ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" травня 2025 р. Справа № 918/1236/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Олексюк Г.Є.

судді Мельник О.В.

судді Гудак А.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазпостач" про зупинення провадження у справі

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазпостач" на рішення Господарського суду Рівненської області від 01.04.2025 у справі № 918/1236/24 (суддя Качур А.М., повний текст рішення складено 03.04.2025)

за позовом заступника керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Міністерства освіти і науки України та Західного офісу Державної аудиторської служби України

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазпостач"; 2) Рівненського державного гуманітарного університету

про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення 132 974, 04 грн

за участю представників сторін:

прокурор - не з`явився;

позивача - 1 - не з`явився;

позивача - 2 - Струк Р.М.;

відповідача - 1 - не з`явився;

відповідача - 2 - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Керівник Рівненської окружної прокуратури (далі - прокурор) звернувся в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України (далі - позивач-1) та Західного офісу Державної аудиторської служби України (далі - позивач-2) до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазпостач" (далі- відповідач-1) та Рівненського державного гуманітарного університету (далі - відповідач-2) про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 28.08.2023 та стягнення надмірно сплачених коштів в розмірі 132 974, 04 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірна додаткова угода, якою сторони збільшили ціну за одиницю товару до 8,2080 грн за 1 МВт/год з урахуванням ПДВ, що на 20 % більше від ціни договору, укладена всупереч Закону України "Про публічні закупівлі" та без належних на те підстав, а тому підлягає визнанню недійсною, а надмірно сплачені кошти, які сплачені на виконання даної угоди підлягають стягненню з відповідача-1.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 01.04.2025 позов задоволено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що додаткова угода № 1 від 28.08.2023 до договору №ЕЕ/148/01/23 від 17.01.2023, укладена з порушенням Закону України "Про публічні закупівлі", а тому цю угоду суд визнає недійсною, а надмірно сплачені кошти в сумі 132 974,04 грн необхідно стягнути з відповідача-1 в дохід державного бюджету України на користь позивача-1.

До Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВ "Енергогазпостач" на рішення Господарського суду Рівненської області від 01.04.2025 у справі №918/1236/24, в якій відповідач-1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи у складі головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Мельник О.В.

Листом від 24.04.2025 матеріали справи витребувано з Господарського суду Рівненської області.

29.04.2025 до суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.04.2025 відкрито провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Енергогазпостач" на рішення Господарського суду Рівненської області від 01.04.2025 у справі № 918/1236/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 21.05.2025 о 15:30 год.

ТОВ "Енергогазпостач" надіслало до суду клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24. Дане клопотання мотивоване тим, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 920/19/24 щодо перегляду у касаційному порядку судових рішень у подібних правовідносинах.

В судовому засіданні 21.05.2025 представник позивача - 2 не заперечила щодо можливості зупинення провадження у справі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України та ч. 6 ст. 13 Закону "Про судоустрій і статус суддів", при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Однакове застосування закону забезпечує його загальнообов`язковість, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках встановлених п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Колегія суддів також зауважує, що Господарським процесуальним кодексом України визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, судової палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/109447/17.

Предметом позову у справі № 918/1236/24 є вимоги прокурора в інтересах держави в особі позивачів про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 28.08.2023 та стягнення надмірно сплачених коштів в розмірі 132 974, 04 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що спірна додаткова угода, якою сторони збільшили ціну за одиницю товару до 8,2080 грн за 1 МВт/год з урахуванням ПДВ, що на 20 % більше від ціни договору, укладена всупереч Закону України "Про публічні закупівлі" та без належних на те підстав, а тому підлягає визнанню недійсною, а надмірно сплачені кошти, які сплачені на виконання даної угоди, підлягають стягненню з відповідача-1.

В той же час, колегією суддів встановлено, що 29.01.2025 Верховний Суд постановив ухвалу про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсним додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623, 48 грн, з метою відступу (шляхом уточнення) від висновків про застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

Підставою для передачі даної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду зазначено необхідність відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" (у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору).

У цьому випадку підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є:

- зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції Закону № 114-ІХ, втім, не робила висновок щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції із змінами, внесеними Законом № 1530-IX від 03.06.2021;

- порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі": Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09.04.2025 прийнято до розгляду справу №920/19/24 та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 21.05.2025.

Із урахуванням викладеного, колегією суддів встановлено, що предмет, підстави та обставини у справі № 920/19/24 є подібними зі справою № 918/1236/24, так як спір у даних справах виник через стягнення з постачальника грошових коштів (надміру сплачених коштів) внаслідок заявлених вимог щодо визнання додаткових угод до договору недійсними. Внаслідок укладення додаткових угод до договору про постачання електричної енергії вартість 1кВт-год електроенергії сукупно зросла, і це призвело до підвищення ціни на понад 10 % від тієї, яка визначена основним договором, з одночасним зменшенням обсягів постачання.

Крім того, у даній справі № 918/1236/24 судом буде надана правова оцінка правовідносинам за договором про постачання, правомірності і обґрунтованості дій сторін при внесенні змін до договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару (укладення додаткової угоди до договору).

З огляду на подібність правовідносин у справі № 918/1236/24 та у справі № 920/19/24, колегія суддів дійшла висновку, що висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №920/19/24 матимуть суттєве значення для вирішення спору в цій справі та забезпечать єдність судової практики у спорах з подібними правовідносинами, а тому, з метою забезпечення єдності судової практики, колегія суддів дійшла висновку зупинити провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Енергогазпостач" на рішення Господарського суду Рівненської області від 01.04.2025 у справі № 918/1236/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Керуючись ст. ст. 228, 229, 234, 235, 281 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазпостач" на рішення Господарського суду Рівненської області від 01.04.2025 у справі № 918/1236/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

2. Зобов`язати учасників справи повідомити Північно-західний апеляційний господарський суд про результати розгляду справи № 920/19/24.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до статті 287 ГПК України.

Повний текст складено 29 травня 2025

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.