УХВАЛА

27 травня 2025 року

м. Київ

cправа №925/1348/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Агротрейд Групп"

на рішення Господарського суду Черкаської області (Кучеренко О.І.)

від 23.01.2025

та постанову Північного апеляційного господарського суду (Алданова С.О., Євсіков О.О., Корсак В.А.)

від 28.04.2025 (повний текст складений 28.04.2025)

у справі за позовом Приватного підприємства "Агротрейд Групп"

до ОСОБА_1 ,

про стягнення 50 500,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Приватне підприємство "Агротрейд Групп" (далі - Позивач, Скаржник) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення 50 500,00 грн.

2. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 №925/1348/24, у задоволенні позову відмовлено.

3. 16 травня 2025 року Позивач (Скаржник) із використанням підсистеми "Електронний суд" подав касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просить скасувати їх та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

4. Скаржник зазначає, що справа №925/1348/24 стосується спору, який виник з корпоративних відносин; Господарський суд Черкаської області розглянув справу за правилами загального позовного провадження, і вона не визначалася судами як малозначна; з урахуванням частини п`ятої статті 12, пункту 3 частини четвертої статті 247 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) справа не може бути малозначною.

5. 22 травня 2025 року Відповідач із використанням підсистеми "Електронний суд" подав заперечення проти відкриття касаційного провадження у справі, де вказує, що (1) касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню; (2) у судах попередніх інстанцій Скаржник не заперечував проти розгляду справи №925/1348/24 у порядку спрощеного провадження; (3) виключні випадки, передбачені пунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, відсутні.

6. За приписами пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

7. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

8. Отже, за загальним правилом касаційному оскарженню не підлягають як малозначні справи, так і справи з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

9. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року встановлено у сумі 3 028 грн.

10. Предметом позову в цій справі є стягнення 50 500,00 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2024 рік (500 х 3 028 грн = 1 514 000 грн).

11. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що для оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржникові необхідно довести та обґрунтувати наявність передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України підстав (постанова від 21.05.2021 у справі №905/1623/20).

12. При цьому тягар доказування покладається на скаржника.

13. Скаржник вказує, що оскарження рішень судів у касаційному порядку є важливим для нього та має виняткове значення (що відповідає підпункту "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України); касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (що відповідає підпункту "а" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України).

14. Суд зауважує, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, яка реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Введення процесуальних "фільтрів" не порушує право на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20).

15. При цьому варто враховувати, що використання оціночних понять, як-то "фундаментальне значення", "суспільний інтерес", "виняткове значення", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики" тощо, не має викликати думку про наявність певних ризиків, адже, зважаючи на статус Верховного Суду, в окремих випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження належить до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд касаційних скарг покликаний насамперед забезпечувати єдність судової практики.

16. Суд виходить з того, що фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник ставить на вирішення проблему, яка в разі відкриття касаційного провадження впливатиме на широке коло спорів, створюючи тривалий у часі підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

17. З огляду на правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 07.12.2018 у справі №922/6554/15, виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів. Кількісний критерій ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а в невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. Якісні показники характеризуються відсутністю сталої судової практики з питань, що визначаються як виключна правова проблема, невизначеністю на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема, відсутністю національних процесуальних механізмів вирішення виключної правової проблеми іншими способами ніж із використанням повноважень Великої Палати Верховного Суду тощо.

18. Посилаючись на фундаментальне значення касаційної скарги для формування єдиної правозастосовчої практики, Скаржник зауважує, що у справі №925/1348/24 розглядалися правовідносини, які є вихідними з предмета й підстав позову, за якими Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду сформував низку висновків, викладених у постанові від 11.12.2023 у справі №925/200/22. На думку Скаржника, суди попередніх інстанцій хибно сприйняли та застосували наведені висновки.

19. Втім, доводи Скаржника у цій частині є обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, та підлягають перевірці Верховним Судом під час здійснення касаційного розгляду за умови відкриття касаційного провадження у справі. Вказане, у свою чергу, передбачає дотримання скаржником умов допуску справи до касаційного оскарження, зокрема, належне обґрунтування випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ПГК України, якщо справа є малозначною або ціна позову в ній не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

20. Саме лише посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права без урахування висновку щодо їх застосування, викладеного у постанові Верховного Суду, не підпадає під випадок, передбачений підпунктом підпункту "а" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

21. Скаржник не обґрунтовує наявність кількісного та якісного критеріїв, зокрема, не зазначає про наявність різних висновків Верховного Суду щодо застосування норм матеріального та / або процесуального права, відсутність усталеного підходу з певного питання, що може бути визначено як виключна правова проблема.

22. Надаючи оцінку "винятковості справи", суд досліджує мотиви, відповідно до яких сам учасник справи вважає справу такою, що має для нього виняткове значення. Отже, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі. При цьому термін "винятковий" означає ознаку предмета або явища, що полягає в її особливості, надзвичайності, виокремлення із загального правила.

23. Суд дійшов висновку, що доводи касаційної скарги в цій частині переважно обмежуються загальними вказівками про важливість справи для Скаржника. За його твердженням, оскаржувані судові рішення створюють для його діяльності виключну правову невизначеність. Натомість Скаржник не обґрунтовує, яке безпосереднє значення має для нього розгляд цієї конкретної справи (предметом якої є стягнення 50 500,00 грн).

24. Верховний Суд дослідив та оцінив предмет і ціну позову, складність справи. Разом із тим, оскільки касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Скаржник не дотримався умов допуску справи до касаційного оскарження.

25. Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила, і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних, обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки інакше принцип правової визначеності буде порушено.

26. Справа №925/1348/24 була розглянута судами двох інстанцій.

27. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

28. Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 №R (95) 5 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

29. У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 у справі "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" ("Levages Prestations Services v. France", заява №21920/93) вказано, що, зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежена перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

30. Введення процесуальних "фільтрів" не порушує права на доступ до суду, оскільки воно вже реалізоване шляхом звернення до суду першої інстанції та надалі - суду апеляційної інстанції.

31. У цій справі касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішень, ухвалених судами попередніх інстанцій. Водночас Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду лише тому, що Скаржник вважає його незаконним. Настання відповідних наслідків у разі ухвалення судового рішення не на користь позивача / відповідача є звичайним (передбачуваним) процесом.

32. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Позивача на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 у справі №925/1348/24, оскільки вона подана на рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства "Агротрейд Групп" на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 у справі №925/1348/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова