СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Харків Справа №922/4853/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

за участю:

секретаря судового засідання Пархоменко О.В.;

ФОП Рижанкова А.В. особисто в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на підставі ухвали суду;

представника відповідача - адвокат Репетун К.В. ордер серія ВІ №1302137 від 13.05.2025 в залі суду;

представника відповідача - Абальмасов В.А. керівник витяг з реєстру ЮОФОПГФ в залі суду,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради Харківської області (вх.№878Х/1) на рішення ухвалене Господарським судом Харківської області у складі судді Лавренюк Т.А. 20.03.2025 (повний текст складений 31.03.2025) у справі №922/4853/24

за позовом ФО-П Рижанкова Антона Валерійовича

до Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради Харківської області

про стягнення,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу за оренду транспортного засобу у розмірі 54000,00грн, збитки від інфляції у розмірі 2274,56грн, 3% річних у розмірі 1050,00грн, неустойку у розмірі 288000,00грн (подвійна плата за безпідставне користування майном (автомобілем) за час прострочення строку дії договору). Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань за договором оренди транспортного засобу №01/15 від 30.01.2015, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харків Жилсервіс 2009" та відповідачем. Право на звернення до суду з даним позовом позивач обґрунтовує договором про відступлення права вимоги №01/08/24-3 від 01.08.2024, укладеним між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харків Жилсервіс 2009", з посиланням на норми Цивільного та Господарського кодексів України.

У справі відповідачем зроблено заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.03.2025 позов задоволений повністю.

Ухвалено стягнути з Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради (62433, Харківська область, м. Люботин, вул. Ушакова, 3 А, ) на користь Фізичної особи-підприємця Рижанкова Антона Валерійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - 54000,00грн основного боргу, 1050,00грн 3% річних, 2274,56грн збитків від інфляції, 288000,00грн неустойки, 4143,89грн судового збору.

Суд визнав вимоги законними та обґрунтованими, підтвердженими належними доказами.

Щодо зробленої заяви про застосування наслідків спливу позовної давності, то суд зауважив, що відповідач, здійснивши 10.10.2017 сплату орендної плати за спірним договором та підписавши акт звіряння 31.12.2017, такими діями перервав перебіг позовної давності для тієї заборгованості, строк позовної давності для якої на той момент не закінчився.

В наступному Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" №211 від 11.03.2020 на усій території України введено карантин та запроваджені відповідні обмежувальні заходи. В наступному на території України введений воєнний. Під час дії карантину та воєнного стану, строки позовної даності зупиняються.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що строк позовної даності не пропущений.

16.04.2025 до Східного апеляційного господарського суду в системі "Електронний суд" надійшла апеляційна скарга Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради Харківської області, в якій просить суд:

1. прийняти апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження;

2. рішення Господарського суду Харківської області від 20.03.2025 у справі №922/4853/24 скасувати.

3. прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апелянт вважає, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними.

На думку апелянта місцевий господарський суд необґрунтовано відхилив подані відповідачем докази. Апелянт стверджує, що висновки місцевого господарського суду, покладені в основу оскаржуваного рішення, не відповідають дійсним обставинам справи, які суд першої інстанції не дослідив належним чином.

Крім того, апелянтом заявлено клопотання, в якому просить суд:

- витребувати від готелю "Старт", розташованого за адресою 61001, вул. Плеханівська, 18 документально підтверджену інформацію про те, коли було розірвано договір оренди між ТОВ "Харків Жилсервіс 2009" в особі Святенка Г.О. та готелем "Старт", відповідно до якого місце реєстрації останнього була адреса: м. Харків, вул. Плеханівська, 18, кімната 409 та з якого часу вказана юридична особа не знаходиться за вказаною адресою.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями Східного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 справу №922/4853/24 передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2025 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/4853/24.

Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради Харківської області до надходження матеріалів справи.

24.04.2025 справа №922/4853/24 надійшла до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025, крім іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 20.03.2025 року у справі №922/4853/24. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні 20.05.2025.

09.05.2025 від ФОП Рижанкова А.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому наводить обґрунтування своєї позиції та вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Крім того, наводить заперечення щодо клопотання апелянта про витребування доказів та звертає увагу на те, що таке клопотання не було заявлено у суді першої інстанції, а подано лише до апеляційного господарського суду, при цьому без клопотання про поновлення строку для звернення з таким клопотанням.

Просить відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів, залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області у даній справі - залишити без змін.

14.05.2025 від заявника апеляційної скарги надійшли додаткові пояснення, в яких вважає, що доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, є необґрунтованими, недоведеними і такими, що не підлягають врахуванню судом під час ухвалення рішення у справі. Зауважує на тому, що це не перша справа, в якій позивач намагається стягнути з Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради Харківської області неустойку за неповернення орендованого автомобіля, при цьому, саме позивач та орендодавець ухиляються від дій щодо повернення автомобіля, тим самим навмисно створюють умови для нарахування неустойки.

Крім того, апелянт вважає, що позивач, звертаючись до суду з позовом, належним чином не обґрунтував розмір суми основної заборгованості за договором оренди транспортного засобу №01/15 від 31.01.2015 року.

16.05.2025 від ФОП Рижанкова А.В. надійшли заперечення проти клопотання апелянта про витребування доказів, в якому наполягає на тому, що апелянт порушив процесуальні строки, не вжив самостійних заходів для отримання доказів, які він просить витребувати, не надав належних, допустимих і достовірних доказів в суді першої та апеляційної інстанції, не обґрунтував належним чином неможливість подання таких доказів суду першої інстанції та неможливість витребування додаткових доказів на стадії розгляду справи судом першої інстанції з причин, що не залежали від нього, а тому підстави для прийняття до розгляду та витребування додаткових доказів на стадії апеляційного розгляду - відсутні.

В судовому засіданні представники заявника апеляційної скарги підтримали її доводи та вимоги. Наполягають на тому, що поведінка позивача є недобросовісною, оскільки саме орендодавець та позивач вчиняють умисну бездіяльність щодо прийняття орендованого автомобіля від відповідача з метою нарахування неустойки. Стверджує, що відповідач вчинив усі можливі дії для передачі автомобіля, але орендодавець не знаходиться за місцем реєстрації. Клопотання про витребування доказів обґрунтовано необхідністю підтвердження обставин, на які посилається апелянт, а саме: відсутність орендодавця за місцем реєстрації. Пояснив, що уповноважені особи відповідача здійснювали виїзд за місцем реєстрації орендодавця, яке розташоване у будівлі готелю і працівники готелю у приватній бесіді зазначили про те, що договір оренди приміщення, на підставі якого особа, яка надала автомобіль в оренду перебувала в приміщенні, яке зазначено як місце його юридичної адреси, розірвано. Але працівники готелю зазначили, що офіційну відповідь щодо цього питання можуть надати лише на запит суду. Також апелянт зазначив, що вартість орендованого автомобіля є значно меншою, аніж розмір неустойки, яка заявлена до стягнення позивачем.

В судовому засіданні позивач заперечував проти клопотання про витребування доказів з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення Господарського суду Харківської області від 20.03.2025 у даній справі.

Заслухавши пояснення позивача та представників апелянта, розглянувши клопотання апелянта про витребування доказів, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Згідно статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 2 статті 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

За приписами ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Водночас ч. 2 ст. 119 ГПК України унормовано, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми слідує, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена (див. постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №904/5995/16).

Строк для подання заяв та клопотань є строком установленим судом.

Як установлено апеляційним господарським судом клопотання про витребування доказів заявлено апелянтом лише в апеляційному провадженні, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідне клопотання відповідачем не було подане. При цьому, апелянтом не подане клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення з відповідним клопотанням та не наведено причин, які б унеможливили звернутись з таким клопотанням в суді першої інстанції протягом визначених процесуальним законом строків.

З огляду на наведені положення процесуального закону та з урахуванням установлених обставин справи, Східний апеляційний господарський суд залишає клопотання Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради Харківської області про витребування доказів без розгляду.

Перевіривши дотримання місцевим господарським судом норм процесуального права та правильність застосування норм матеріального права під час ухвалення оскаржуваного рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Як установлено місцевим господарським судом та під час апеляційного провадження 30.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харків Жилсервіс 2009" (орендодавець) та Водопровідно-каналізаційним комунальним управлінням Люботинської міської ради (відповідач) укладено договір оренди транспортного засобу № 01/15 (далі - договір оренди), відповідно до умов якого орендодавець передав, а відповідач прийняв в тимчасове оплатне володіння транспортний засіб автомобіль (майно), марка ГАЗ 2705-434 ЗНГ, реєстраційний № НОМЕР_2 , рік випуску 2007, заводський № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , загальною вартістю: 56000,00грн.

За умовами п.2.1 договору оренди майно, що орендується, буде використовуватися відповідачем самостійно для своєї діяльності згідно з його цільовим призначенням.

Передача майна в оренду здійснюється за актом прийому-передачі, підписаним обома сторонами договору (п.3.1 договору оренди).

У розділі 4 договору оренди сторони погодили, що дія договору починається з 01.02.2015 та закінчується 31.12.2015. По закінченню строку договору відповідач взяв на себе зобов`язання передати майно орендодавцю в технічно справному стані згідно з актом прийому-передачі в термін - 14 днів, якщо не буде продовжена дія даного договору шляхом укладання додаткової угоди.

Відповідно до п.5.1 договору оренди орендна плата встановлюється із розрахунку 2 000,00грн за місяць оренди і сплачується до 10 числа поточного місяця. Орендна плата сплачується орендодавцю згідно з актом виконаних робіт (п.5.2 договору оренди).

У п.7.2 договору оренди відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно здійснювати орендні платежі.

30.01.2015 між орендодавцем та відповідачем складено та підписано акт прийому-передачі транспортного засобу, відповідно до якого згідно з договором №01/15 від 30.01.2015 про оренду транспортного засобу орендодавець здав, а відповідач прийняв наступне майно: автомобіль - ГАЗ 2705-434 ЗНГ, реєстраційний №AX3609BB, рік випуску - 2007, заводський № НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_4 , вартістю: 56000,00грн.

Даний акт з боку відповідача підписано без будь-яких зауважень та скріплено печаткою управління.

В подальшому між орендодавцем та відповідачем було укладено ряд додаткових угод до договору оренди про продовження строку його дії та розмір орендної плати.

Так, додатковою угодою №3 від 01.01.2018 між орендодавцем та відповідачем погоджено, що орендна плата встановлюється із розрахунку 3 000,00грн за місяць оренди за договором №01/15 від 30.01.2015.

Відповідно до додаткової угоди №5 від 01.01.2020 сторони договору оренди дійшли згоди, що строк дії договору №01/15 від 30.01.2015 починається з 30.01.2015 та закінчується 31.12.2020.

Оскільки між орендодавцем та відповідачем додаткові угоди про продовження строку дії договору оренди на наступні роки не укладались, строк дії договору оренди закінчився 31.12.2020.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором оренди виконав не належним чином, після припинення дії договору транспортний засіб не повернув, орендні платежі здійснював несвоєчасно, чим порушив умови п.4.2, п.5.1 договору оренди.

Так, за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідачем за спірним договором здійснено оплати за оренду транспортного засобу на загальну суму 32000,00грн, що підтверджується копією довідки АТ "Сенс Банк" №54671-83.8/2024 від 27.11.2024, наявною в матеріалах справи.

Між орендодавцем та відповідачем підписано акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, відповідно до якого заборгованість відповідача за вказаний період станом на 31.12.2017 становить 19000,00грн.

Крім того, за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 відповідач здійснив часткову оплату за спірним договором на загальну суму 73000,00грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій кредитового переказу коштів, наявними в матеріалах справи, а саме: №749 від 23.11.2028 на суму 12000,00грн, №830 від 29.12.2018 на суму 12000,00грн, №952 від 28.02.2019 на суму 12000,00грн, №1396 від 08.08.2019 на суму 10000,00грн, №1731 від 04.12.2019 на суму 9000,00грн, №2085 від 27.05.2020 на суму 9000,00грн, №2173 від 19.06.2020 на суму 9000,00грн.

Загальна сума заборгованості відповідача за договором оренди за період з 01.01.2016 по 31.12.2020 становить 54000,00грн.

21.05.2021 орендодавець звернувся до відповідача з вимогою (вих. № 11/5) про негайне повернення орендодавцю з безпідставного користування після закінчення дії договору транспортного засобу та сплату заборгованості по орендній платі в повному обсязі в строк до 24.05.2021.

В подальшому відповідачу направлений з адвокатський запит від 26.07.2021 про надання інформації щодо законних підстав подальшої експлуатації орендованого транспортного засобу станом на 26.07.2021 та графіку погашення заборгованості за спірним договором.

02.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харків Жилсервіс 2009" (далі - орендодавець, первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Рижанковим Антоном Валерійовичем (далі - позивач, новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги, умовами якого передбачено, що первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає на себе (набуває) в повному обсязі право вимоги та стягнення усіх видів грошових (також пені, інфляційних втрат, 3 % річних, неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном після припинення дії договору), моральних та майнових вимог (також і право вимоги, отримання/передачі усього майна новим кредитором), що належить первісному кредиторові за всіма зобов`язаннями (також грошовими, майновими) за договором оренди транспортного засобу №01/15 від 30.01.2015 (основний договір) (відповідно до якого орендодавець передає, а орендар бере в тимчасове оплатне володіння транспортний засіб: автомобіль, марка ГАЗ 2705-434 ЗНГ, реєстраційний № НОМЕР_2 , рік випуску 2007, заводський № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , загальна вартість: 56000,00грн), укладеного між первісним кредитором та боржником: Водопровідно-каналізаційне комунальне управління Люботинської міської ради.

Відповідно до п.1.2 договору про відступлення права вимоги права грошових, моральних та майнових вимог вважаються відступленими новому кредитору в день підписання цього договору. До нового кредитора переходять усі права на стягнення санкцій, у тому числі (майнових, грошових, моральних) збитків, заподіяних невиконанням чи неналежним виконанням усіх зобов`язань за договором оренди транспортного засобу № 01/15 від 30.01.2015. Таке відступлення не потребує вчинення будь-яких додаткових дій з боку первісного кредитора або нового кредитора.

За умовами п.2.2 договору про відступлення права вимоги первісний кредитор взяв на себе зобов`язання сповістити відповідача про відступлення права вимоги за цим договором шляхом надсилання письмового повідомлення.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Новий кредитор набуває права вимоги, що відступається за цим договором, в момент підписання цього договору (п.4.1, 4.2 договору про відступлення права вимоги).

На виконання умов п.2.2 договору про відступлення права вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Харків Жилсервіс 2009" 20.10.2024 направило на електронну адресу відповідача відповідне повідомлення.

21.10.2024 ФОП Рижанков А.В. на електронну адресу відповідача направив вимогу про стягнення заборгованості (вих. №21/10/24-1), яка утворилась у відповідача за договором оренди транспортного засобу №01/15 від 30.01.2015.

Не повернення Водопровідно-каналізаційним комунальним управлінням Люботинської міської ради Харківської області орендованого автомобіля та не надання відповідей на вимоги стало підставою для звернення позивача з позовом у даній справі.

Як установлено та зазначено вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 20.03.2025 у справі №922/4853/24 позовні вимог задоволені. Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд дійшов висновку про законність, обґрунтованість та доведеність заявлених вимог. При цьому, місцевий господарський суд відхилив заяву відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки не установив пропуск таких строків.

Відповідач не погодився з ухваленим у справі рішенням та звернувся з апеляційною скаргою. Доводи скарги наведені вище.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, Східний апеляційний господарський суд керується наступним.

За своєю правовою природою укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харків Жилсервіс 2009" та відповідачем договір є договором оренди транспортного засобу.

Частиною 1 ст.759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму транспортного засобу, за приписами ч.1 ст.798 Цивільного кодексу України, можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 799 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За приписами ст.765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Частина 5 ст.762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами п.7.2 договору оренди відповідач зобов`язався своєчасно здійснювати орендні платежі.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як установлено місцевим господарським судом та убачається з матеріалів справи заборгованість відповідача зі сплати орендної плати за договором у період з 01.01.2016 по 31.12.2020 становить 54000,00грн.

Доказів оплати такої заборгованості станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення матеріли справи не містять.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про правомірність висновків місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу за договором.

Крім того, позивачем нараховані та заявлені до стягнення втрати від інфляції та 3% річних.

З огляду на відповідність зазначених вимог статті 625 ЦК України, правильність методики їх нарахування, арифметичну правильність розрахунків та вірне визначення періодів нарахування, апеляційний господарський суд погоджується з рішенням Господарського суду Харківської області про наявність правових підстав для задоволення вимог в цій частині.

Також позивачем нараховано та заявлено до стягнення неустойку у розмірі 288000грн, яка складається з подвійної плати за користування найманою річчю в порядку положень ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Як установлено та зазначено вище, договір оренди транспортного засобу №01/15 від 30.01.2015 припинив свою дію з 01.01.2021. Доказів того, що майно повернуто орендодавцеві матеріали справи не містять. Відповідач не заперечує факт перебування орендованого автомобіля у його володінні, що також підтвердили представники апелянта в судовому засіданні апеляційного господарського суду.

Східний апеляційний господарський суд відхиляє як такі, що не підтверджуються матеріалами справи посилання відповідача на те, що ним направлялись орендодавцеві вимоги та пропозиції щодо повернення автомобіля. Так, матеріали справи не містять доказів направлення листів з вимогами та пропозиціями забрати автомобіль, на які посилається відповідач (квитанції поштового відділення тощо). Записи в журналі вихідної кореспонденції відповідача не є належними та допустимими доказами здійснення таких відправлень.

Східний апеляційний господарський суд зауважує, що місцевим господарським судом правомірно відхилені посилання відповідача на листи про готовність передати автомобіль орендодавцю з доказами їх направлення останньому, оскільки як свідчать докази відправлення, такі листи були направлені орендодавцю вже після звернення позивача з позовом у даній справі, а тому не стосуються періоду, за який заявлені вимоги.

З огляду на установлені обставини, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що неустойка нарахована та заявлена позивачем правомірно, а її розмір відповідає положенням цивільного законодавства та умовам договору, отже зазначені вимоги обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Східний апеляційний господарський суд вважає безпідставними аргументи заявника апеляційної скарги про те, що обов`язок сплати орендної плати наступає після отримання акту виконаних робіт. Апелянт вважає, що оскільки матеріали справи не містять такого акту, тому вимоги позивача є необґрунтованими, а строк виконання зобов`язань таким, що не настав.

При цьому, апеляційний господарський суд зауважує, що умовами договору оренди сторони погодили порядок, строки та розмір оплати орендної плати, а саме, згідно п.5.1 договору орендна плата сплачується до 10-го числа поточного місяця.

Настання обов`язку сплати орендної плати не є залежним від акту приймання-передачі наданих послуг. Факт передачі йому автомобіля в користування відповідачем (заявником апеляційної скарги не заперечується), як і той факт, що автомобіль досі перебуває у його користуванні та не повернутий орендодавцю.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи заявника апеляційної скарги про те, що акт звіряння взаєморозрахунків не є належним та допустимим доказом заявлених вимог та їх розміру, оскільки не підкріплений актами приймання-здачі виконаних робіт. Як убачається з матеріалів справи акт звіряння розрахунків за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 підписаний представниками обох сторін без зауважень та заперечень. Доказів оплати заборгованості матеріали справи не містять, доводам апелянта щодо актів приймання передачі робіт/послуг надана оцінка судом першої та апеляційної інстанції і такі доводи були відхилені.

Східний апеляційний господарський суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про безпідставність прийняття в якості доказів вимог на адресу відповідача про сплату заборгованості та повернення автомобіля, оскільки такі листи та вимоги, за твердженням відповідача, ним не отримувались.

Щодо таких тверджень апелянта, апеляційний господарський суд зазначає, що матеріали справи містять належні докази направлення таких листів на адресу відповідача (фіскальні чеки з описами вкладення з відміткою поштових відділень). Не отримання поштової кореспонденції адресатом за умови її належного відправлення на правильну адресу не залежить від дій позивача, а може бути наслідком суб`єктивних дій відповідача.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши доводи заявника апеляційної скарги щодо недобросовісної поведінки орендодавця та позивача зазначає, що такі доводи не підтверджуються належними доказами, а без такого підтвердження вони є лише суб`єктивною позицією відповідача.

При цьому, апеляційний господарський суд зауважує, що у разі наміру повернути автомобіль після закінчення строку дії договору відповідач не був позбавлений можливості належним чином оформити та направити у встановленому порядку засобами поштового зв`язку відповідні пропозиції та вимоги, однак матеріали справи доказів вчинення відповідачем таких дій не містять.

Доводи заявника апеляційної скарги про підписання додаткових угод про продовження дії договору після закінчення строку дії договору не є підставою для визнання їх недійсними. По-перше, строк дії договору 31.12.2015, а дата укладення додаткової угоди 01.01.2016, тобто наступного дня за строком закінчення договору. Крім того, додаткові угоди підписані обома сторонами, відповідач (орендар) не відмовлявся від їх підпису та погоджувався з продовженням строку дії договору, не повертаючи при цьому предмет оренди (автомобіль). Отже, наведені дії обох сторін свідчать про погодження та акцептування сторонами умов щодо строків дії договору оренди. Також, апеляційний господарський суд зауважує, що відповідач продовжував користуватись автомобілем та сплачувати орендну плату за таке користування, чим також підтвердив свій намір продовжувати договірні відносини.

Апеляційний господарський суд установив, що доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування місцевим господарським судом норм цивільного законодавства щодо строків позовної давності (а саме апелянт вважає, що під час дії карантину діяли без обмежень положення статті 257 ЦК України) є помилковим трактуванням апелянтом положень закону.

Так, як установлено та зазначено вище, відповідачем у 2017 році підписано акт звірки взаєморозрахунків, в якому він визнав наявність заборгованості. Крім того, у 2017 році відповідач здійснював платежі з орендної плати. Східний апеляційний господарський суд зазначає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що такими діями відповідач перервав перебіг позовної давності для тієї заборгованості, строк позовної давності для якої на той момент не закінчився.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" № 211 від 11.03.2020 на усій території України було введено карантин та запроваджено відповідні обмежувальні заходи. Дія карантину продовжувалась відповідними постановами КМУ та карантин був скасований 30.06.2023.

Також, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.

Розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено п.12, відповідно до якого - під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Розділ IX Прикінцеві положення Господарського кодексу України доповнено п.7, в якому визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до п.19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії.

З огляду на викладене, оскільки у 2017 році відповідачем вчинено дії, які перервали строк позовної давності, а в наступному до моменту спливу строку позовної давності введений карантин, а потім військовий стан, під час дії яких строки, в тому числі щодо позовної давності за заявленими позивачем вимогами, були продовжені, то апеляційний господарський суд зазначає, що місцевим господарським судом правильно установлено, що такий строк станом на момент звернення позивача з позовом у даній справі не сплив.

Під час апеляційного провадження доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення місцевого господарського суду у даній справі не установлено.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги, витрати апелянта зі сплати судового збору за звернення зі скаргою відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.129, п. 1 ч. 1 статті 275, ст. ст. 276, 282-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради Харківської області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 20.03.2025 у справі №922/4853/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повна постанова складена 28.05.2025.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін