ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

12 травня 2025 року Справа № 915/534/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М. при секретарі судового засідання Артьомові І. І., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087 ()

до відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 )

про стягнення коштів у розмірі 760 194, 14 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Нестрижена С. Б.

від відповідачів: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить суд:

1. Стягнути солідарно з відповідача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 заборгованість за Договором № 64/2022/ООД-МСБ-НВКЛ від 19 січня 2022р. в загальному розмірі: 760 194, 14 грн., з яких:

- заборгованість по кредиту - 720 092, 74 грн.

- заборгованість по процентах - 6 470, 18 грн.

- заборгованість по процентах поточна (компенсація ФРП) - 33 631, 22 грн.

на користь АБ «УКРГАЗБАНК».

2. Стягнути солідарно з відповідача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 судовий збір в розмірі: 11 402, 91 грн. по 5 701, 46 грн. з кожного на користь АБ «УКРГАЗБАНК».

Підставою позову позивачем зазначено обставини невиконання позичальником ТОВ "Торговий дім "Югелеватор" умов укладеного між ПАТ "УКРГАЗБАНК" та ТОВ «Торговий дім «Югелеватор» договору № 64/2022/ООД-МСБ-НВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9» в АБ «УКРГАЗБАНК» від 19.01.2022 року, а саме зобов`язань щодо повернення кредитних коштів з урахуванням нарахованих процентів, строк виконання (строк дострокового погашення кредиту) якого настав, у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство ТОВ "Торговий дім "Югелеватор" (справа № 915/527/24).

Позивач зазначає, що підставою пред`явлення позовних вимог до відповідачів, як солідарних боржників, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є наявність укладених договорів поруки, а саме:

- договір поруки № 64/2022/ООД-МСБ-НВКЛ-П1 від 19.01.2022, укладений між кредитором, ОСОБА_1 (поручитель-1) та позичальником;

- договір поруки № 64/2022/ООД-МСБ-НВКЛ-П2 від 19.01.2022 укладений між кредитором, ОСОБА_2 (поручитель-2) та позичальником.

Враховуючи, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором № 64/2022/ООД-МСБ-НВКЛ від 19.01.2022 між Банком та поручителями були укладені договори поруки, Банк звернувся до суду із даним позовом про стягнення солідарно заборгованості з відповідачів (поручителів) як солідарних боржників.

Позовні вимоги обґрунтовано приписами ст. 525, 526, 530, 543, 546, 553, 554, 610, 612, 638, 1050, 1054 ЦК України, п. 57, 59, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, судовою практикою та умовами договорів.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі на 12.05.2025.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.04.2025 зобов`язано Міністерство соціальної політики України, вул. Еспланадна, 8/10, м. Київ, 01601 надати суду відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо перебування на обліку (реєстрації): фізичної особи ОСОБА_1 ; фізичної особи Дехтяренка Олександра Сергійовича.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, від 23.07.2024 №469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, № 26/2025 від 14.01.2025, №235/2025 від 15.04.2025 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

В підготовче засідання 12.05.2025 відповідачі не з`явились, повноважних представників не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином шляхом надіслання ухвали суду на поштові адреси відповідачів.

Так, копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 09.04.2025 про відкриття провадження у справі, направлені на поштові адреси відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , повернуто до суду поштовою установою із відміткою причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Станом на дату проведення підготовчого засідання жодних заяв, клопотань від учасників судового процесу на адресу суду не надходило.

В підготовчому засіданні 12.05.2025 судом відповідно до ст. 233 ГПК України оголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвали.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлені підрозділи юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до відомостей з ЄДРЮОФОПГФ за пошуковим запитом код 36622831 міститься інформація про реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дом Югелеватор, вул. Айвазовського, буд. 19/1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54052 (). Станом на 12.05.2025 в Реєстрі міститься запис про порушення справи про банкрутство, повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство юридичної особи від 02.08.2024 № 915/527/24.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.08.2024 у справі № 915/527/24 відкрито провадження у справі № 915/527/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дом Югелеватор (54052, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд. 19/1, ідентифікаційний код 36622831). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

02.08.2024 здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Югелеватор" () на підставі ухвали Господарського суду Миколаївської області від 01.08.2024 у справі № 915/527/24 (номер та дата публікації на сайті ВГСУ: 73768 від 02.08.2024).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження або позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства для цілей цього Кодексу терміни вживаються в такому значенні:

- боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав;

- грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач має право в позовній заяві заявити мотивоване клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства у разі якщо господарський суд, розглядаючи в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спір про стягнення з боржника грошових коштів, встановить, що позивачем у такому спорі подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами до боржника, господарський суд залишає такий позов без розгляду.

Відповідно до ч. 13 ст. 30 ГПК України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року по справі № 607/6254/15-ц).

Розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 28.01.2020 у справі № 50/311-б).

Частиною другою статті 7 КУзПБ передбачено концентрацію розгляду господарським судом у межах справи про банкрутство всіх майнових спорів за участю боржника незалежно від того, якою стороною спору він є (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2023 у справі № 640/26320/20).

КУзПБ, застосувавши принцип концентрації у справі про банкрутство ряду майнових та немайнових спорів, розширив підсудність господарському суду спорів, які виникають у відносинах неплатоспроможності боржника та які раніше розглядалися судами інших юрисдикцій (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2023 у справі № 640/26320/20).

Враховуючи вищевикладене, за приписами ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Імперативний припис частини третьої статті 7 КУзПБ про передачу справи, стороною якої є боржник, до суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, підлягає реалізації в порядку статті 31 ГПК України невідкладно, після отримання судом, що розглядає справу позовного провадження, інформації про відкриття провадження у справі про банкрутство сторони у спорі (постанова КГС ВС від 01.04.2022 у справі № 925/162/20 (711/6697/19)).

Визначення в позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) повинне відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом (постанова ВП ВС від 04.07.2023 року у справі № 686/20282/21).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач, тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (постанови ВП ВС від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17, від 09.02.2021 у справі № 635/4741/17).

Належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріальних правовідносин, тобто особа, за рахунок якої можна задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (постанова ВП ВС від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20).

Верховний Суд наголошує на відмінностях між цими поняттями "предмет спору" та "предмет позову". Зокрема, предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем (постанова КГС ВС від 16.09.2021 у справі № 909/243/18).

Подібна права позиція щодо визначення предмету спору викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 916/542/18, від 01.08.2019 у справі № 916/1743/18.

Предметом спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Як предметом позову, у свою чергу, розуміють певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення (ухвала ВП ВС від 10.01.2024 у справі № 916/1042/22).

Судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2022 між ПАТ "УКРГАЗБАНК" (банк, кредитор) та ТОВ «Торговий дом «Югелеватор» () (позичальник) укладено договір № 64/2022/ООД-МСБ-НВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9» в АБ «УКРГАЗБАНК» від 19.01.2022 року.

В подальшому, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, було укладено наступні договори поруки, а саме: договір поруки № 64/2022/ООД-МСБ-НВКЛ-П1 від 19.01.2022, укладений між кредитором, ОСОБА_1 (поручитель-1) та позичальником; договір поруки № 64/2022/ООД-МСБ-НВКЛ-П2 від 19.01.2022 укладений між кредитором, ОСОБА_2 (поручитель-2) та позичальником.

В зв`язку з невиконанням позичальником ТОВ «Торговий дом «Югелеватор» (боржник у процедурі банкрутства) умов кредитного договору, позивач (банк) звернувся до суду із даним позовом про стягнення в солідарному порядку заборгованості, яка виникла за кредитним договором (тіло кредиту та нараховані проценти).

В позовній заяві Банк зазначив, що неповернення відповідачами 1, 2 / поручителями 1, 2 кредиту є порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, договорами поруки 1, 2. Банк також зазначив, що в силу ч. 3 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

В якості підстави звернення до суду з позовом, позивачем зазначено про невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором та настання строку дострокового погашення кредиту за договором № 64/2022/ООД-МСБ-НВКЛ від 19.01.2022, у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство ТОВ "Торговий дім "Югелеватор" (справа № 915/527/24).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спір у даній справі виник з підстав невиконання позичальником (боржник у процедурі банкрутства) умов кредитного договору, у зв`язку з чим банк звернувся до суду із даним позовом про стягнення в солідарному порядку заборгованості з поручителів за договорами поруки, які укладені з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. Отже, в предмет доказування у даній справі входять обставини щодо встановлення / спростування фактів укладення кредитного договору, невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, строку настання обов`язку з повернення кредиту, розміру заборгованості, а також наявності (виникнення) обов`язку в поручителів сплатити заборгованість та, як наслідок, невиконання вказаного обов`язку. Отже, предметом спору у даній справі є як невиконання умов кредитного договору, так і невиконання умов договорів поруки, тобто встановлення / спростування обставин, з приводу яких виник спір. Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник. В даному випадку боржник ТОВ "Торговий дім "Югелеватор" є стороною кредитного договору, невиконання грошових зобов`язань за яким є предметом спору у даній справі, оскільки вирішення питання щодо наявності підстав для стягнення в солідарному порядку з поручителів заборгованості за договорами поруки залежить від встановлення факту виконання / невиконання основного зобов`язання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для передачі матеріалів справи № 915/534/25 вказаної справи головуючому судді Господарського суду Миколаївської області, в провадженні якого перебуває справа № 915/527/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ "ЮГЕЛЕВАТОР" (), для розгляду спору в межах цієї справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 31, 232-235, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Передати матеріали справи № 915/534/25 головуючому судді Господарського суду Миколаївської області, в провадженні якого перебуває справа № 915/527/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "ЮГЕЛЕВАТОР" (), для розгляду спору в межах цієї справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 254-259 ГПК України.

Повну ухвалу складено та підписано 27.05.2025

Суддя Е. М. Олейняш