

До: Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Ярослава Олексійовича, м. Кривий Ріг

Про: стягнення 250 000,00грн.

ВСТАНОВИВ:

На адресу господарського суду Дніпропетровської області від «живого Чоловіка: Олександра, сина Івана, який діє як Суверен і Генеральний виконавець юридичної особи (персони)» надійшло «Комерческое извещение о возникновении обязательства и истребовании суммы долга» (мовою оригіналу), за змістом якого можливо здогадуватися, що заявник вимагає стягнення 250 000,00грн. боргу з приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.А.

Вирішуючи питання про можливість прийняття вказаної заяви та відкриття провадження по справі суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Частиною 2 ст. 4 ГПК України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Таким чином, господарському суду підсудні справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності , сторонами яких є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Зі змісту вищенаведеної заяви («Комерческого извещения о возникновении обязательства и истребовании суммы долга») вбачається, що суб`єктний склад учасників спірних правовідносин (громадянин та приватний нотаріус) та характер цих правовідносин (які не є господарськими), не відповідають вищезазначеним нормам ГПК України.

Водночас, у відповідності до приписів ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно з статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

З огляду на положення ч. 1 ст. 20 ГПК України, а також ст. ст. 4, 45 цього Кодексу, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (аналогічна правова позиція щодо розмежування господарської та цивільної юрисдикції наведена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18).

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020р. у справі № 916/385/19, від 13.02.2019р. у справі №910/8729/18).

Враховуючи те, що стороною правовідносин, про які йдеться у «Комерческом извещении о возникновении обязательства и истребовании суммы долга» є фізична особа та приватний нотаріус, а правовідносини сторін не мають ознак господарсько-правових, тому вирішення цього спору має здійснюватись за правилами Цивільного процесуального кодексу України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі №927/90/19 (провадження № 12-103гс19) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №757/39672/17-ц).

Відповідно ж до вимог п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Крім того, п. 6 ст. 175 ГПК України встановлено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Таким чином, наведений спір не підвідомчий господарському суду, а повинен розглядатися в загальному (районному суді) за правилами ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. ст. 234, 235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою («Комерческим извещением о возникновении обязательства и истребовании суммы долга» «живого Чоловіка: Олександра, сина Івана, який діє як Суверен і Генеральний виконавець юридичної особи (персони)», повернути заявнику цю заяву з доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Суддя Васильєв О.Ю.