ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14.05.2025 Справа №917/1414/23.
Господарський суд Полтавської області у складі судді Дмитра Сіроша, за участю секретаря судового засідання Людмили Бойченко, розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом
про стягнення штрафу
та за зустрічним позовом
про стягнення заборгованості за надані послуги
за участю представників сторін:
від Акціонерного товариства "Укргазвидобування": Геннадій Балабанов
від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аикон-Авто": Сергій Кушнаренко
Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аикон-Авто" про стягнення 174 007,89 грн штрафу за порушення умов договору № УБГ 230/016-23 від 21.04.2023.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 відкрито провадження у справі № 917/1414/23, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою від 29.08.2023 суд прийняв зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аикон-Авто" до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення заборгованості за надані послуги до спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аикон-Авто" до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення заборгованості за надані послуги об`єднав в одне провадження з первісним позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аикон-Авто" про стягнення штрафу у справі № 917/1414/23.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.04.2025 задоволено первісний позов. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аикон-Авто" (вул. Степового Фронту, буд. 28, кв. 109, м. Полтава, 36021, ) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" ул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053, ) 174 007,89 грн штрафу за порушення умов договору № УБГ 230/016-23 від 21.04.2023 та 2 684,00 грн судового збору.

Задоволено зустрічний позов.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аикон-Авто" 2 (вул. Степового Фронту, буд. 28, кв. 109, м. Полтава, 36021, ) 14 096,26 грн основного боргу та 2 684,00 грн судового збору.

Позивач за зустрічним позовом звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення (вх. № 5823 від 02.05.2025).

У зазначеній заяві позивач вказує, що під час ухвалення рішення у справі не вирішено питання витрат на правничу допомогу.

07.05.2025 від відповідача за зустрічним позовом надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/1414/23 (вх. № 6082). В яких зазначає, що оскільки позов Акціонерного товариства «Укргазвидобування» задоволений в повному обсязі, витрати на професійну правничу допомогу, зазначені ОСОБА_1 у справі 917/1414/23 за позовом АТ «Укргазвидобування» до ТОВ «Айкон-Авто» не можуть бути покладені на позивача за первісним позовом.

Також вказує, що перелік документів, наданий адвокатом Кушнаренко Сергієм Анатолійовичем не підтверджує понесених його клієнтом витрат на правову допомогу, тому неможливо підтвердити витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкон-Авто» за зустрічним позовом. Розмір заявлених витрат вважає завищеним та просить зменшити до 1 409,63 гон.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 13.05.2025 суд призначив судове засідання щодо ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на 15:45 14.05.2025.

14.05.2025 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину додаткового рішення та повідомив про дату виготовлення повного тексту додаткового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частини 1 та 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначають, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України позивачем разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У зустрічній позовній заяві позивач навів орієнтовний розрахунок судових витрат.

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

На підтвердження витрат представник надав договір про надання правової (правничої) допомоги від 17.08.2023, проміжний акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 22.08.2023 на суму 15 000,00 грн та проміжний акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 01.05.2025 на суму 18 409,63 грн.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Доводи відповідача за зустрічним позовом щодо відсутності доказів оплати витрат на правову допомогу, суд відхиляє, з огляду на наступне.

Витрати на надану професійну допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено сторонами/ третьою стороною чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126

Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/16, постанови від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 04.06.2020 у справі № 906/598/19 та від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення (вх. № 5823 від 02.05.2025).

Керуючись статтями 123, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. № 2454).

Стягнути з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аикон-Авто" (вул. Степового Фронту, буд. 28, кв. 109, м. Полтава, 36021, ) 33 409,63 грн витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.05.2025.

Суддя Дмитро Сірош