Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Рогач Л. І.,
секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут"
про розподіл судових витрат
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут"
до Державного підприємства "Гарантований покупець",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кабінет Міністрів України,
про стягнення коштів,
за участю: відповідача Франюк А. В. (адвокат)
1. Фактичні обставини
1.1 Постановою Верховного Суду від 09.04.2025 касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 закрито. Касаційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 залишено без задоволення, а додаткову постанову - без змін.
2. Підстави прийняття додаткової постанови
2.1 14.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" звернулося із заявою про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у розмірі 100 000 грн. До заяви додав довіреність та акт прийому-передачі наданих послуг у сфері адвокатської діяльності на суму 100 000 грн.
2.2 07.05.2025 до Верховного Суду надійшли матеріали справи.
2.3 14.05.2025 Державне підприємство "Гарантований покупець" подало заперечення на заяву, в яких просить відмовити в покладенні витрат у повному обсязі або обмежити розмір компенсації до 1 гривні. Відповідач зазначив, що позивач порушив строки подання доказів до закінчення судових дебатів у суді першої інстанції, а саме договору про надання правничої допомоги від 20.11.2023. Крім того, заявлена сума до стягнення є неспівмірною із обсягом роботи та витраченим часом адвоката, а надані документи не містять розрахунку погодинної вартості, витраченого адвокатом часу та доказів оплати грошових коштів за надання правової допомоги. При цьому заявлена сума фактично дорівнює середньомісячній роботі професійного адвоката в країні більше ніж за 3 календарних місяці.
3. Позиція Верховного Суду
3.1 Положеннями пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
3.2 Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
3.3 При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
3.4 Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95).
3.5 Представництво інтересів позивача в суді касаційної інстанції здійснював адвокат Боричевський Вадим Михайлович, повноваження якого підтверджуються довіреністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" від 01.01.2025 № 203, а також договором про надання послуг у сфері адвокатської діяльності від 20.11.2023 № 20/11, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" та Адвокатським об`єднанням "Є-Фактум".
3.6 Сторони узгодили, що для надання правової допомоги замовнику виконавець призначає, зокрема, адвоката Боричевського Вадима Михайловича.
3.7 За умовами пункту 4.1 договору вартість надання виконавцем правової допомоги замовнику за здійснення всіх необхідних дій в інтересах замовника з метою забезпечення захисту прав і законних інтересів замовника у господарській справі, зазначеній у цьому договорі, зокрема, у суді касаційної інстанції - 100 000 грн, без ПДВ, незалежно від кількості та обсягу складених процесуальних документів та незалежно від результату розгляду справи у судах.
3.8 Із наданого акта вбачається, що адвокатське об`єднання надало, а позивач прийняв послуги у сфері адвокатської діяльності загальною вартістю 100 000 грн, зокрема: підготовка та надіслання відзиву на касаційну скаргу та забезпечення участі у судовому засіданні.
3.9 При цьому у відзиві на касаційну скаргу позивач зазначив, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у суді касаційної інстанції становить 50 000 грн і докази розміру витрат будуть надані у встановлені процесуальним кодексом строки, а на виконання вимог частини 8 статті 129 ГПК України у судовому засіданні 09.04.2025 позивач зробив відповідну заяву.
3.10 Згідно частини 6 статті 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
3.11 Враховуючи, що сторона у справі не довела, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, Суд вважає за необхідне відмовити заявнику у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення.
3.12 При цьому відповідно до частини 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
3.13 Колегія суддів не погоджується із запереченнями відповідача, в яких останній просить повністю відмовити позивачу в поданій заяві, оскільки у касаційній скарзі на судові рішення по суті відповідач, обґрунтовуючи свої вимоги виключними випадками касаційного скарження, передбаченими положеннями пунктами 1, 2, 4 частини 2 статті 287 ГПК України, у спорі щодо неналежного виконання зобов`язання зі сплати наданих послуг за договором із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів, навів три постанови Верховного Суду, які суди не врахували, навів підстави для відступлення від висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах, а позивач, скориставшись своїм правом, частково проаналізував та зазначив обґрунтування на спростування правової позиції відповідача. При цьому адвокат позивача також брав участь у судовому засіданні в суді касаційної інстанції.
3.14 Щодо посилань відповідача на порушення строків подання договору про надання правничої допомоги від 20.11.2023 колегія суддів зазначає, що такий договір був прийнятий судом апеляційної інстанції, а тому у суду касаційної інстанції відсутні правові підстави для відмови у задоволенні заяви позивача з цих підстав.
3.15 Врахувавши конкретні обставини цієї справи, проаналізувавши поданий позивачем відзив, а також необґрунтоване нічим посилання відповідача на зменшення суми до стягнення у розмірі 1 гривні, Суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір судових витрат, понесених в суді касаційної інстанції, підлягає зменшенню до 20 000 грн.
3.16 Відповідно до частини 1 статті 327 ГПК України видачу наказу має здійснити суд, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Керуючись статтями 126, 129, 244 ГПК України,
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Г. М. Мачульський
Судді Є. В. Краснов