22.05.2025Справа № 910/2521/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Білошицької А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління "Енергоюжспецстрой" від 8 травня 2025 року про ухвалення додаткового рішення в справі № 910/2521/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління "Енергоюжспецстрой" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні позивача, - Акціонерне товариство "РВС Банк"; на стороні відповідача, - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк", про стягнення 122 471,97 грн,
за участю представників:
позивача: не з`явився;
відповідача: Колток О.М.;
третіх осіб: не з`явились;
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 4 березня 2025 року було відкрито провадження у справі № 910/2521/25 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання). Цією ж ухвалою суду клопотання Товариства про залучення до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору задоволено, залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні позивача, - Акціонерне товариство "РВС Банк" (далі - АТ "РВС Банк"); на стороні відповідача, - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - Банк), а також встановлено третім особам строк для подання пояснень по суті спору - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 5 травня 2025 року позов Товариства задоволено, стягнуто з Оператора на користь позивача 106 862,21 грн основної заборгованості, 2 813,02 грн трьох процентів річних, 12 796,74 грн інфляційних втрат та 2 422,40 грн судового збору. У задоволенні клопотання позивача про нарахування в рішенні трьох процентів річних до моменту виконання рішення було відмовлено.

8 травня 2025 року через систему "Електронний суд" від Товариства надійшла заява від цієї ж дати, у якій останнє просило суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з Оператора 15 000,00 грн витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом даної справи. У цій же заяві позивач просив розглядати дану заяву без участі його представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 травня 2025 року вказану заяву Товариства призначено до розгляду в судовому засіданні на 22 травня 2025 року.

14 травня 2025 року через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення від 13 травня 2025 року вих. № ТОВВИХ-25-7618 на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких Оператор просив відмовити в задоволенні вказаної заяви, а в разі, якщо суд прийме рішення про задоволення відповідної заяви, - зменшити витрати на професійну правничу допомогу позивача на 99%. На думку відповідача, заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу є надмірними з огляду на майновий стан Оператора, ціну позову та незначний рівень складності справи, про що свідчить її розгляд судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

У судовому засіданні 22 травня 2025 року представник відповідача проти задоволення заяви позивача заперечував, вказував, що заявлений розмір витрат, на його думку, є неспівмірним зі складністю справи, є значно завищеним та не відповідає обсягу наданої правничої допомоги.

Позивач та треті особи явку свої уповноважених представників у призначене засідання не забезпечили, хоча про дату, час та місце його проведення були повідомлені в установленому законом порядку.

За приписами статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 травня 2024 року між адвокатом Мироненком Станіславом Станіславовичем (далі - Адвокат) та Товариством укладено договір № 23/1 про надання правової допомоги (юридичних послуг), відповідно до умов якого адвокат приймає доручення від клієнта здійснити у встановлені строки та на умовах, визначених цим правочином, надання правової допомоги у всіх справах, судах будь-якої інстанції, територіальності та юрисдикції, а також в органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях, незалежно від форми власності та підпорядкування, з метою досягнення бажаного правового результату клієнта.

Зазначений договір підписаний Адвокатом та уповноваженим представником позивача, а також скріплений їх печатками.

За умовами пунктів 1.2.- 1.3. договору подальші доручення на вчинення юридичних дій в інтересах клієнта оформляється додатковою угодою. За виконання даного договору адвокату сплачується гонорар у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до пунктів 4.1. та 4.2. вказаного правочину за його виконання клієнт сплачує адвокату гонорар. Розмір гонорару та його сплата засвідчується додатком до цього договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до підписання кінцевого акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) (пункт 3.1. договору).

У додатковій угоді (додатку) від 19 лютого 2025 року до договору сторони погодили обсяг послуг адвоката, що мають бути надані Товариству, а також їх загальну вартість - 15 000,00 грн.

Судом встановлено, що 26 лютого 2025 року між Товариством і Адвокатом підписано акт наданих послуг, за яким Адвокат надав, а клієнт прийняв послуги зі складання позовної заяви про стягнення спірних грошових коштів основного боргу в розмірі 106 862,21 грн, що включають в себе: аналіз наданих документів (доказів), здійснення розрахунку похідних вимог, безпосереднє складання позовної заяви, подання позовної заяви до суду через систему "Електронний суд". Загальна вартість вказаних послуг становить 15 000,00 грн. Зазначений акт підписаний сторонами без заперечень і зауважень Товариства щодо обсягу та якості наданих Адвокатом послуг.

На виконання умов договору адвокат виставив Товариству рахунок на оплату наданих ним послуг від 26 лютого 2025 року № 01/260225. Копії вказаного рахунку та акта наданих послуг наявні в матеріалах цієї справи.

На підтвердження того, що Мироненко С.С. є адвокатом, у матеріалах справи містяться копії: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 28 березня 2017 року серії ПТ № 1657 та ордера від 16 липня 2024 року серії АХ № 1198239, - що підтверджують повноваження вказаного адвоката на представництво інтересів Товариства в суді.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами частин 5 та 6 статті 126 ГПК України в разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Верховного Суду в складі суддів Касаційного господарського суду: від 3 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19, від 22 листопада 2019 року в справі № 910/906/18.

Судом враховано, що відповідач не подав в установленому законом порядку жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі.

У своїх запереченнях від 13 травня 2025 року Оператор вказував на необґрунтованість заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

За частиною 3 статті 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частиною 5 статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із цим, відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини 1 статті 163 ГПК України).

Оскільки ціна позову в даній справі становить 122 471,97 грн і заявлений розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн складає лише 12% від вказаної суми, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів Оператора про непропорційність розміру таких судових витрат.

Також у контексті розподілу витрат позивача на правничу допомогу суд відхиляє посилання відповідача про віднесення його до підприємств критичної інфраструктури та складне матеріальне становище, оскільки згідно з частиною 6 статті 129 ГПК України вказані обставини не стосуються критеріїв співмірності витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги повне задоволення пред`явлених Товариством позовних вимог до Оператора, складність справи, розумну необхідність судових витрат для розгляду даної справи в суді, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, а також необґрунтованість клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд вважає за необхідне задовольнити заявлену суму витрат Товариства на професійну правничу допомогу в справі № 910/2521/25 у розмірі 15 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, місто Київ, проспект Любомира Гузара, будинок 44; ідентифікаційний код 42795490) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління "Енергоюжспецстрой" (61022, місто Харків, проспект Правди, будинок 10, кімната 27-Е; ідентифікаційний код 32951760) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту додаткового рішення: 27 травня 2025 року.

СуддяЄ.В. Павленко