УХВАЛА

попереднього засідання

м. Київ

14.05.2025Справа № 910/250/25
За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Мандичев Д.В.

Представники учасників: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги п`ятої Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 13.01.2025 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 14.02.2025.

10.02.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.02.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за номером 75317 від 17.02.2025р. Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Бігдана Олексія Антоновича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1106 від 11.06.2013). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 09.04.2025.

12.03.2025 до суду надійшло повідомлення по справі від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

19.03.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення по справі від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

20.03.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" з грошовими вимогами до боржника на суму 13 459,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2025 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" про визнання кредитором боржника на суму 13 459,50 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 09.04.2025.

24.03.2025 до суду надійшло повідомлення по справі від Головного управління ДПС у м. Києві.

01.04.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення боржника про розгляд заявлених грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1

07.04.2025 до суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією про долучення до матеріалів справи звіту про перевірку декларацій про майновий стан боржника.

08.04.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Бігдана О.А.

09.04.2025 до суду надійшла відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» на повідомлення боржника про результати розгляду заявлених товариством грошових вимог до ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 відкладено попереднє засідання на 14.05.2025.

28.04.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення керуючого реструктуризацією щодо грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр".

09.05.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення боржника.

У відповідності до ч.1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду,зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановленої ухвали; дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Статтею 133 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

У судовому засіданні, що відбулось 14.05.2025, судом розглянуто заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника.

Так, за наслідками дослідження заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника, визнанню кредитором фізичної особи ОСОБА_1 підлягає:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект центр"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" звернулося до суду з заявою кредитора боржника на суму 13 459,50 грн. в строк, встановлений ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (документ сформовано в системі "Електронний суд" 19.03.2025))

Із поданої заяви слідує, що 03.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс», як Позикодавцем, та ОСОБА_1 , як Позичальником, укладено кредитний договір № -157544, відповідно п.2.1. якого Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а Позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути Кредит та сплатити плату за користування Кредитом, у вигляді нарахованих на Суму кредиту процентів, за фактичний строк користування Кредитом у порядку встановленому цим Договором.

Пункт 1.19 Договору визначає, що строк дії Договору позики - час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до цього Договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору Кредит надається в загальному розмірі (Сума кредиту): 3 500,00 грн.

Згідно з п. 2.3. Договору Строк період користування кредитними коштами складає 20 (днів) та починається з 03.12.2021 року та закінчується 23.12.2021 року (включно).

У пункті 2.5. Договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору).

У листі від 11.03.2025 № 2873_20 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» про те, що згідно з укладеним між ними договором на переках коштів ФК-П-20/08-08 від 20.08.2020 успішно перераховано 03.12.2021 кошти на платіжну картку клієнта НОМЕР_2 на суму 3 500,00 грн.

Як слідує з розрахунку заборгованості станом на 07.03.2023 заборгованість боржника перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» складає 3 500,00 грн. за тілом кредиту, 1 360,00 грн. за процентами, що нараховані до 23.12.2021 року.

07.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс», як Кредитором, та ТОВ «Коллект центр», як Новим кредитором, укладено Договір відступлення права вимоги № 07/03/23, відповідно до якого Кредитор у порядку в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Кредитору, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Кредитора до боржників, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язків Боржників, за Договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Відповідно до пункту 5.4 Договору з моменту відступлення (передачі) Кредитором Новому кредитору Прав вимоги, Новий кредитор є таким, що замінив Кредитора у правовідносинах з Боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) Прав вимоги та мають відношення до Прав вимоги. До Нового кредитора переходять права Кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, Новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 ЦК України) за Договорами позики (у тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені Кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів позики.

Також, 07.03.2023 сторонами підписано акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором відступлення права вимоги від 07.03.2023 № 07/03/23.

Згідно з Реєстром Боржників під пунктом 438 до ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором № -157544, за яким борг за тілом кредиту складає 3 500,00 грн. та 1 360,00 грн. за процентами.

Отже, відповідно до заяви кредитора ТОВ «Коллект центр» просило визнати вимоги до боржника на суму 13 459,50 грн., з яких: 3 500,00 грн. - борг за тілом кредиту, 1 360,00 грн. -проценти станом на 07.03.2023, 8 599,50 грн. - за проценти, нараховані за період із 23.12.2021 до 23.02.2022 року.

У запереченнях на заяву кредитора боржник зазначила, що не отримувала жодних повідомлень про відступлення права вимоги на користь ТОВ «Коллект центр». При цьому, до матеріалів справи не надано первинних бухгалтерських документів, що підтверджують наявність заборгованості, розрахунок станом на 11.03.2025 не містить підпису та печатки уповноваженої особи. До того ж, відповідно до розрахунку станом на 11.03.2025 відсоткова ставка складає 3,9%, проте в п.п. 9.13 Договору зазначено, що за користування грошовими коштами у строк передбачений п.п. 2.3 договору встановлюється процентна ставка в розмірі 702% річних, строк періоду користування кредитними коштами складає 20 днів. Крім того, ТОВ «Коллект центр» не надало жодних доказів щодо ліцензування та реєстрацію особи - надавача фінансових послуг, зокрема послуг факторингу.

Керуючий реструктризацією у повідомленні про розгляд заяви кредитора також зауважив, що кредитором нараховано відсотки саме за користування кредитом боржником за період поза межами строку кредитування, а не відсотки в якості відповідальності за прострочення повернення коштів. До того ж, відсутні правові підстави для нарахування новим кредитором відсотків за користування кредитом за період до укладення договору відступлення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (стаття 517 ЦК України).

Водночас, згідно з частиною 2 статті 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Отже, відсутність повідомлення боржника про відступлення права вимоги за Договором № -157544 на підставі Договору відступлення права вимоги від 07.03.2023 № 07/03/23 не свідчить про можливість невиконання боржником своїх боргових зобов`язань.

Також судом ураховані доводи боржника про те, що фактично Договір відступлення права вимоги від 07.03.2023 № 07/03/23 є договором факторингом, а не відступлення права вимоги.

Висновок щодо розмежування договорів відступлення права вимоги (цесії) та договорів факторингу викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №909/968/16, в якій суд зазначив, що під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Цивільний кодекс України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (стаття 515 ЦК України).

При цьому відступлення права вимоги та договір факторингу можуть мати схожі умови, проте їх правова природа, предмет та мета укладення суттєво відрізняються (п. 49 постанови ВП ВС від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18), а правова природа відповідного договору незалежно від його назви та визначається, виходячи зі змісту прав та обов`язків сторін договору (п. 9.5 постанови ВП ВС від 07 вересня 2022 року у справі № 910/16579/20).

Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно із ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом є надання фінансової послуги за плату; 2) мета полягає у наданні фактором й отриманні клієнтом фінансової послуги; 3) зобов`язання, в якому клієнт відступає право вимоги, може бути тільки грошовим; 4) такий договір має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, але й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 5) укладається тільки у письмовій формі та має містити визначені Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" умови.

Так, якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору притаманні як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати укладений Договір відступлення права вимоги від 07.03.2023 № 07/03/23 договором факторингу, та зазначений договір не визнаний судом недійсним у встановленому законом порядку.

Отже, на підставі Договору відступлення права вимоги від 07.03.2023 № 07/03/23 права вимоги до боржника за Договором від 03.12.2021 № -157544 перейшли до ТОВ «Коллект центр».

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, окрім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Боржник звернувся до банку для відкриття поточного рахунку, отримання кредиту для придбання товару, отримання платіжної картки та встановлення кредитного ліміту за рахунком.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Факт видачі боржнику кредитних коштів підтверджується наявними у справі доказами, при цьому відомості про кредитора ТОВ «Коллект центр» та суму боргу за отриманим кредитом містяться у доданому до заяви про відкриття провадження про неплатоспроможність ОСОБА_1 Плану реструктуризації боргів боржника (за підписом боржника), у Кредитному звіті станом на 29.11.2024, складеному Українським бюро кредитних історій.

Проте, доказів що свідчили б про виконання боржником обумовлених зобов`язань за кредитом, зокрема, повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами матеріали справи не містять.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 акцентувала увагу на тому, що для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Пункт 2.7 Договору передбачає, що плата за користування Кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів користування Кредитом, визначену у п.п.2.3 цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування Суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства.

Відповідно до пункту 9.6 Договору сторони домовилися, що після закінчення Строку дії цього Договору, проценти за користування Кредитом можуть бути нараховані Товариством згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, на всю суму боргу та встановлюються в розмірі 1 404 % річних та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної Вимоги Позикодавця Позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти Позичальника.

У пункті 9.13 Договору вказано, що за користування наданими за цим Договором грошовими коштами у строк, передбачений п.п. 2.3 цього Договору, встановлюється процентна ставка у розмірі 702 % річних (або 1,95 % за 1 день користування грошовими коштами).

Таким чином, нарахування процентів у розмірі 3,9 % у день (1 404 % річних) здійснено відповідно до умов договору, зокрема, пунктів 2.7, 9.6 та законодавства України, у зв`язку з чим заперечення боржника щодо можливості нарахування процентів лише за період 20 днів (строк період користування кредитними коштами) є безпідставним.

За арифметичним перерахунком суду, нараховані 1 360,00 грн. 702 % річних за період із 04.12.2021 до 23.12.2021, та 8 599,50 грн. 1 404 % річних, нарахованих за період із 23.12.2021 до 23.02.2022 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ураховуючи викладене в сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" кредитором боржника на суму 13 459,50 грн. - вимоги другої черги

Поряд з вищеописаною заборгованістю підлягають включенню судові витрати кредитора в розмірі 4 844,80 грн.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне закінчити попереднє засідання.

Керуючись ст. ст. 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредитором у справі № 910/250/25 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 :

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" з грошовими вимогами на суму 18 304,30грн., з яких: 4 844,80 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 13 459,50 грн. - вимоги другої черги.

2. Зобов`язати керуючого реструктуризацією сформувати реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

3. Встановити дату проведення зборів кредиторів: 24.05.2025.

4. Керуючому реструктуризацією боргів боржника у строк до 27.06.2025подати до Господарського суду м. Києва план реструктуризації боргів боржника.

5. Визначити дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 09.07.2025 о 11:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 7.

6. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повну ухвалу складено 22.05.2025

Суддя Д.В. Мандичев