УХВАЛА

м. Київ

01.05.2025Справа № 910/14901/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Шмиги В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №910/14901/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери»

до Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни

та Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни

про стягнення 1904788,00 грн

Представники учасників справи:

від позивача: Кіян А.В., Федько Т.В.;

від відповідача-1: Алієв В.В.;

від відповідача-2: Алієв В.В., Зимня В.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни (далі - відповідач-1) та Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни (далі - відповідач-2) про стягнення 1904788,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі в порушення взятих на себе зобов`язань по договорах суборенди нежитлових приміщень №СО-17 від 27.11.2013 та №СО-18 від 27.11.2013 не забезпечили схоронність переданого в оренду нежитлового приміщення, як і не повернули об`єкт оренди у належному стані з усіма невід`ємними поліпшеннями, у зв`язку з чим позивачу було завдано збитки у розмірі 1392084,00 грн та недоотримано орендну плату (упущену вигоду) у розмірі 512704,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/14901/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.01.2025.

21.01.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-1 проти позову заперечила та вказала, що нею та відповідачем-2 в період з грудня 2013 року по дату фактичного залишення приміщення, зі згоди власника приміщення ОСОБА_5 та ТОВ «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери» було здійснено капітальний ремонт та проведено обладнання приміщення, у зв`язку з чим було створено салон краси «Кика-стайл» із надання перукарсько-косметологічних послуг, на що було витрачено суму еквівалентну 115 тисяч доларів США, а тому, на переконання відповідача-1, з огляду на положення статей 776, 778 Цивільного кодексу України, суборендарі фактично набули права співвласності на орендоване нежитлове приміщення, групи приміщень №24 (в літері А), загальною площею 113,7 кв.м., яке розташоване на першому поверсі будинку №21 по вул. Лютеранській в місті Києві. Також, відповідач-1 наголосив, що позивач не надав до суду переліку речей, які відносяться до відокремлюваних і невідокремлюваних поліпшень, а відтак встановлення факту пошкоджень відповідачем-1 орендованого приміщення є неможливим, як і неможливо встановити стан та місце перебування всіх речей. Крім того, на переконання відповідача-1 вимоги позивача в частині стягнення збитків у формі недоотриманої орендної плати (упущеної вигоди) є недоведеними, оскільки ґрунтуються на доказах, які не підтверджують розмір заявленої до стягнення суми.

23.01.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-2 заперечила проти задоволення позову з підстав наведених у відзиві відповідача-1, при цьому додала, що, на її переконання, власники спірного приміщення мали намір привласнити майно, що становило відокремлювані поліпшення та не платити за невідокремлювані поліпшення, а тому відповідачами було прийняте рішення про вивезення із салону краси частини належних їм на праві власності речей, які відносяться до відокремлюваних поліпшень (меблі, кондиціонери, вентиляційна система, двері, косметика тощо), в той же час решта незабраних речей, які відносяться до відокремлюваних поліпшень перейшли у власність позивача. Відповідач-2 також зауважила на тому, що орендарями за погодженням позивача було здійснено ряд поліпшень, чим фактично створено нову річ у відповідності до ч. 4 ст. 778 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим відповідачами було набуто право спільної часткової власності на новостворене майна Салон-краси «Кика-стайл», що знаходиться у групі приміщень №24 (в літері А), на першому поверсі будинку №21 по вулиці Лютеранській у місті Києві .

Крім того, відповідач-2 просила суд залучити в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також, відповідач-2 просила призначити у справі комплексну комісійну судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу.

23.01.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла зустрічна позовна заява від Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни та Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери» до ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та до ОСОБА_3 про визнання спільної часткової власності на нерухоме майно.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі будучи суборендарями приміщення здійснили у ньому поліпшення, які не можна відокремити без шкоди, чим фактично створили нову річ у розумінні статті 778 Цивільного кодексу України, а відтак, на переконання позивачів, наявні правові підстави вважати, що вони стали співвласниками орендованого об`єкту нерухомості, як це визначають положення цивільного законодавства.

У судовому засіданні 28.01.2025, суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про встановлення строку на подачу заяв по суті спору та відкладення підготовчого засідання у справі на 25.02.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2025 повернуто зустрічну позовну заяву Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни та Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни про визнання спільної часткової власності на нерухоме майно у справі №910/14901/24.

03.02.2025 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери» надійшли заперечення проти клопотання відповідача-2 про залучення третіх осіб, у яких позивач наголосив, що рішення у даній справі жодним чином не може вплинути на права чи обов`язки ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6, оскільки даний спір виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов`язань за договором суборенди нежитлових приміщень від 27.11.2013 за №СО-18 та №СО-17.

05.02.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери» надійшли заперечення на клопотання відповідача-2 про призначення у даній справі судової експертизи, оскільки запропоновані відповідачем-2 питання, які слід поставити на вирішення експертизи, жодним чином не стосуються предмету спору у даній справі, а тому і відсутня будь-яка необхідність у проведенні експертизи з підстав наведених відповідачем-2 у відзиві. У той же час, у разі вирішення судом питання про призначення у справі судової експертизи, позивач просить суд доручити проведення такої експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, експертизу проводити за матеріалами справи, а на вирішення експерта поставити наступні питання: 1) Чи відповідає приміщення № 24 (в літері А), загальною площею 113,7 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Лютеранська, 21, умовам п. 6.2.7. договорів суборенди нежитлових приміщень № СО-17 та № СО-18 від 27.11.2013 станом на момент повернення із суборендного користування, про що 14.11.2023 складено акт комісійного огляду? 2) Яка вартість робіт буде становити для відновлення приміщення № 24 (в літері А), за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Лютеранська, 21, до стану на 20.10.2023? 3) Який термін необхідний для відновлення приміщення № 24 (в літері А), що знаходяться за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Лютеранська, 21? 4) Яка вартість недоотриманої суборендної плати за користування приміщенням № 24 (в літері А), за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Лютеранська, 21, в період з 01.12.2023 і до дати завершення будівельних робіт, необхідних для відновлення цього приміщення до стану, який існував на 20.10.2023?

05.02.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери» надійшла відповідь на відзив відповідача-1, в якій позивач заперечив проти доводів та вказав, що будь-яких усних домовленостей між сторонами щодо звільнення відповідачів від сплати суборендиних платежів чи придбання в подальшому позивачами невід`ємних поліпшень не існує, а умови договору суборенди не надають відповідачу-1 право власності на створення нової речі, шляхом перебудови / переобладнання / добудови або зміни інших характеристик переданого у суборендне користування приміщення, а тому здійснений відповідачем-1 ремонт у спірному приміщенні не є наслідком створення нової речі у розумінні Цивільного кодексу України.

Також, 05.02.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери» надійшла відповідь на відзив відповідача-2, у якій позивач зазначив, що доводи відповдіача-2 є необґрунтованими, оскільки ґрунтуються на перекручених фактах і обставинах та зроблені внаслідок неправильного застосування норм матеріального права так як факт встановлення у приміщенні від`ємних та невід`ємних поліпшень в силу положень умов спірного договору та Цивільного кодексу України не може зумовлювати утворення нової речі право на яке потенційно могли набути відповідачі у даній справі.

14.02.2025 до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери» надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських установах або інших фінансово-кредитних установах та належать відповідачам, а саме: Мороз Руслани Олександрівни в межах суми 586293,75 грн, Зимньої Вікторії Володимирівни в межах суми 1318494,25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери» про забезпечення позову відмовлено.

24.02.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від представника відповідачів надійшли письмові пояснення, у яких було зауважено про те, що згідно із законодавством України орендар не має права стягувати шкоду з суборендаря, в тому випадку, якщо це не передбачено умовами договору оренди чи суборенди, тоді як власник майна має право стягувати шкоду із орендаря, а вже орендар може мати певні механізми, щоб отримати відшкодування шкоди від суборендаря, а відтак основним суб`єктом, який має право стягувати шкоду, є власник майна. Крім того, орендар - позивач, який самостійно змінив цільове призначення приміщення у договорі суборенди, вимагає від відповідачів відшкодування збитків, які ніби-то завдані відповідачами, втім жодного документа про первинний стан приміщення, у якому воно передавалося в оренду і подальшу суборенду позивачем до матеріалів справи не надано.

Крім того, у поясненнях викладено клопотання про виклик судового експерта Свістунова І.С. для надання роз`яснень наданого ним висновку за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної технічної експертизи №710/02-2024 від 23.02.2024 та директора ТОВ «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери» ОСОБА_3 для надання пояснень.

25.02.2025 року через відділ діловодства суду від Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни та Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни надійшли письмові пояснення, у яких відповідачі надали пояснення щодо правовідносин які виникли між сторонами щодо виконання договорів суборенди нежитлових приміщень №СО-17 від 27.11.2013 та №СО-18 від 27.11.2013 під час початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України. При цьому відповідачі у поданих поясненнях заперечили проти задоволення позову в частині стягнення з них збитків у формі упущеної вигоди, оскільки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли би бути реально отриманні при належному виконанні зобов`язання, тоді як наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Також, 25.02.2025 року через відділ діловодства суду надійшла зустрічна позовна заява від Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни та Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери» до ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та до ОСОБА_3 про стягнення 4241343,77 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1 будучи орендарем не забезпечив позивачам як суборендарям безперешкодний доступ до орендованого майна, чим порушив право користування таким приміщенням та унеможливив ведення у ньому підприємницької діяльності, у зв`язку з чим наявні правові підстави для відшкодування недоотриманих доходів (упущеної вигоди) за період з березня 2022 року по жовтень 2023 року у загальному розмірі 4241343,77 грн.

Судове засідання, призначене на 25.02.2025, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Васильченко Т.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2025 залишено без розгляду зустрічну позовну заяву Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни та Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни про стягнення 4241343,77 грн у справі №910/14901/24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2025 призначено судове засідання у справі на 25.04.2025.

У судовому засіданні 25.04.2025, суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання у справі на 01.05.2025.

14.04.2025 року через відділ діловодства суду надійшла зустрічна позовна заява від Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни (позивач-1 за зустрічним позовом) та Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни (позивач-2 за зустрічним позовом) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери» (відповідач-1 за зустрічним позовом) до ОСОБА_1 (відповідач-2 за зустрічним позовом) до ОСОБА_4 (відповідач-3 за зустрічним позовом) та до ОСОБА_3 (відповідач-4 за зустрічним позовом) про:

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни упущеної вигоди в розмірі 2097668,57 грн;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни упущеної вигоди в розмірі 2143675,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2025 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Зимній Вікторії Володимирівні та Фізичній особі-підприємцю Мороз Руслані Олександрівні у поновленні строку для пред`явлення зустрічного позову у справі №910/14901/24. Зустрічну позовну заяву Фізичної особи-підприємця Зимньої Вікторії Володимирівни та Фізичної особи-підприємця Мороз Руслани Олександрівни про стягнення 4241343,77 грн у справі №910/14901/24 повернуто.

01.05.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від представника відповідачів надійшло клопотання з приводу призначення судової експертизи у даній справі, у якому відповідачі просять суд на вирішення судової комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи поставити такі питання: 1) Чи були здійснені (виконані) у період з 27.11.2013 по 30.11.2023 року будівельні роботи, що призвели до поліпшення майна- групи приміщень № 24 (в літ. А), що розташовані на першому поверсі будинку № 21 по вулиці Лютеранській у місті Києві (далі-Об`єкт), право користування яким було надано згідно з договором суборенди №СО-17 від 27.11.2013 та договором суборенди № СО-18 від 27.11.2013 ? Якщо такі роботи було здійснено (виконано) - вказати період виконання таких робіт та їх вид, детальний перелік, ринкову вартість та зазначити чи є серед виконаних робіт відокремлювані та/або невідокремлювані поліпшення, якщо так - зазначити перелік та визначити ринкову вартість таких відокремлюваних та/або невідокремлюваних поліпшень станом на дату проведення експертизи? 2) Чи створена за результатами поліпшень проведених Фізичною особою- підприємцем Зимня Вікторія Володимирівна (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та Фізичною особою-підприємцем Мороз Руслана Олександрівна (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на об`єкті нова річ? Якщо так - які її (нової речі) параметри, характеристики та вартість, станом на дату проведення експертизи?

У судове засідання 01.05.2025 з`явилися представники сторін та надали свої пояснення по справі.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, з урахуванням завдань підготовчого провадження, суд дійшов наступного висновку.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини 1, 2, 3 та 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України).

Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії"). Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

До з`ясування кола питань, які належить вирішити суду при ухваленні рішення, зокрема, належить наявність обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються (п.1 ч.1 ст. 237 ГПК України).

Згідно частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд, зокрема: вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

За приписами статті 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що завданням висновку експерта як експертного дослідження перш за все є надання відповіді на питання щодо обставин, що мають значення для справи та входять в предмет доказування по справі.

Як зазначається в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судом як джерело права, експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Узагальнюючи вищевикладене, слід зазначити, що експертиза призначається для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із аналізу наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Господарський суд при вирішенні кожної справи повинен повно та всебічно з`ясувати обставини справи, дослідити усі докази, що стосуються предмета доказування у справі.

Вирішуючи питання про необхідність призначення експертизи, суд виходить з того, чи мають значення для справи обставини, встановлення яких можна здійснити судовою експертизою, та чи може сторона іншими засобами доказування підтвердити ці обставини.

При цьому, з метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості проведення судових експертиз наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом (зі змінами і доповненнями) (далі - Інструкція).

Згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше. Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи. Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах (підпункт 1.2.13 пункту 1.2 розділу I Інструкції).

Основними видами (підвидами) експертизи є, інженерно-технічна (інженерно-технічна: інженерно-транспортна (автотехнічна, транспортно-трасологічна, залізнично-транспортна); дорожньо-технічна; будівельно-технічна; оціночно-будівельна; земельно-технічна; оціночно-земельна; експертиза з питань землеустрою; пожежно-технічна; безпеки життєдіяльності; гірничотехнічна; інженерно-екологічна; електротехнічна; комп`ютерно-технічна; експертиза електронних комунікацій, електротранспортна експертиза; експертиза технічного стану ліфтів; інженерно-механічна; водно-технічна; авіаційно-технічна; теплотехнічна експертиза) та товарознавча (машин, обладнання, сировини та споживчих товарів; транспортно-товарознавча; військового майна, техніки та озброєння) (підпункти 1.2.2 та 1.2.4 пункту 1.2 розділу I Інструкції).

За приписами підпункту 5.1 пункту 5 глави 5 розділу II Рекомендацій основними завданнями будівельно-технічної експертизи є: визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об`єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів; визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів; визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо; визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до підпункту 5.2 пункту 5 глави 5 розділу II Рекомендацій основними завданнями оціночно-будівельної експертизи є: визначення різних видів вартості поліпшень земельних ділянок (будівель та їх частин, споруд, передавальних пристроїв тощо); визначення відповідності виконаної оцінки нерухомого майна (поліпшень земельної ділянки) вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам.

Предметом розгляду даної справи є спір між сторонами, який виник, як зазначає позивач, через порушення відповідачами взятих на себе зобов`язань по договорах суборенди нежитлових приміщень №СО-17 від 27.11.2013 та №СО-18 від 27.11.2013 щодо забезпечення схоронності переданого в оренду нежитлового приміщення та повернення об`єкта оренди у неналежному (пошкодженому) стані без невід`ємних поліпшень, чим завдані збитки пов`язані з ремонтно-будівельними роботами, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень і оздоблюваних покриттів та будівельних виробів нежитлового приміщення.

У свою чергу, відповідачі заперечують проти позову посилаючись на те, що зі спірного приміщення ними було забрано усі від`ємні поліпшення, а невід`ємні забрані у власне користування власником приміщення, при цьому, наголошують на утворенні нової речі в порядку статті 778 Цивільного кодексу України, яка була створена ними в процесі експлуатації нежитлового приміщення та встановлення значної кількості невід`ємних поліпшень у ньому.

За таких обставин, враховуючи предмет даного спору, обставин, які підлягають з`ясуванню судом та мають значення для справи, суд дійшов висновку щодо необхідності призначення судової експертизи.

Частинами 4 - 6 статті 99 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Розглянувши запропоновані учасниками справи питання, з яких має бути проведена судова експертиза, зважаючи на предмет доказування у даному спорі та межі позовних вимог, суд дійшов висновку, керуючись Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, поставити на вирішення судових експертів такі питання:

«Які невід`ємні поліпшення були здійснені відповідачами у орендованому згідно договорів суборенди нежитлових приміщень №СО-17 від 27.11.2013 року та №СО-18 від 27.11.2013 року приміщенні №24 (в літері А), загальною площею 113,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 21, визначивши їх перелік та вартість на дату здійснення поліпшень та дату проведення судової експертизи?

Чи відповідало приміщенні №24 (в літері А), загальною площею 113,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 21, умовами п. 6.2.7 договорів суборенди нежитлових приміщень №СО-17 від 27.11.2013 року та №СО-18 від 27.11.2013 року станом на 14.11.2023 року?

Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для відновлення приміщенні №24 (в літері А), загальною площею 113,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 21 до стану на дату передачі в суборенду 02.12.2013 року?

Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для відновлення приміщенні №24 (в літері А), загальною площею 113,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 21 до стану на дату 20.10.2023, з урахуванням п. 6.2.7 договорів суборенди нежитлових приміщень №СО-17 від 27.11.2013 року та №СО-18 від 27.11.2013 року?

Слід зазначити, що під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта (пункт 1.4 розділу I Інструкції).

Приписи пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про судову експертизу" визначають права судового експерта, за якими незалежно від виду судочинства судовий експерт має право, зокрема, подавати клопотання про надання додаткових матеріалів, якщо експертиза призначена судом або органом досудового розслідування або ознайомлюватися з матеріалами справи, що стосуються предмета судової експертизи.

Підприємства, установи, організації незалежно від форми власності зобов`язані надавати безоплатно інформацію, необхідну для проведення судових експертиз, державним спеціалізованим установам, а також, за згодою, натурні зразки або каталоги своєї продукції, технічну документацію та іншу інформацію, необхідну для створення й оновлення методичної та нормативної бази судової експертизи. Державні спеціалізовані установи, судові експерти та залучені фахівці, що проводять судові експертизи, у разі отримання інформації, що становить державну, комерційну чи іншу охоронювану законом таємницю, повинні забезпечити нерозголошення цих відомостей (частина 1 статті 20 Закону України "Про судову експертизу").

Пунктом 2.1 розділу II Інструкції визначено коло прав експерта, зокрема, експерт має право: ознайомлюватися з матеріалами справи, які стосуються предмета експертизи; відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи; викладати письмово відповіді на питання, які ставляться йому під час надання роз`яснень чи показань.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Приписами частини 3 статті 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Таким чином, право остаточного визначення експертної установи, яка буде проводити експертизу, належить органу, який призначає таку експертизу, в даному випадку - суду, з урахуванням обставин даної справи.

Зважаючи на те, що представники і позивача і відповідачів зазначили Київський науково-дослідний інститут судових експертиз, суд дійшов висновку про призначення судової експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

При цьому, враховуючи, що судом у переліку питань на вирішення експерта було поставлено питання, які можуть підтвердити та/або спростувати висловлені сторонами в ході розгляду справи вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне витрати по оплаті вартості судової експертизи з питань наведених в пункті 3.1 та 3.3 резолютивної частини даної ухвали покласти на відповідачів, а в частині питань наведених в пункті 3.2 та 3.4 резолютивної частини даної ухвали покласти на позивача, з подальшим їх розподілом в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України. Докази здійснення оплати надати Господарському суду міста Києва та експертній установі на відповідну вимогу останньої.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення судом експертизи.

Приписами пункту 6 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України визначено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

У той же час, суд враховує, що наслідком призначення експертизи є зупинення провадження у справі, оскільки така процесуальна дія унеможливлює розгляд справи на час знаходження матеріалів справи в експертній установі, а отже, ухвала в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв`язку одна з одною.

Таким чином, призначення судової експертизи з одночасним зупиненням у зв`язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта - окремо щодо призначення судової експертизи і щодо зупинення провадження у справі.

Схожий висновок щодо одноактної (нерозривної) процесуальної дії викладено у постановах Верховного Суду від 15.02.2022 у справі №911/731/18 та від 06.07.2018 у справі №904/5434/16

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №910/14901/24, на час проведення судової експертизи.

Керуючись статтями 2, 99, 100, 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі №910/14901/24 судову експертизу.

2. Проведення судової експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, буд. 6).

3. На вирішення судових експертів поставити питання:

«3.1. Які невід`ємні поліпшення були здійснені відповідачами у орендованому згідно договорів суборенди нежитлових приміщень №СО-17 від 27.11.2013 року та №СО-18 від 27.11.2013 року приміщенні №24 (в літері А), загальною площею 113,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Лютеранська, 21, визначивши їх перелік та вартість на дату здійснення поліпшень та дату проведення судової експертизи?

3.2. Чи відповідало приміщенні №24 (в літері А), загальною площею 113,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Лютеранська, 21, умовами п. 6.2.7 договорів суборенди нежитлових приміщень №СО-17 від 27.11.2013 року та №СО-18 від 27.11.2013 року станом на 14.11.2023 року?

3.3. Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для відновлення приміщенні №24 (в літері А), загальною площею 113,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Лютеранська, 21 до стану на дату передачі в суборенду 02.12.2013 року?

3.4. Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для відновлення приміщенні №24 (в літері А), загальною площею 113,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Лютеранська, 21 до стану на дату 20.10.2023, з урахуванням п. 6.2.7 договорів суборенди нежитлових приміщень №СО-17 від 27.11.2013 року та №СО-18 від 27.11.2013 року?».

4. Обов`язок по оплаті витрат на проведення експертизи з питань наведених в пункті 3.1 та 3.3 резолютивної частини даної ухвали покласти на відповідачів з подальшим їх розподілом в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України. Докази здійснення оплати надати Господарському суду міста Києва та експертній установі на відповідну вимогу останньої.

5. Обов`язок по оплаті витрат на проведення експертизи з питань наведених в пункті 3.2 та 3.4 резолютивної частини даної ухвали покласти на позивача з подальшим їх розподілом в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України. Докази здійснення оплати надати Господарському суду міста Києва та експертній установі на відповідну вимогу останньої.

6. Зобов`язати учасників справи надати суду на вимогу експерта документи необхідні для проведення експертизи. В разі надходження від експерта клопотання про надання документів, необхідних для проведення експертизи, відповідні документи направляти на адресу Господарського суду міста Києва для подальшого їх скерування судом на адресу експертної установи.

7. Попередити експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від дачі висновку (ч. 1 ст. 384 та ч. 1 ст. 385 Кримінального кодексу України).

8. Запропонувати судовим експертам реалізувати надане їм статтею 13 Закону України «Про судову експертизу» право щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких їм не були поставлені питання.

9. Для проведення судової експертизи матеріали справи №910/14901/24 направити на адресу Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, буд. 6).

Матеріали справи №910/14901/24 підлягають поверненню Господарському суду міста Києва разом із висновком експерта протягом 5-ти днів з дня складання висновку або з дня з`ясування обставин неможливості проведення експертизи.

11. Провадження у справі №910/14901/24 зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили 01.05.2025 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.05.2025.

СуддяТ.В. Васильченко