ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2025 р. Справа № 916/1052/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" (73003, м. Херсон, Острівське шосе, буд. 1; ),

до: Фізичної особи-підприємця Санашвілі Ігоря Олеговича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ),

про стягнення 196937,91 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - Кузовова Н.М., самопредставництво;

від відповідача - не з`явився.

Обставини справи.

Міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Санашвілі Ігоря Олеговича про стягнення суми заборгованість за фактично надані послуги з постачання теплової енергії з листопада 2021 року по грудень 2023 року в розмірі 117654,91 грн, суми пені у розмірі 21426,50 грн, суми 3% річних у розмірі 9343,02 грн, суми інфляційних втрат у розмірі 40277,64 грн та суми штрафу у розмірі 8235,84 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором про постачання теплової енергії № 1433 від 25.03.2019.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2025 справу № 916/1052/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою суду від 24.03.2025 прийнято позовну заяву Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1052/25. Справу № 916/1052/25 постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання у справі призначене на 22.04.2025 о 10:30 год. Витребувано у Міністерства соціальної політики України з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб інформацію (персональні дані) щодо Санашвілі Ігоря Олеговича. Повідомлено Міністерство соціальної політики України про можливість надсилання витребуваної даною ухвалою інформації на електронну пошту суду: , із використанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи. Цією ж ухвалою суд запропонував відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачу відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст. 165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановив відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Зобов`язав відповідача повідомити суду офіційну електронну адресу та (або) адресу електронної пошти в порядку ст.ст. 6, 162, 165 ГПК України. Викликав учасників справи у судове засідання на 22.04.2025 о 10:30 год. Повідомив учасників справи про можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, можливість подати процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Ухвалою суду від 22.04.2025 повідомлено ФОП Санашвілі І.О., що наступне судове засідання у справі № 916/1052/25 призначене на 20.05.2025 о 15:30 год.

25 квітня 2025 року до суду від Міністерства соціальної політики України надійшов лист, в якому повідомляється, що згідно з відомостей, внесених до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, станом на 23.04.2025 відсутня інформація щодо Санашвілі Ігоря Олеговича, РНОКПП: НОМЕР_2 .

Вказаний лист суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Судом встановлено, що адресою місцезнаходження відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, Вся територія Скадовської міської територіальної громади, код UA0090947 знаходиться в зоні можливих бойових дій з 24.02.2022 і по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи /абз. 3 ч. 1 ст. 12-1 Закону/.

Господарським судом Одеської області 25.03.2025 та 25.04.2025 на виконання ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" № 1207-VII від 15.04.2014 у редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022 та з урахуванням Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, повідомлено відповідача про постановлення ухвали від 24.03.2025 та 22.04.2025 у справі № 916/1052/25 шляхом розміщення оголошення на сайті „Судової влади України.

Таким чином, згідно абз. 3 ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи № 916/1052/25 з 25.03.2025.

Представник відповідача у судове засідання 20.05.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній доказами.

Представник позивача у судовому засіданні 20.05.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених позовній заяві.

У судовому засіданні 20.05.2025 судом відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено представнику позивача про орієнтований час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що Міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго" (надалі позивач) є юридичною особою, яке відповідно до п. 1.3., 2.1., 2.2. Статуту, затвердженого рішенням Херсонської міської ради від 27.05.2020 № 2364 (розміщеного на загальнодоступному ресурсі сайті позивача за адресою https://www.teploenergo.ks.ua/img/materials/statut_2020.pdf), створене з метою забезпечення тепловою енергією житлового фонду, комунально-побутових, соціально-культурних, виробничих та інших господарських об`єктів міста Херсона, здійснює виробництво, транспортування і постачання теплової енергії споживачам, в тому числі бюджетним установам.

Фізична особапідприємець Санашвілі Ігор Олегович (надалі відповідач) є індивідуальним споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надаються позивачем.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (надалі - Закон № 2189) індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Трубопроводи теплопостачання на об`єкт відповідача за адресою - м. Херсон, вул. Порт-Елеватор, 1, під`єднані до теплових мереж позивача та об`єктів вироблення теплоносія котельні ШУМЕНСЬКА, й технічно постачання теплової енергії відповідачу можливо лише через зазначені об`єкти позивача.

Згідно з укладеними між позивачем та відповідачем 25.03.2019 Договором про постачання теплової енергії за № 1433 (надалі Договір), позивач зобов`язувався здійснювати постачання теплової енергії в обумовлених договором обсягах, а відповідач зобов`язувався приймати теплову енергiю i оплачувати її за встановленими тарифами у строки, передбаченi цим Договором (п. 1.1. Договору).

Відповідно до статті 1 Закону "Про теплопостачання" від 2 червня 2005 року № 2633-IV (надалі Закон № 2633), тариф (ціна) на теплову енергію грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Одним із основних завдань державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання статтею 15 цього ж Закону визначено регулювання тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії з урахуванням змін цін на енергоносії та інших витрат.

Пунктом 2 частини 3 статті 4 Закону № 2189 закріплено, що до повноважень органів місцевого самоврядування належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження з встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.

Рішеннями виконавчого комітету Херсонської міської ради та розпорядженнями начальника Херсонської міської військової адміністрації затверджено наступні тарифи на опалення для інших споживачів за період утворення заборгованості, які оприлюднено на офіційному сайті позивача (https://www.teploenergo.ks.ua/tariffs_other), а саме:

1) Тарифи на опалення для інших споживачів з 01.11.2021, згідно Рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 29.09.2021 № 595, становили: з урахування витрат на утримання ЦТП - 3583,86 грн/Гкал з ПДВ, без урахуванням витрат на утримання ЦТП - 3615,35 грн/Гкал з ПДВ.

2) Тарифи на опалення для інших споживачів з 03.11.2021, згідно Рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 01.11.2021 № 630, становили: з урахування витрат на утримання ЦТП - 5237,94 грн/Гкал з ПДВ, без урахуванням витрат на утримання ЦТП - 5265,43 грн/Гкал з ПДВ

3) Тарифи на опалення для інших споживачів з 21.11.2023, згідно розпорядження начальника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області № 697р від 17.11.2023, становлять: з урахуванням витрат на утримання ЦТП - 4009,21 грн/Гкал з ПДВ, без урахуванням витрат на утримання ЦТП - 4028,04 грн/Гкал з ПДВ.

4) Тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послугу з постачання теплової енергії на опалювальний період 2024-2025 років для інших споживачів, згідно розпорядження начальника Херсонської міської військової адміністрації № 109р від 10.02.2025, становлять: з урахуванням витрат на утримання ЦТП - 4256,32 грн/Гкал з ПДВ, без урахуванням витрат на утримання ЦТП - 4210,28 грн/Гкал з ПДВ.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону № 2189 індивідуальний споживач зобов`язаний в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Позивач у 2021-2023 роках на виконання своїх обов`язків щодо безперебійного постачання теплової енергії в опалювальний період, забезпечував вироблення та поставку теплоносія відповідачеві, в т. ч. з листопада 2021 по грудень 2023 року, на об`єкт відповідача, адже теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі (частини 1, 5 статті 19 Закону № 2633).

Відповідач в свою чергу, здійснював фактичне споживання теплової енергії.

Факт підключення об`єкта відповідача також підтверджується в тому числі вчинення ним оплати спожитих послуг в листопаді 2021 року та абонплати з грудня 2021 року по березень 2022 року, які відображено в акті звіряння, та отриманням первинних бухгалтерських документів (акти, рахунки) до початку повномасштабної агресії російської федерації.

Пунктом 3.2. Договору визначено обов`язки відповідача.

Так, відповідно до пп. 3.2.4. Договору, у випадку якщо б позивачем не виконувались умови Договору в частині постачання теплової енергії, в той же день (у найближчий робочий день) відповідач мав заявити про свої претензії в письмовій формі від дня виявлення порушення, викликавши представника позивача для спільного розгляду i складання акту. Невиконання цього зобов`язання з боку відповідача позбавляє останнього права відмови від підписання акту прийому-передачі теплової енергії за відповідний розрахунковий період.

Підпунктом 3.2.5. Договору встановлено обов`язок відповідача підписати акти виконаних робіт наданих за звітний період, завірити печаткою та один примірник повернути позивачу. У разі неповернення оформленого акту виконаних робіт, обсяг теплової енергії зазначений у акті рахується узгодженим та отриманим споживачем у повному обсязі.

Також пунктом 6.7. Договору встановлено, що якщо споживач не отримав документи фінансово-бухгалтерської звітності, необхідні для розрахунків за отриману теплову енергію (рахунки, акти виконаних робіт, тощо) йому необхідно до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, прибути в МКП "Херсонтеплоенерго" та отримати платіжні документи.

Жодних звернень про відсутність постачання теплової енергії від відповідача протягом листопада 2021 - 2025 років до позивача не надходило. За отриманням актів наданих послуг та/або рахунків на оплату за спожиті енергоносії відповідач не звертався, повідомлень про зміну поштової адреси або інших реквізитів не надавав.

Позивач наголошує, що згідно умов пункту 12.1. Договору, листування засобами поштового зв`язку за домовленістю сторін здійснюється саме за адресою відповідача м. Херсон, вул. Робоча, 78.

Загалом з листопада 2021 року по грудень 2023 року позивачем відповідачеві надано послуг на загальну суму 122429,24 грн, з яких відповідачем частково сплачено лише 4774,33 грн.

За твердженням позивача, залишок боргу складає 117654,91 грн з ПДВ, з яких вартість фактично спожитих послуг з постачання теплової енергії за грудень 2021 року в сумі 20482,54 грн, за січень-березень 2022 року в сумі 23062,60 грн, 16691,42 грн та 17744,51 грн відповідно, за січень-березень 2023 року в сумі 20745,80 грн, 8951,23 грн та 7671,73 грн відповідно, за листопад-грудень 2023 року в сумі 886,16 грн та 1418,92 грн відповідно.

В підтвердження надання послуг з листопада 2021 року по лютий 2024 року позивачем повторно складено акти приймання-передачі теплової енергії відповідачу, які не сплачені останнім або сплачені у неповному обсязі, та виставлено відповідні рахунки на їх оплату, а саме:

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 2500 від 31.12.2021 на суму 20482,54 грн за грудень 2021 року;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 368 від 31.01.2022 на суму 23062,60 грн за січень 2022 року;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1034 від 28.02.2022 на суму 16691,42 грн за лютий 2022 року;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1682 від 31.03.2022 на суму 17744,51 грн за березень 2022 року;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 176 від 31.01.2023 на суму 20745,80 грн за січень 2023 року;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 401 від 28.02.2023 на суму 8951,23 грн за лютий 2023 року:

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 503 від 31.03.2023 на суму 7671,73 грн за березень 2023 року;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 983 від 30.11.2023 на суму 886,16 грн за листопад 2023 року;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1231 від 31.12.2023 на суму 1418,92 грн за грудень 2023 року;

Рахунок на оплату спожитих послуг з теплопостачання № 2637 від 31.12.2021 на суму 20 482,54 грн за грудень 2021 року;

Рахунок на оплату спожитих послуг з теплопостачання № 286 від 31.01.2022 на суму 23062,60 грн за січень 2022 року;

Рахунок на оплату спожитих послуг з теплопостачання № 1050 від 28.02.2022 на суму 16691,42 грн за лютий 2022 року;

Рахунок на оплату спожитих послуг з теплопостачання № 1686 від 31.03.2022 на суму 17744,51 грн за березень 2022 року;

Рахунок на оплату спожитих послуг з теплопостачання № 388 від 31.01.2023 на суму 20745,80 грн за січень 2023 року;

Рахунок на оплату спожитих послуг з теплопостачання № 189 від 28.02.2023 на суму 8951,23 грн за лютий 2023 року;

Рахунок на оплату спожитих послуг з теплопостачання № 619 від 31.03.2023 на суму 7671,73 грн за березень 2023 року;

Рахунок на оплату спожитих послуг з теплопостачання № 870 від 30.11.2023 на суму 886,16 грн за листопад 2023 року;

Рахунок на оплату спожитих послуг з теплопостачання № 1102 від 31.12.2023 на суму 1418,92 грн за грудень 2023 року.

Зазначені акти та рахунки направлені позивачем відповідачу за адресою відповідача м. Херсон, вул. Робоча, 78, вказаною у п. 12.1. Договору, засобами поштового зв`язку повторно листом за вих. № 1410/24-15 від 12.12.2024, а також акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.11.2021 по 31.12.2023 в двох екземплярах кожен документ.

Позивач також вказує, що у 2024 році акти та рахунки співробітники позивача намагались вручити відповідачу особисто, але приміщення відповідача були зачинені. Попередні ж документи позивачем за 2021 - березень 2023 року втрачено, у зв`язку із наступним. Під час окупації з 01.03.2022 по 11.11.2022 території міста Херсона збройними силами агресора Російської федерації, що підтверджується й Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, території підприємства контролювались військовими країни-агресора весь час окупації до 11.11.2022, в тому числі адміністративні будівлі. З початку окупації окупанти грабували підприємство (у будь-яких час заходили до адміністративних та інших будівель, проводили перевірки, по кілька разів на тиждень проводили огляди приміщень, території, відкрито грабували підприємство, пошкоджували майно та устаткування, техніку, вивозили їх, пошкоджували бо вивозили документи, тощо). З серпня місяця 2022 року працівники та керівництво взагалі втратило контроль над підприємством у повному обсязі й відновило лише 17.11.2022. 06.06.2023 збройні сили агресора вчинили підрив дамби Каховської ГЕС теракт, який призвів до техногенної та екологічної катастрофи (екоциду) та територіях Херсону та Херсонської області, що потягло за собою не тільки значне число людських жертв, масової загибелі тварин, забруднення водоймів та прибережних територій, але й нанесення шкоди підприємствам міста. Так, адміністративні та інші будівлі підприємства, розташовані в мікрорайоні Острів, за юридичною адресою підприємства м. Херсон, Острівське шосе, 1, були затоплені, забруднені та взагалі знищені, в тому числі документація, яка навіть ще не була вся впорядкована після деокупації, та комп`ютерна техніка, де могли зберігатись якісь копії (скан- та фотокопії) документів, їх проекти, тощо.

Направлені відповідачеві акти та рахунки останнім не отримано, не підписано та не повернуто позивачу.

На даний час відповідач заборгованість за фактично спожиті послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 117654,91 грн не сплатив.

Оскільки відповідачем не виконані договірні зобов`язання в частині повного та своєчасного розрахунку з оплати наданих позивачем послуг, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 117654,91 грн, суми пені у розмірі 21426,50 грн, суми 3% річних у розмірі 9343,02 грн, суми інфляційних втрат у розмірі 40277,64 грн та суми штрафу у розмірі 8235,84 грн.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Міського комунального підприємства ХЕРСОНТЕПЛОЕНЕРГО підлягають задоволенню, з таких підстав.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною першою статті 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною першою статті 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до частини другої статті 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З правового аналізу змісту Договору про постачання теплової енергії № 1433 слідує, що цей договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, у зв`язку з чим правовідносини, які виникли між сторонами при його виконанні регулюються відповідними нормами матеріального права, тому саме такі норми права є необхідними для застосування до спірних правовідносин у даній справі.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, позивач належним чином виконав умови Договору та надав відповідачу послуги по виробленню та поставки теплової енергії на підставі наданих актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № 2500 від 31.12.2021, № 368 від 31.01.2022, № 1034 від 28.02.2022, № 1682 від 31.03.2022, № 176 від 31.03.2023, № 401 від 28.02.2023, № 503 від 31.03.2023, № 983 від 30.11.2023, № 1231 від 31.12.2023 та рахунків на оплату № 2637 від 31.12.2021, № 286 від 31.01.2022, № 1050 від 28.02.2022, № 1686 від 31.03.2022, № 388 від 31.01.2023, № 189 від 28.02.2023, № 619 від 31.03.2023, № 870 від 30.11.2023, № 1102 від 31.12.2023, відповідачем спожито теплову енергію на загальну суму разом з ПДВ 122429,24 грн.

Відповідач дише частково оплатив надані йому послуги з теплопостачання в сумі 4774,33 грн за листопад 2021 року.

Строк та умови здійснення відповідачем оплати наданих позивачем послуг за Договором, визначені пунктом 6.6. Договору.

Акти та рахунки буди направлені позивачем відповідачу засобами поштового зв`язку листом за вих. № 1410/24-15 від 12.12.2024 (т. 1, а.с. 57-61).

Відповідач в свою чергу акти здачі-приймання робіт (надання послуг) та рахунки на оплату не підписав та жодних заперечень позивачу не надав.

Більш того, жодних заперечень щодо наявності заборгованості у розмірі 117654,91 грн відповідач не надав і до суду під час розгляду цієї справи.

Отже, матеріали справі свідчать, що відповідачем в порушення умов п. 6.6. Договору та приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України не було здійснено розрахунку з позивачем за надані послуги у розмірі 117654,91 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 117654,91 грн, є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог в частині стягнення суми пені у розмірі 21426,50 грн, суми 3% річних у розмірі 9343,02 грн, суми інфляційних втрат у розмірі 40277,64 грн та суми штрафу у розмірі 8235,84 грн, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК країни, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України встановлено, що в разі, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже при нарахуванні інфляційних втрат та 3% річних основними складовими частинами нарахування є сума заборгованості, період заборгованості та розмір процентів та коефіцієнтів, які діють у такий період.

Право на нарахування штрафних санкцій сторони узгодили в розділі 7 Договору.

Відповідно до підпункту 7.2.1. Договору за несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію у встановлений договором термін, нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково, згідно ст. 231 ГК України, стягується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків вказаної вартості.

Судом перевірено правильність виконаних позивачем розрахунків інфляційних витрат, пені, 3% річних, штрафу, та встановлено, що вони є вірними.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми пені у розмірі 21426,50 грн, суми 3% річних у розмірі 9343,02 грн, суми інфляційних втрат у розмірі 40277,64 грн та суми штрафу у розмірі 8235,84 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені Міським комунальним підприємством "Херсонтеплоенерго" позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Санашвілі Ігоря Олеговича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Міського комунального підприємства ХЕРСОНТЕПЛОЕНЕРГО (73003, м. Херсон, Острівське шосе, буд. 1; ) заборгованість за послуги з постачання теплової енергії з листопада 2021 року по грудень 2023 року в сумі 117654,91 грн, суму пені у розмірі 21426,50 грн, суму 3% річних у розмірі 9343,02 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 40277,64 грн, суму штрафу у розмірі 8235,84 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 26.05.2025.

Суддя Нікітенко С.В.