ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2025м. ДніпроСправа № 910/1288/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", м. Київ

про стягнення 41 055,28 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення 41 055,28 грн., що складають суму неустойки в розмірі подвійної орендної плати за договором оренди нерухомого майна № ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч від 24.07.2019.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 24.07.2024 строк дії спірного договору оренди нерухомого майна закінчився, проте, відповідачем орендоване майно не повернуто, неустойка в розмірі подвійної орендної плати за загальний період з 24.07.2024 по 30.11.2024 сплачується не в повному обсязі.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що його підприємством сплачено неустойку за спірним договором у загальному розмірі 506 750,64 грн., що не заперечується позивачем. Разом з тим, донарахування позивачем неустойки (на підставі пунктів 3.2., 3.3. договору оренди нерухомого майна) у розмірі 41 055,28 грн. є безпідставним з огляду на те, що вказані пункти договору щодо коригування орендної плати на індекс інфляції та збільшення орендної плати щороку на 5% після припинення дії договору не застосовуються.

Так, за твердженням ТОВ "Лемтранс", до правовідносин сторін щодо відповідальності орендаря за невиконання обов`язку з повернення об`єкта оренди після припинення договору підлягають застосування положення частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України, а не положення договору оренди, чинність умов якого припинено у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

14.04.2025 від позивача через систему "Електронний суд" до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній, зокрема, посилається на судову практику та зазначає, що Верховним Судом у постанові від 15.11.2023 у справі № 916/3351/22 виснувано, що "…для вирішення спору в частині нарахування неустойки на підставі частини 2 статті 785 ЦК судам необхідно було дослідити, чи врегульовано порядок нарахування цієї неустойки та її розмір умовами укладеного між сторонами договору оренди (з урахуванням змін і доповнень), і тільки в разі встановлення відсутності такого врегулювання, застосувати положення чинного законодавства з відповідного питання".

Отже, на думку позивача, застосування щомісячного коригування на індекс інфляції та щорічного збільшення на 5% при нарахуванні неустойки, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України, є правомірним, якщо це випливає з умов договору.

Вказує АТ "Українська залізниця" і про те, що договором оренди нерухомого майна від 24.07.2019 року № ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч передбачено як щомісячне коригування орендної плати на індекс інфляції, так і щорічне збільшення орендної плати на 5%, з огляду на що робить їх обов`язковими для застосування, оскільки, якщо припустити, що відповідач і надалі б правомірно користувався спірним майном, останній мав би обов`язок сплачувати орендні платежі з обов`язковим застосуванням вказаних вище індексу інфляції та 5%.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 по справі № 916/3351/22.

21.04.2025 від відповідача через систему "Електронний суд" до суду надійшли заперечення на відповідь АТ "Українська залізниця", в яких ТОВ "Лемтранс" наголошує на тому, що до правовідносин сторін з питань відповідальності орендаря за невиконання обов`язку з повернення об`єкта оренди після припинення договору підлягають застосуванню положення частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України, а не положення спірного договору оренди.

За таких обставин, за твердженням відповідача, позовні вимоги АТ "Укрзалізниця" про стягнення неустойки за період з 24.07.2024 по 30.11.2024 у розмірі 41 055,28 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки пункти 3.2. та 3.3. договору щодо коригування орендної плати на індекс інфляції та збільшення орендної плати щороку на 5%, для обрахунку орендної плати за базовий місяць, який має бути взятий для обрахунку неустойки, після припинення строку дії договору не застосовуються.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2025 матеріали справи № 910/1288/25 за позовною заявою Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" про стягнення 41 055,28 грн. нарахованих штрафних санкцій передано за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2025, розгляд справи № 910/1288/25 доручено судді Мельниченко І.Ф.

Ухвалою суду від 10.03.2025 позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

19.03.2025 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, у зв`язку з чим господарським судом відкрито провадження у справі № 910/1288/25, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлено ухвалу від 24.03.2025.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо наявності/відсутності підстав для стягнення з відповідача 41 055,28 грн. неустойки в розмірі подвійної орендної плати за договором оренди нерухомого майна № ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч від 24.07.2019 за загальний період з 24.07.2024 по 30.11.2024.

24.07.2019 Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - орендодавець, позивач у даній справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (далі - орендар, відповідач у даній справі) укладено договір оренди нерухомого майна № ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. зазначеного вище договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, загальною площею 536,8 кв.м, а саме: частину будівлі компресорної з майстернями, складами (Літ. З-1, прим. №№ 1-1 - 1-9, 1-11, 1-12) структурного підрозділу "Вагонне депо Кам?янське" регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця", розташовану у м. Кам?янське Дніпропетровської області за адресою: вул. Енергетиків, будинок 28б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 245, одноповерхового будинку загальною площею 571,0 кв.м (далі - майно), у тому числі коефіцієнт загальних площ 94 % згідно з планом за поверхами, відповідно до викопіювання з поповерхового плану, що складає невід`ємну частину договору.

Згідно з пунктами 1.2., 1.3, 1.4. договору майно належить орендодавцю на праві власності. Майно надається орендарю для його використання за цільовим призначенням - виробнича діяльність (проведення ремонту залізничного рухомого складу). Вартість майна згідно з довідкою про балансову вартість 01.04.2019 становить 481 159,60 грн.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що передача орендареві майна в користування здійснюється на підставі Акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря, складеного згідно з формою, що є невід`ємною частиною договору (додаток 1). Майно вважається переданим орендодавцем орендарю з дати підписання Акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (у разі наявності). При цьому ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження майна переходить до орендаря з дати підписання Акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря.

У пункті 2.4. договору сторони узгодили, що орендар не пізніше останнього дня строку дії цього договору зобов`язаний повернути, а орендодавець прийняти майно за Актом приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця, що складається сторонами відповідно до форми (Додатку 2 до цього договору). Майно має бути повернуто з усіма поліпшеннями, які неможливо відокремити від майна без нанесення шкоди цьому майну, в стані не гіршому, ніж на момент прийняття майна в оренду за Актом приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря, з урахуванням його нормального зносу. У випадку погіршення стану майна понад нормальний знос або його знищення орендар повинен за вибором орендодавця відновити майно до відповідного стану або відшкодувати орендодавцю вартість пошкодженого або знищеного майна з вини орендаря.

Відповідно до пункту 2.5. договору майно вважається повернутим орендодавцю з дати підписання Акта приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (у разі наявності) (Додаток 2).

У розділі 3 договору сторонами були визначені умови щодо орендної плати та компенсації витрат орендодавця, зокрема:

- розмір орендної плати визначається за результатами електронних торгів (аукціону) і становить за 1 календарний місяць користування 1 кв.м майна - 54,87 грн., крім того ПДВ - 10,97 грн., а всього з ПДВ - 65,84 грн. (пункт 3.1. договору);

- загальний розмір орендної плати за 1 календарний місяць користування майном становить 29 454,00 грн., крім того ПДВ - 5 890,80 грн., а всього з ПДВ - 35 344,80 грн. (далі - орендна плата). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (пункт 3.2. договору);

- орендна плата щороку автоматично збільшується на 5 % від ставок, що діяли за попередній рік оренди через рік з дати укладення договору. При цьому сторони погодилися, що така зміна розміру орендної плати відбуватиметься без укладення будь-яких змін та доповнень до нього договору (пункт 3.3. договору);

- орендна плата нараховується починаючи з дати передачі майна за Актом приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря та сплачується орендарем щомісяця, шляхом перерахування у безготівковій формі на поточний банківський рахунок орендодавця до 20-го числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється розрахунок. Невиставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором (пункт 3.4. договору);

- нарахування орендної плати здійснюється за весь час фактичного користування майном (пункт 3.6. договору).

Згідно з пунктом 8.6. договору у разі невиконання обов`язку щодо повернення майна орендар сплачує неустойку у подвійному розмірі орендної плати за час прострочення зобов`язання щодо повернення.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін з 24.07.2019 і діє до 23.07.2024 включно та до повного виконання зобов`язань у частині здійснення розрахунків (пункт 11.1).

Як вбачається з матеріалів справи, об`єкт оренди було передано від орендодавця орендарю за Актом приймання-передачі майна від 24.07.2019, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до умов договору № ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч від 24.07.2019 у будинку за адресою: м. Кам`янське, вул. Енергетиків, 28б, частина будівлі компресорної з майстернями, складами (Літ. З-1, прим. №№ 1-1 - 1-9, 1-11, 1-12) площею 536,8 кв.м, згідно з планом за поверхами. Загальна площа приміщень, прийнятих в оренду: 536,8 кв.м. Перелік майна, як передається в користування, разом з приміщенням (парко-місця): частина будівлі компресорної з майстернями, складами (Літ. З-1, прим. №№ 1-1 - 1-9, 1-11, 1-12) загальною площею 536,8 кв.м; інвентарний номер 002; балансова вартість - 481 159,60 грн. Дата приймання-передачі майна в користування - 24.07.2019.

08.07.2024 позивачем скеровано на адресу відповідача лист № 577, в якому останній посилався на необхідність прибути 23.07.2024 для передачі, зокрема, спірного майна з оренди та підписання актів приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця за адресою: м. Кам`янське, вул. Енергетиків, 28-Б.

Вказаний лист також містив посилання на те, що те листом від 20.06.2024 № ВЧДЕ-16 Придн-4/52 позивач повідомив відповідача про припинення дії договору оренди нерухомого майна № ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч від 24.07.2019 у зв`язку з відсутністю наміру продовжувати договірні відносини та про необхідність повернення орендованого майна до 23.07.2024.

Таким чином, з урахуванням пункту 11.1. договору, договір оренди нерухомого майна №ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч від 24.07.2019 є припиненим з 24.07.2024.

23.07.2024 уповноваженими представниками позивача складено Акт № 1 про неявку орендаря для підписання актів приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця, зокрема, за договором оренди нерухомого майна від 24.07.2019 № ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч.

Цей Акт складено внаслідок припинення договорів оренди нерухомого майна та неявки орендаря - ТОВ "Лемтранс" для повернення орендодавцю - АТ "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" майна та підписання Актів приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач посилається на те, що з 24.07.2024 строк дії спірного договору оренди нерухомого майна закінчився, проте, відповідачем орендоване майно не повернуто, неустойка в розмірі подвійної орендної плати за загальний період з 24.07.2024 по 30.11.2024 сплачується не в повному обсязі (а саме, ТОВ "Лемтранс" за період з 24.07.2024 по 30.11.2024 користування спірним об`єктом оренди після закінчення строку дії договору сплачено неустойку у розмірі 506 750,64 грн. без урахування коригування орендної плати на індекс інфляції та збільшення орендної плати щороку на 5%), у зв`язку з чим АТ "Українська залізниця" донараховано відповідачеві 41 055,28 грн. без ПДВ.

Вказані обставини і стали причиною виникнення спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші угоди.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (частина 1 статті 283 Господарського кодексу України).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частини 1, 2, 5 статті 762 Цивільного кодексу України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. (стаття 286 Господарського кодексу України).

Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (частина 4 статті 284 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України (частина 4 статті 291 Господарського кодексу України).

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (частина 1 статті 785 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина 1 статті 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, ТОВ "Лемтранс" після закінчення строку дії договору (23.07.2024) не повернув орендоване майно позивачу.

Відповідач доказів вжиття ним заходів щодо своєчасного повернення об`єкта з оренди після закінченням строку договору, а саме: у спірний період з 24.07.2024 по 30.11.2024, чи вчинення позивачем перешкод у його поверненні, суду не надав.

Суд відзначає, що відповідачем не доведено відсутність своєї вини в порушенні зобов`язань орендаря негайно повернути орендодавцю майно, яке є предметом оренди, після закінчення строку дії відповідного договору оренди.

Отже відсутні підстави для звільнення відповідача від цивільно-правової відповідальності за таке порушення.

Відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що неповернення об`єкта оренди за договором у період після закінчення строку дії спірного договору, а саме: у спірний період з 24.07.2024 по 30.11.2024 відбулося виключно з вини самого орендаря (відповідача), а тому існують усі правові підстави для застосування до відповідача відповідно до частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України неустойки, розрахованої за безпідставне користування спірним об`єктом оренди після закінчення строку дії договору.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Вказані вимоги закону кореспондуються з положеннями пункту 8.6 договору, в якому сторони погодили, що у разі невиконання обов`язку щодо повернення майна орендар сплачує неустойку у подвійному розмірі орендної плати за час прострочення зобов`язання щодо повернення.

Як вбачається за матеріалів справи, після закінчення строку дії спірного договору позивачем щомісяця надсилались відповідачеві претензії щодо сплати неустойки у подвійному розмірі орендної плати, а саме:

1) претензія вих. № ВПридн-02/2123 від 19.08.2024 про сплату неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період з 24.07.2024 по 31.07.2024, що становить 30 712,16 грн.;

2) претензія вих. № ВПридн-02/2495 від 30.08.2024 про сплату неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період з 24.07.2024 по 31.07.2024, що становить 1 535,60 грн.;

3) претензія вих. № ВПридн-04/12 від 17.09.2024 про сплату неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період з 01.08.2024 по 31.08.2024, що становить 125 709,96 грн.;

4) претензія вих. №ВПридн-04/25 від 17.10.2024 про сплату неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період з 01.09.2024 по 30.09.2024, що становить 127 595,60 грн.;

5) претензія вих. № ВПридн-04/52 від 13.11.2024 про сплату неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період з 01.10.2024 по 31.10.2024, що становить 129 892,32 грн.;

6) претензія вих. № ВПридн-04/74 від 13.12.2024 про сплату неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період з 01.11.2024 по 30.11.2024, що становить 132 360,28 грн.

Вказані претензії було частково задоволено відповідачем.

Так, ТОВ "Лемтранс" за період з 24.07.2024 по 30.11.2024 користування спірним об`єктом оренди після закінчення строку дії договору сплачено позивачеві неустойку у розмірі 506 750,64 грн., а саме, сплачено неустойку за період з 24.07.2024 по 31.07.2024 в сумі 30 712,16 грн., за період з 01.08.2024 по 31.08.2024 в сумі 119 009,62 грн., за період з 01.09.2024 по 30.09.2024 в сумі 119 009,62 грн., за період з 01.10.2024 по 31.10.2024 в сумі 119 009,62 грн., за період з 01.11.2024 по 30.11.2024 в сумі 119 009,62 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи платіжними інструкціями № 7112 від 09.09.2024, № 7896 від 11.10.2024, № 8380 від 05.11.2024, № 8867 від 27.11.2024 та № 9493 від 27.12.2024.

Крім того, відповідач у листах № 361-В від 07.10.2024, № 383-В від 14.10.2024, № 430-В від 06.11.2024, № 479-В від 29.11.2024 та № 20-В від 08.01.2025, адресованих позивачеві, зазначив про безпідставність коригування орендної плати на індекс інфляції та збільшення орендної плати щороку на 5% для визначення орендної плати за базовий місяць, який має бути взятий під час розрахунку неустойки після припинення строку дії договору, оскільки пункти 3.2. та 3.3. договору після припинення строку його дії не застосовуються.

Так, користування майном за договором оренди є правомірним, якщо воно відповідає його умовам та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 Цивільного кодексу України, статей 283, 284, 286 Господарського кодексу України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії договору оренди невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Водночас, неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору оренди - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення вказаного договору, коли користування майном стає неправомірним. Для притягнення орендаря, що порушив зобов`язання, до зазначеної відповідальності необхідна наявність вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

Тому, яким би способом у договорі оренди не регламентувалися правовідносини між сторонами у разі невиконання (несвоєчасного виконання) наймачем (орендарем) обов`язку щодо повернення речі з найму (оренди) з її подальшим користуванням після припинення такого договору, проте ці правовідносини не можуть врегульовуватись іншим чином, ніж визначено частиною 2 статті 785 Цивільний кодекс України (зокрема, з установленням для наймача (орендаря) будь-якого іншого (додаткового) зобов`язання, окрім того, що передбачений вказаною нормою).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19.

Враховуючи вказане, суд визнає обґрунтованими заперечення відповідача в частині безпідставності застосування положень пунктів 3.2. (орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць) та 3.3. (орендна плата щороку автоматично збільшується на 5 % від ставок, що діяли за попередній рік оренди через рік з дати укладення договору) договору під час розрахунку неустойки за період з 24.07.2024 по 30.11.2024, оскільки договір є припиненим 23.07.2024, а вказані положення договору регулюють відносини правомірного користування річчю. При цьому, як було зазначено вище, відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Як вже було зазначено вище, неустойка, яка підлягала сплаті за період неправомірного користування майном, а саме, з 24.07.2024 по 30.11.2024, у відповідності до вимог частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України, була у повному обсязі сплачена відповідачем до моменту звернення позивача із даним позовом до суду, що підтверджується залученими до матеріалів справи платіжними інструкціями № 7112 від 09.09.2024 на суму 30 712,16 грн., № 7896 від 11.10.2024 на суму 119 009,62 грн., № 8380 від 05.11.2024 на суму 119 009,62 грн., № 8867 від 27.11.2024 на суму 119 009,62 грн. та № 9493 від 27.12.2024 на суму 119 009,62 грн.

Слід також наголосити, що розрахунок неустойки щомісяця за період з 24.07.2024 по 31.11.2024 здійснювався самим позивачем та зазначався ним у претензіях, які щомісяця надсилались відповідачу.

При цьому, як було зазначено вище, судом визнано неправомірним застосування положень пунктів 3.2. та 3.3. спірного договору під час розрахунку неустойки за період з 24.07.2024 по 30.11.2024, у зв`язку з чим судом визнається правомірною сплата відповідачем неустойки у зазначених вище (визначених відповідачем) сумах.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 41 055,28 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" про стягнення 41 055,28 грн. - відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 23.05.2025.

Суддя І.Ф. Мельниченко