СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Харків Справа № 905/749/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

за участю:

секретаря судового засідання Пархоменко О.В.;

представника відповідача - адвокат Галичева О.М. (поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції на підставі ухвали суду), довіреність від 05.03.2024,

представника позивача - адвокат Яковенко П.А. (в залі суду) довіреність №19/12-2024 від 19.12.2024,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вх. №810Д/1) на ухвалу постановлену Господарським судом Донецької області у складі судді Фурсової С.М. 27.03.2025 (повний текст складений 01.04.2025) у справі №905/749/24

за позовом ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до ПАТ по газопостачанню та газіфікації "Маріупольгаз"

про стягнення,

УСТАНОВИВ:

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" про стягнення 45835164,67 гривень, з яких 32950129,86грн основна заборгованість, 2081238,82грн 3 % річних, 10803795,99грн інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 29.08.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду позовні вимоги ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" задоволені частково. Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" 32950129,86грн заборгованості, 2081238,82грн 3 % річних, 10803795,95грн інфляційних втрат, а також судовий збір в сумі 550021,98грн. В частині стягнення 0,04грн інфляційних втрат відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення 13.11.2024 Господарським судом Донецької області видано відповідний наказ.

07.03.2025 ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Донецької області зі скаргою на дії державного виконавця, в якій заявник просить:

- визнати неправомірними дії державного виконавця органу ДВС щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 25.02.2025 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 06.11.2024 за №905/749/24;

- скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 25.02.2025 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 06.11.2024 за №905/749/24;

- зобов`язати державного виконавця органу ДВС здійснити дії з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 06.11.2024 за №905/749/24 відповідно до норм чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.03.2025 у задоволенні скарги ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на дії державного виконавця органу ДВС щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 25.02.2025 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 06.11.2024 за №905/749/24 відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні скарги, місцевий господарський суд встановив, що на момент звернення ПАТ "Маріупольгаз" до державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із листом (заявою) від 22.02.2025 були наявні дві обов`язкові обставини для зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №77285782, передбачені п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", а саме:

- сума, що стягується за наказом Господарського суду Донецької області від 13.11.2024 у справі №905/749/24 підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу";

- перебування боржника - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" в Реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Постанова НКРЕКП №1739 від 20.12.2022 про включення ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" до реєстру є чинною та продовжує діяти, боржника із відповідного реєстру не було виключено, взаєморозрахунки відповідно до Закону №1639-ІХ не проведено, у зв`язку із чим процедура врегулювання заборгованості згідно цього Закону не завершена та станом на цей час є діючою.

Отже, за висновком місцевого господарського суду дії державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій є законними, а підстави для задоволення скарги відсутні.

08.04.2025 через підсистему "Електронний суд" до Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", в якій скаржник просить суд:

1. прийняти апеляційну скаргу до розгляду;

2. скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.03.2025 у справі №905/749/24 в повному обсязі;

3. визнати неправомірними дії державного виконавця органу ДВС щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 25.02.2025 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 06.11.2024 за №905/749/24;

4. скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 25.02.2025 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 06.11.2024 за №905/749/24;

5. зобов`язати державного виконавця органу ДВС здійснити дії з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 06.11.2024 за №905/749/24 відповідно до норм чинного законодавства.

На думку апелянта оскаржувана ухвала місцевого господарського суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належної оцінки наявних у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", які по суті є ідентичними вимогам скарги на дії виконавця, обґрунтовані наступним:

- сума заборгованості, присуджена до стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" на користь ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" рішенням Господарського суду Донецької області від 29.08.2024 по даній справі, не підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Апелянт посилається на те, що заборгованість (грошові зобов`язання) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають) врегулюванню відповідно Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX) - це, зокрема, заборгованість операторів газорозподільних систем за договорами постачання/ купівлі-продажу природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі для забезпечення фізичного балансування газорозподільної системи та власної господарської діяльності з 1 листопада 2021 року до 28 лютого 2022 року включно, укладеними з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".

Натомість, сума боргу, присуджена до стягнення з боржника на користь стягувача рішенням Господарського суду Донецької області від 29.08.2024 по даній справі, виникла у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань по оплаті природного газу, поставленого йому стягувачем за договором постачання природного газу постачальником "останньої надії", про що свідчить укладений між сторонами Типовий договір постачання природного газу постачальником останньої надії, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2501).

- нараховані пеня, інфляційні втрати та 3% річних за період з 01.01.2022 по 29.02.2024, підлягають до примусового стягнення згідно відповідного судового рішенням у даній справі відповідно до Закону №1639-IX. Списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу, відповідно до ст. 6 ЗУ "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" здійснюється лише за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу.

- самого лише факту перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, недостатньо для вчинення виконавцем відповідної процесуальної дії щодо зупинення виконавчих дій.

- боржником не було надано доказів того, що для включення до Реєстру ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" подавало до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг довідку, до якої була включена заборгованість перед ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", присуджена до стягнення рішенням у даній справі.

- боржником не було надано доказів укладення між сторонами договору про організацію взаєморозрахунків для погашення такої заборгованості, який є підставою для проведення взаєморозрахунків відповідно до цього Закону.

Апелянт зазначає, що стягнення заборгованості по рішенню суду у даній справі є правом стягувача, яке останній реалізував шляхом подачі державному виконавцю органу ДВС відповідної заяви про примусове виконання рішення у відповідності до приписів частини 3 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" адже така заборгованість не підлягає під дію Закону №1639-IX.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 справу №905/749/24 передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 витребувано у Господарського суду Донецької області матеріали справи №905/749/24. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.03.2025 у справі №905/749/24, до надходження матеріалів справи.

15.04.2025 справа №905/749/24 надійшла до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.03.2025 року у справі №905/749/24; установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; установлено строк до 08.05.2025 для подання заяв та клопотань.

Призначено справу до розгляду на 13.05.2025 о 15:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

01.05.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз", в якому боржником наведені заперечення на апеляційну скаргу, які полягають в наступному.

Як зазначає боржник, заборгованість ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" перед ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", встановлена у рішенні Господарського суду Донецької області від 29.08.2024 у даній справі №905/749/24 підлягає врегулюванню відповідно до процедур передбачених законом №1639, учасниками якої є стягувач і боржник.

ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" включено в Реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу. Постанова НКРЕКП №1739 від 20.12.2022 про включення ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" до реєстру є чинною та продовжує діяти, боржника із відповідного реєстру не було виключено, взаєморозрахунки відповідно до Закону №1639-ІХ не проведено, у зв`язку із чим процедура врегулювання заборгованості згідно цього Закону не завершена.

Звертаючись до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління юстиції боржник повідомив про обставини, що обумовлюють обов`язкове зупинення виконавчих дій, а саме про те, що стягувач і боржник є учасниками процедури врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" щодо врегулювання заборгованості за виконавчим документом Господарського суду Донецької області №905/749/24, що є підставою для обов`язкового зупинення виконавчих дій відповідно до п.п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

В підтвердження наявності підстав для зупинення вчинення виконавчих дій до зазначеного листа були додані:

- текст Постанови НКРЕКП №1739 від 20.12.2022 року "Про включення ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу";

- акт звіряння заборгованості за природний газ, що виникла у період з 01 листопада 2021 року по 28 лютого 2022 року між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз".

Крім того, боржник посилається на те, що процедура врегулювання заборгованості також включає заходи, спрямовані на списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення та є складовою процедури врегулювання заборгованості. При цьому, державний виконавець, не являючись учасником процедури врегулювання заборгованості, не вправі приймати рішення щодо наявності/ відсутності умов для списання інфляційних нарахувань, процентів річних, в ході процедури врегулювання заборгованості, яка ще не завершилася.

Відповідач зазначає, що підписавши акт звіряння заборгованості та/або грошових зобов`язань за природний газ, що виникла у період з 01 листопада 2021 по 28 лютого 2022 та непогашена станом на 12.10.2022, у сумі 271906146,19грн, сторони фактично узгодили, що вказана заборгованість підлягає врегулюванню саме за Законом, в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів, за рахунок державних коштів, оскільки в преамбулі зазначено, що даний акт складений відповідно до п. 24 статті 14 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік", а також Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на фінансове забезпечення заходів з врегулювання заборгованості, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

За доводами боржника, укладений між сторонами Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не суперечить положенням глави 6 розділу III Кодексу газорозподільних систем оскільки законодавством передбачається можливість укладення постачальником "останньої надії" з оператором газорозподільної системи договору постачання газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності.

Враховуючи викладені обставини боржник просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" та залишити без змін ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.03.2025 року у справі №905/749/24.

01.05.2025 від Східного міжрегіонального МЮУ надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", в якому останній просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі. Зазначає, що державний виконавець при винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №77285782 від 25.02.2025 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 06.11.2024 №905/749/24 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Справу просить розглянути без участі представника ВПВР управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В судовому засіданні 13.05.2025 приймали участь представник стягувача (в залі суду) та представниця боржника (в режимі відеоконференції).

Представник стягувача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представниця боржника заперечувала проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просила залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників учасників справи, судова колегія Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" про стягнення 45835164,67грн, з яких 32950129,86грн основна заборгованість, 2081238,82грн 3 % річних, 10803795,99грн інфляційні втрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов Типового договору про постачання природного газу в частині повної і своєчасної оплати спожитого газу у листопаді - грудні 2021 року.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 29.08.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду позовні вимоги ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" задоволені частково. Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" 32950129,86грн заборгованості, 2081238,82грн 3 % річних, 10803795,95грн інфляційних втрат, а також судовий збір в сумі 550021,98грн. В частині стягнення 0,04грн інфляційних втрат відмовлено.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Донецької області 13.11.2024 видано наказ.

Даний наказ направлено стягувачем на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - орган ДВС).

21.02.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління юстиції (далі державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77285782 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 06.11.2024 у справі №905/749/24. Також постановлено стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом та яка становить 1696503,16грн.

Отримавши постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" листом №152 від 22.02.2025 звернулось до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління юстиції, в якому було повідомлено про обставини, що обумовлюють обов`язкове зупинення виконавчих дій, а саме про те, що стягувач і боржник є учасниками процедури врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" щодо врегулювання заборгованості за виконавчим документом Господарського суду Донецької області №905/749/24, що є підставою для обов`язкового зупинення виконавчих дій відповідно до п.п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

На підтвердження зазначених обставин боржником до листа були додані:

1) текст Постанови НКРЕКП №1739 від 20.12.2022 року "Про включення ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу";

2) акт звіряння заборгованості за природний газ, що виникла у період з 01 листопада 2021 року по 28 лютого 2022 року між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз".

24.02.2025 ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" в рамках виконавчого провадження №77285782 перераховано на рахунок ДВС 605024,98 гривень, з яких 550021,98 гривень судового збору стягнутого за рішенням Господарського суду Донецької області у справі №905/749/24, 55003,00 гривень виконавчого збору, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

З урахуванням обставин, викладених боржником у повідомленні, 25.02.2025 державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 06.11.2024 у справі №905/749/24 відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 34, 35 Закону України "Про виконавче провадження" до виключення боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Не погоджуючись із зазначеними обставинами ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій.

Обґрунтовуючи неправомірність дій державного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій стягувач зазначає наступне.

Згідно з абзацом 11 ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", терміни у цьому Законі вживаються в такому значенні: заборгованість операторів газорозподільних систем за договорами постачання/ купівлі-продажу природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі для забезпечення фізичного балансування газорозподільної системи та власної господарської діяльності з 01.11.2021 до 28.02.2022 включно, укладеними з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".

Тобто, заборгованість (грошові зобов`язання) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають) врегулюванню відповідно до цього Закону - це, зокрема, заборгованість операторів газорозподільних систем за договорами постачання/ купівлі-продажу природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі для забезпечення фізичного балансування газорозподільної системи та власної господарської діяльності з 1 листопада 2021 року до 28 лютого 2022 року включно, укладеними з товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".

Як стверджує стягувач, положення зазначеного Закону підлягають застосуванню до суми заборгованості, яка утворилась за договорами, укладеними відповідно до пунктів 1 - 4 глави 6 розділу III Кодексу газорозподільних систем.

Проте, між сторонами був укладений Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії", затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2501 від 30.09.2015.

На виконання умов договору позивач у листопаді-грудні 2021 року поставив відповідачеві природний газ на загальну суму 43212384,98 гривень, у т.ч.:

в листопаді 2021 року - обсягом 298042,00 тис.мЗ на суму 10262 255,12 гривень,

в грудні 2021 року - обсягом 501524,64 тис.мЗ на суму 32950129,86 гривень.

Отже, сума боргу, присуджена до стягнення з боржника на користь стягувача рішенням Господарського суду Донецької області від 29.08.2024 по даній справі, виникла у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань по оплаті природного газу, поставленого йому стягувачем саме за договором постачання природного газу постачальником "останньої надії", а тому, на думку стягувача, не підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Також даним рішенням окрім суми основної заборгованості стягнуто 2081238,82грн 3% річних за період з 01.01.2022 по 29.02.2024, 10803795,99грн інфляційних втрат за період з 01.01.2022 по 29.02.2024 за несвоєчасне проведення розрахунків.

Скаржник зазначає, що у відповідності до статті 6 Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", який прийнято 14 липня 2021 року, унормовано також механізм списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування. Проте відповідне списання здійснюється лише за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу.

Так, зазначеною ст. 6 Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-ІХ з 19 серпня 2022 року) регламентовано, що списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування здійснюється на заборгованість за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, яка підлягає врегулюванню відповідно до статті 1 цього Закону, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються. (ч. 1). Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами купівлі-продажу/ постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню: за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону; за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Відтак, на думку стягувача, нараховані фінансові санкції - інфляційні втрати та 3% річних за період з 01.01.2022 по 29.02.2024 не підпадають під дію Закону №1639-ІХ, тому що нараховані після періоду поставки природного газу, а саме після 31.12.2021 року, підлягають примусовому стягненню згідно відповідного судового рішенням та відповідно виконавчі дії щодо стягнення заборгованості в даний період не підпадають під дію п. 15 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" не заперечує, що законом встановлено обмеження у здійсненні державним виконавцем примусового виконання рішень стосовно тих аспектів, де законодавець на державному рівні врахував обставини щодо неможливості підприємств паливно-енергетичного комплексу забезпечити свої розрахунки, при цьому цим законом визначає порядок дій, що спрямований на врегулювання заборгованості, проведення взаєморозрахунків за рахунок видатків державного бюджету, реструктуризації заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування та списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування.

Статтею 2 Закону №1639-ІХ визначені відносини стосовно певного врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені в Реєстр.

Стягувач наполягає, що будь - яких доказів того, що для включення до Реєстру ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" подавало до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, довідку до якої була включена заборгованість перед ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", присуджена до стягнення рішенням у даній справі, боржником надано не було.

Також, не було надано і доказів укладення між сторонами договору про організацію взаєморозрахунків для погашення такої заборгованості, який є підставою для проведення взаєморозрахунків відповідно до Закону №1639-ІХ.

Як вважає скаржник, державний виконавець мав би далі виконувати рішення суду в рамках наведених положень Закону №1639-ІХ у взаємозв`язку із приписами Закону №1404-VІІІ "Про виконавче провадження" з урахуванням встановлених конкретних обставин цієї справи та не виносити оскаржувану постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, оскільки стягнення заборгованості по рішенню суду у даній справі є правом стягувача, яке останній реалізував шляхом подачі державному виконавцю органу ДВС відповідної заяви про примусове виконання рішення у відповідності до приписів частини 3 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження".

У зв`язку з цим ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" вважає дії державного виконавця органу ДВС такими, що порушують його права на отримання коштів через винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, а тому постанова про зупинення вчинення виконавчих дій є незаконною, неправомірною та підлягає скасуванню.

За результатом розгляду скарги ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на дії державного виконавця Господарський суд Донецької області ухвалою від 27.03.2025 відмовив у її задоволенні в повному обсязі.

Не погодившись з постановленою ухвалою Господарського суду Донецької області стягувач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Доводи апеляційної скарги наведені вище та повністю повторюють доводи самої скарги на дії виконавця.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками господарського суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення скарги на дії приватного виконавця, виходячи з наступного.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, ухвалене за результатами розгляду скарги ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на дії державного виконавця щодо винесення постанови від 25.02.2025 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 06.11.2024 за № 905/749/24.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно із частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом тощо.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 339 ГПК України передбачено, що контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. (стаття 3391 ГПК України).

Враховуючи зміст наведених норм, розглядаючи скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо їх (рішень, дій, бездіяльності) правомірності/неправомірності, суд має надати оцінку законності дій останнього, тобто встановити, чи було ним дотримано приписи законодавства, які регламентують його діяльність у спірних правовідносинах, та саме в залежності від вказаних обставин, дійти висновку про задоволення або відмову у задоволенні скарги.

29.08.2021 набув чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" №1639-ІХ.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-ІХ з 19.08.2022), передбачено, що:

- взаєморозрахунки - розрахунки з погашення заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, які проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості (абз. 2 ч. 1 ст. 1);

- заборгованість (грошові зобов`язання) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають) врегулюванню відповідно до цього Закону, а саме: [... ] заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно.

Процедура врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу це заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення.

Реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (далі - Реєстр) - відкритий загальнодоступний перелік підприємств та організацій, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Учасниками процедури врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) є постачальники природного газу, оператори газорозподільних систем та оператор газосховищ, включені до Реєстру, а також особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, особа, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", розпорядники коштів державного бюджету, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у ст. 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до реєстру (ст. 2 Закону).

Згідно зі ст. 3 Закону №1639-ІХ для участі у процедурі врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Частиною 2 цієї статті визначено, які документи додаються до заяви для включення до Реєстру суб`єктами ринку природного газу. Відповідальність за повноту та достовірність даних, наведених у поданих документах, несуть учасники процедури врегулювання заборгованості, які подають відповідні документи.

Рішення про включення або про відмову у включенні до Реєстру приймається Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та оприлюднюється на її офіційному веб-сайті.

Частина 3 ст. 3 Закону №1639-ІХ передбачає порядок виключення з Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу. Підприємство (організація) вважається виключеним з Реєстру з наступного дня після прийняття Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення про виключення такого підприємства (організації) з Реєстру та внесення відповідного запису до Реєстру.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в ч. 1 цієї статті, а з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову (ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження").

За змістом ч. 4 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження", арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених п. п. 10, 15 ч. 1 ст. 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

У випадку, передбаченому п. 15 ч. 1 ст. 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу". У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі п. 15 ч. 1 ст. 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з таких підстав не підлягає (ч. 11 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, з аналізу вказаних вище норм права вбачається, що приватний виконавець за умови перебування боржника в Реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, та якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом №1689-ІХ, зупиняє вчинення виконавчих дій щодо такого підприємства, а також знімає накладені арешти на майно та грошові кошти.

Судом встановлено, що постановою НКРЕКП №1739 від 20.12.2022 боржника - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Зазначені обставини підтверджується також інформацією з Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (опубліковано 15.09.2022 та оновлено станом на 28.06.2024), який є відкритим, загальнодоступним та розміщений на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - https://www.nerc.gov.ua/sferi-diyalnosti/prirodnij-gaz/reyestr-pidpriyemstv-yaki-berut-uchast-u-proceduri-vregulyuvannya-zaborgovanosti-subyektiv-rinku-prirodnogo-gazu.

Доказів про виключення ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" з Реєстру в порядку ч. 3 ст. 3 вказаного Закону №1639-ІХ матеріали справи не містять, а стягувачем не надано.

Отже, боржник - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" та ТОВ "Оператор ГТС України" є суб`єктами правовідносин, що врегульовані Законом №1639-ІХ.

Вказану постанову НКРЕКП №1739 від 20.12.2022 разом з Актом звіряння заборгованості за природний газ, що виникла у період з 01 листопада 2021 року по 28 лютого 2022 року між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" було додано боржником до заяви від 22.02.2025 про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №77285782.

З наявного в матеріалах справи Акту звіряння заборгованості за природний газ, що виникла у період з 01.11.2021 по 28.02.2022 та не погашена станом на 12.10.2022, підписаного ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" та ТОВ "Оператор ГТС України" вбачається, що вказаний Акт складено відповідно до п.24 ст.14 ЗУ "Про державний бюджет України на 2022 рік", а також Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на фінансове забезпечення заходів з врегулювання заборгованості, передбачених ЗУ "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Згідно зазначеного Акту, у ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" обліковується заборгованість перед ТОВ "Оператор ГТС України" , що виникла у період з 01.11.2021 по 28.02.2022 та не погашена станом на 12.10.2022, за Типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії" у розмірі 271906146,19грн.

20.12.2022 ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" подало до НКРЕКП розрахунок обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу за даними звітності над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, встановленими НКРЕКП, збільшених на суму податку на додану вартість за ставкою, яка діяла у відповідних періодах надання послуг з розподілу природного газу, включену у вартість послуги для кінцевого споживача, що утворилися за період надання послуг з 1 листопада 2021 року по 28 лютого 2022 року включно, в якому зазначено обсяг перевищення за період 01.11.2021-31.12.2021 в сумі 20175,08тис.грн з ПДВ, за період 01.01.2022-28.02.2022 в сумі 243533,41тис.грн (всього 264248,49тис. грн).

Окрім того, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" у порядку ч. 2 ст. 3 Закону №1639-ІХ було подано:

- довідку про обсяги та структуру дебіторської і кредиторської заборгованості із зазначенням кредиторів, дебіторів, величини і видів заборгованості станом на розрахункову дату, в якій перед ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" станом на 28.02.2022 відображена заборгованість на суму 271906 тис. грн,

- підписаний сторонами акт звіряння взаєморозрахунків, згідно з яким на 12.10.2022 заборгованість на користь ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" за Типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії " становить 271906146,19 гривень.

Отже, заборгованість з оплати спожитого протягом листопада-грудня 2021 року природного газу на загальну суму 32950129,86 гривень за Типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії ", стягнута рішенням Господарського суду Донецької області від 29.08.2024 у справі №905/749/24, увійшла до складу суми в розмірі 271906тис.грн, з приводу якої ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" листом від 20.12.2022 у порядку, визначеному ч. 2 ст. 3 Закону №1639-ІХ, розпочато (ініційовано) процедуру врегулювання заборгованості, передбаченої абзацом 7 частини 1 ст. 4 вищезазначеного Закону, шляхом проведення взаєморозрахунків.

Доказів відмови НКРЕКП у затвердженні ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу за період з 01 листопада 2021 року по 28 лютого 2022 року включно матеріали справи не містять.

З наведеного слідує, що за умови перебування ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" в Реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу та віднесення суми основного боргу за наказом Господарського суду Донецької області від 13.11.2024 у справі №905/749/24 до передбаченої Законом №1639-ІХ та ініційованої боржником процедури врегулювання, відсутності відомостей про відмову у затвердженні такої суми, у державного виконавця відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 34 та ч. 4 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" був наявний обов`язок зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому проваджені з виконання наказу в частині основного боргу.

Водночас, за змістом доводів апеляційної скарги, ТОВ "Оператор ГТС України" зазначає, що заборгованість, яка стягувалася в примусовому порядку в межах виконавчого провадження №77285782 не підлягає врегулюванню згідно з положеннями Закону №1639-ІХ, враховуючи, що між сторонами був укладений Типовий договір постачання природного газу постачальником останньої надії, а не договір постачання/ купівлі-продажу природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі для забезпечення фізичного балансування газорозподільної системи та власної господарської діяльності.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що заборгованість, яка виникла з укладеного між сторонами Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", не підлягає врегулюванню згідно з положеннями Закону №1639-ІХ, з огляду на наступне.

Основним видом економічної діяльності ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи.

За приписами ст.37 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

Згідно зі ст. 38 Закону України "Про ринок природного газу" з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи; вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.

Нормами ст. 15 Закону України "Про ринок природного газу" врегульовано, що у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника "останньої надії", постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу. Договір між постачальником "останньої надії" та споживачем не може бути укладений за наявності простроченої заборгованості у такого споживача перед таким постачальником "останньої надії", крім випадків, якщо таким споживачем є побутовий споживач, споживач, що є бюджетною установою відповідно до Бюджетного кодексу України, закладом охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладом охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), споживач, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператор газорозподільної системи. Регулятор затверджує правила для постачальника "останньої надії" і типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" після консультацій з Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Особливості здійснення постачання природного газу споживачу, що не є побутовим, постачальником "останньої надії" визначені в розділі VI цих Правил.

Відповідно до п. 1 цього розділу постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник "останньої надії" зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник "останньої надії" зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником "останньої надії" не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником "останньої надії" (п. 2 розділу VI Правил).

Відповідно до п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2493, реєстрація побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, або оператора газорозподільної системи (крім випадку наявності заборгованості оператора газорозподільної системи перед постачальником "останньої надії") здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта в таких випадках, зокрема: відсутність підтвердженої номінації та реномінації діючого постачальника побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником "останньої надії" відключення по об`єкту такого споживача. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за днем включення до Реєстру споживачів постачальника "останньої надії".

Одночасно п. 1 глави 6 розділу III Кодексу газорозподільних систем передбачено, що з урахуванням специфіки переміщення природного газу газорозподільною системою, що пов`язана з умовною нормативною герметичністю газопроводів, з`єднувальних деталей, арматури, компенсаторів, газового обладнання, інших приладів та обладнання (тобто стан, за якого можливий витік газу, що не може бути зафіксований органолептичним методом) та витоками газу під час технічного огляду чи обслуговування, поточного ремонту, заміни арматури, приладів, обладнання, устаткування, Оператор ГРМ укладає договір (договори) на закупівлю або постачання природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності.

Оператор ГРМ для покриття об`ємів (обсягів) втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу зобов`язаний мати укладений договір на постачання природного газу з постачальником, крім випадку закупівлі природного газу відповідно до положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. При цьому Оператор ГРМ не обмежений у праві здійснювати закупівлю природного газу у власника природного газу (у тому числі ГДП, ВБМ, оптового продавця) на загальних підставах та ринкових умовах (п. 4 глави 6 розділу III Кодексу газорозподільних систем).

При цьому згідно з п. 3 розділі VI Правил постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачу (за умови відсутності відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта) та оператору газорозподільної системи (за умови відсутності заборгованості перед постачальником "останньої надії") в таких випадках, зокрема: відсутність підтвердженої номінації та реномінації постачальника споживача, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником "останньої надії" відключення по об`єкту такого споживача (положення цього абзацу застосовується при постачанні природного газу побутовому споживачу, споживачу, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператору газорозподільної системи.

Системний аналіз вищенаведених законодавчих норм свідчить, що законодавством передбачається укладення постачальником "останньої надії" з оператором газорозподільної системи договору постачання газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності.

Заборгованість, стягнута рішенням Господарського суду Донецької області від 29.08.2024 у справі №905/749/24 за укладеним між сторонами Типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії", є заборгованістю за природний газ для покриття об`ємів (обсягів) виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ.

Одже, укладений між сторонами Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не суперечить положенням глави 6 розділу III Кодексу газорозподільних систем, чим спростовуються протилежні доводи ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".

З урахуванням наведеного, заборгованість, яка виникла між сторонами за Типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії" у спірних правовідносинах, підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1639-ІХ.

Доводи ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про те, що єдиною підставою для застосування Закону №1639-ХІ до договорів постачання природного газу постачальником "останньої надії" може бути постанова НКРЕКП про затвердження обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу, є безпідставними, оскільки зі змісту пояснень НКРЕКП від 06.08.2024 слідує, що обсяги перевищення, які затверджуються НКРЕКП, не містять розміру заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1639-ХІ; визначення і затвердження розміру такої заборгованості не належить до компетенції НКРЕКП та здійснюється відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1179 (на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків). Закон №1639-ІХ не містить вимоги щодо включення суб`єктів ринку природного газу до Реєстру за видами заборгованості та не передбачає відображення такої інформації в Реєстрі.

Розглянувши доводи заявника апеляційної скарги про те, що у виконавчому провадженні, зупинення виконавчих дій у якому є предметом скарги, стягувались, окрім іншого 3% річних та інфляційні нарахування, нараховані на основну заборгованість зокрема після 28.02.2022 і тому, скаржник (стягувач, апелянт) вважає, що дія Закону №1639-ІХ не поширюється на такі стягнення, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Зупинення вчинення виконавчих дій на час перебування ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" у Реєстрі підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до ст. 3 Закону №1639-ІХ є обмеженням, передбаченим Законом, дія якого поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у ст. 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру .

Як вже зазначалося, у розумінні ст. 1 вказаного Закону №1639-ІХ процедура врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу це заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення.

Відповідно до ст. 2 Закону (з урахуванням внесених змін Законом України №2479-ІХ від 29.07.2022), дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у ст. 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до реєстру.

Види заборгованості, які підлягають врегулюванню визначено в ст. 1 Закону №1639-ІХ. Закон визначає, що підлягає врегулюванню заборгованість постачальників природного газу за договорами купівлі-продажу (постачання) природного газу для постачання побутовим споживачам, у тому числі суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ або за прострочення її сплати, не сплачена станом на розрахункову дату.

За змістом ст. 6 Закону №1639-ІХ на заборгованість за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, яка підлягає врегулюванню відповідно до ст. 1 цього Закону, погашену до 31.12.2022, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до ст. 4 цього Закону, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до ст. 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню:

- за умови погашення основного боргу до 31.12.2022, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до ст. 4 цього Закону;

- за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Гарантії забезпечення прав та інтересів кредиторів визначені ст. 7 Закону №1639-ІХ, відповідно до якої НАК "Нафтогаз України", особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, особа, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, заборгованість перед якими (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість) підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, мають право на відшкодування з державного бюджету додаткових витрат на сплату процентів та інших витрат у зв`язку із запозиченням коштів з метою покриття касових розривів, що утворилися внаслідок врегулювання заборгованості відповідно до ст.ст. 5 - 6 цього Закону, в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Отже, наведеними положеннями Закону передбачений механізм урегулювання питань щодо основної заборгованості підприємств, включених до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, а також підстави та передумови для списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на цю ж заборгованість, учасниками такої процедури врегулювання, визначеними ст. 1 Закону №1639-ІХ.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.07.2024 у справі №921/366/23, від 12.12.2024 у справі №924/395/24 від 17.01.2025 у справі №925/958/22.

Верховний Суд у постанові від 12.12.2024 у справі №924/395/24 зазначив, що за умови перебування товариства в Реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, та віднесення суми основного боргу за наказом до передбаченої Законом №1639-ІХ та ініційованої боржником процедури врегулювання, у приватного виконавця відповідно до положень п. 15 ч. 1 ст. 34 та ч. 4 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" був наявний обов`язок зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому проваджені з виконання наказу також і в частині пені, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на основну заборгованість, і зняти арешт з майна та грошових коштів боржника у відповідній частині.

При цьому, у вищевказаній справі №924/395/24 пеню, інфляційні нарахування, проценти річних було стягнуто за період після 01.03.2022, і в цій частині приватного виконавця було зобов`язано зупинити вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню та зняти арешт з майна та коштів, розміщених на розрахункових рахунках в банківських установах.

Також судова колегія звертається до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 09.04.2024 у справі №910/16181/18, зокрема: "Верховний Суд виходить з міркувань, що держава, визнаючи неможливість підприємств паливно-енергетичного комплексу забезпечити свої розрахунки, із прийняттям Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" вчиняє дії, спрямовані на врегулювання такої заборгованості, зокрема, шляхом проведення взаєморозрахунків за рахунок видатків державного бюджету, реструктуризації заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування та списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування".

Колегія суддів зазначає, що приватний виконавець не є учасником процедури врегулювання заборгованості, визначеної Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", і відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" у приватного виконавця виник обов`язок зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 13.11.2024 у справі №905/749/24.

Отже, з урахуванням наведених положень законодавства та висновків Верховного Суду, колегія суддів вважає, що за умови перебування ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" в Реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, та віднесення суми основного боргу за наказом Господарського суду Донецької області від 13.11.2024 у справі №905/749/24 до передбаченої Законом №1639-ІХ та ініційованої боржником процедури врегулювання, у приватного виконавця відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 34 та ч. 4 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" був наявний обов`язок зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому проваджені з виконання наказу також і в частині пені, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на основну заборгованість.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.01.2025 у справі №924/396/24.

З положень ст. 6 Закону №1639-ІХ слідує, що списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування є складовою процедури врегулювання заборгованості. Саме лише включення боржника до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості не є безумовною підставою для списання 3% річних, інфляційних втрат та неустойки. В той же час, як саме списання так і відмова у ньому, можуть бути вчинені лише в результаті реалізації усього механізму врегулювання заборгованості учасниками цієї процедури. При цьому, ні приватний виконавець, ні суд не являючись учасниками процедури врегулювання заборгованості не вправі приймати рішення щодо наявності/відсутності умов для списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, в ході процедури врегулювання заборгованості, яка ще не завершилася.

Таким чином, на момент звернення ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" до державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із листом (заявою) від 22.02.2025 були наявні дві обов`язкові обставини для зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №77285782, передбачені п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", наявність яких мав перевірити державний виконавець, а саме:

- сума, що стягується за наказом Господарського суду Донецької області від 13.11.2024 у справі №905/749/24 підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу ";

- перебування боржника - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" в Реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Додані боржником до заяви (повідомлення) про наявність обставин для зупинення виконавчих дій документи давали змогу встановити державному виконавцю наявність зазначених вище двох необхідних умов для зупинення виконавчого провадження: документи

Постанова НКРЕКП №1739 від 20.12.2022 про включення ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" до реєстру є чинною та продовжує діяти, боржника із відповідного реєстру не було виключено, взаєморозрахунки відповідно до Закону №1639-ІХ не проведено, у зв`язку із чим процедура врегулювання заборгованості згідно цього Закону не завершена та станом на цей час є діючою.

За наведеного у сукупності Східний апеляційний господарський суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що сума заборгованості, присуджена до стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" на користь ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" рішенням Господарського суду Донецької області від 29.08.2024 по даній справі, не підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Доводи апеляційної скарги про те, що боржником не було надано НКРЕКП для включення до Реєстру довідку про включення заборгованості перед ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", присуджену до стягнення рішенням у даній справі, апеляційний господарський суд відхиляє, оскільки повноту поданих документів та наявність підстав для включення підприємства до Реєстру перевіряє Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а не державний виконавець або суд. За наслідками перевірки поданих документів Комісія приймає рішення про включення або про відмову у включенні до Реєстру.

Предметом даного судового розгляду є скарга стягувача на дії державного виконавця та перевірка дотримання ним приписів законодавства, які регламентують його діяльність у спірних правовідносинах, а не вирішення питання щодо повноти поданих до Комісії документів для включення ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" до Реєстру.

Не належить до компетенції НКРЕКП також визначення і затвердження розміру заборгованості, що підлягає врегулюванню, оскільки вказана процедура здійснюється відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1179 на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків.

Державний виконавець при винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №77285782 від 25.02.2025 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 06.11.2024 №905/749/24 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що суд першої інстанції надав правильну оцінку встановленим обставинам та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги стягувача на дії державного виконавця. Доводи апеляційної скарги ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" не спростовують наведених висновків суду, та фактично зводяться до переоцінки обставин, встановлених місцевим судом, яким надана належна правова оцінка.

Таким чином доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законної та обґрунтованої ухвали місцевого господарського суду апеляційний господарський суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, Східний апеляційний господарський суд зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, викладені в оскаржуваній ухвалі висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Донецької області від 27.03.2025 у справі №905/749/24 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.03.2025 у справі №905/749/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.05.2025.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін