ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2025 р. Справа № 911/629/25

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Лекс холдинг

до Приватного підприємства Контраст

про стягнення 447083,55 грн,

за участі представників учасників справи

позивача Куценко Ю.А.

відповідача не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Лекс холдинг (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області через підсистему Електронний суд із позовною заявою від 18.02.2025 до Приватного підприємства Контраст (далі - відповідач) про стягнення 447083,55 грн, з яких: 242739,60 грн заборгованість з повернення коштів, сплачених покупцем за повернутий товар; 169309,44 грн заборгованість з повернення коштів, сплачених покупцем за непоставлений товар у вигляді попередньої оплати за договором поставки нафтопродуктів № 177 від 22.12.2022; 21883,26 грн пеня; 10782,50 грн інфляційні втрати; 2368,75 грн 3% річних.

Ухвалою суду від 24.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 17.03.2025; учасникам справи встановлено строки для вчинення процесуальних дій у справі.

Через підсистему Електронний суд 11.03.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю Лекс холдинг надійшло клопотання, за змістом якого останній просить суд забезпечити його участь у судовому засіданні 17.03.2025 о 10:30 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.03.2025 клопотання ТОВ «Лекс Холдинг» задоволено та визначено особу, яка братиме участь судовому засіданні поза приміщенням суду, як представник позивача Пірус Людмила Олегівна.

Відповідач в судове засідання 17.03.2025 не з`явився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить Довідка про доставку електронного листа до електронного кабінету одержувача 24.02.2025.

17.03.2025 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 31.03.2025. Про час та місце наступного судового засідання відповідача було повідомлено ухвалою від 17.03.2025, яка доставлена до електронного кабінету одержувача 18.03.2025.

У підготовче засідання 31.03.2025 представник відповідача не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Ухвалою суду від 31.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.04.2025; про наступне судове засідання повідомлено відповідача шляхом відправлення до електронного кабінету ухвали від 31.03.2025.

В судове засідання 28.04.2025 відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою від 28.04.2025 повідомлено ПП «Контраст» про судове засідання, призначене на 12.05.2025; роз`яснено учаснику справи наслідки неявки в судове засідання на виклик суду.

08.05.2025 через канцелярію суду (вх. номер 6256/25) від позивача надійшли додаткові пояснення у справі з більш детальною інформацією щодо предмета позову (послідовністю дій постачальника та покупця згідно Договору поставки).

В судове засідання 12.05.2025 відповідач вкотре не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та завчасно.

Відповідно до ст. 6 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Частиною 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, згідно з частиною 5 та 7 статті 6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Частиною 11 статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до пункту 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (надалі - ЄСІКС) затверджено рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17.08.2021, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 37 Положення про ЄСІКС унормовано, що підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

Відповідно до Довідок про доставку електронних листів ухвал суду про відкриття провадження у справі та ухвал повідомлень (про перерву), документи були доставлені до електронного кабінету одержувача ПП «Контраст».

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Абзацом 2 зазначеної норми врегульовано, що якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі № 459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до Електронного кабінету є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

У даному випадку, судом також береться до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 911/629/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції.

Відзив на адресу суду від відповідача у зазначений в ухвалі суду від 24.02.2025 процесуальний строк не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача також не надходило, правову позицію у справі відповідач не висловив.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається виключно за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході розгляду справи судом, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Під час судового розгляду, відповідно до статей 209, 210 ГПК України були з`ясовані всі обставини, на які позивач у справі посилався, як на підставу своїх вимог та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 12.05.2025 в порядку абз. 1 ч. 1 ст. 219 ГПК України суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України проголосив скорочене рішення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лекс холдинг» (далі покупець) та Приватним підприємством «Контраст» (далі постачальник) було укладено Договір поставки нафтопродуктів №177 (далі Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця нафтопродукти, а саме: дизельне паливо Євро 5 (далі - товар/нафтопродукти) у кількості та асортименті, за цінами, вказаними в рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною даного Договору та виставляються постачальником у відповідності із ним, а покупець зобов`язується оплатити поставлений товар (для подальшого використання для власних потреб покупця) та прийняти його на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору, сторони розуміють та погоджуються, що всі поставки товару, що матимуть місце після укладання даного Договору будуть здійснюватися у відповідності із ним. При цьому, документи, що підтверджують поставку товару, в тому числі, але не обмежуючись: рахунки-фактури, видаткові та податкові накладні, довіреності на отримання матеріальних цінностей тощо, повинні містити реквізити та/або посилання на даний Договір. Відсутність реквізитів Договору є підставою для вимоги покупця щодо відповідного коригування таких документів постачальником.

Постачальник гарантує, що товар, який поставляється за цим Договором належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед було-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, не є предметом судового розгляду, а також будь-якого іншого обмеження чи обтяження (п.1.3 Договору).

Пунктом 3.1 сторони визначили, що ціну Договору становить сума вартості всіх поставок нафтопродуктів за Договором. Кількість та якість товару на кожну окрему поставку визначається в національній валюті України та встановлюється у рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною Договору.

30 грудня 2023 року покупець та постачальник уклали Додаткову угоду №1, якою дійшли згоди про те, що даний Договір набирає сили з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2024 року (включно), але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Згідно поданих матеріалів, між Приватним підприємством «Контраст» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лекс холдинг» було вчинені наступні дії на виконання умов Договору, зокрема:

Відповідач виставив рахунок на оплату № 943 від 24.07.2024 на суму 158220,00 грн для отримання товару в об`ємі 3000л. Відповідно до платіжної інструкції № 98719166 від 26.07.2024 вказаний рахунок оплачений позивачем повністю в розмірі 158220,00 грн. За вказаним рахунком отримано товару в кількості 1566,00 л на суму 82590,84 грн, що підтверджується видатковою накладною № 1636 від 06.09.2024 та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №1211 від 06.09.2024.

Відповідач виставив рахунок на оплату № 1085 від 26.08.2024 на суму 149508,00 грн для отримання товару в об`ємі 3000л. Відповідно до платіжної інструкції № 98720116 від 30.08.2024 вказаний рахунок оплачений позивачем повністю в розмірі 149508,00 грн. За вказаним рахунком отримано товару в загальній кількості 3000,00 л (2300л+700л) на суму 149508,00 грн, що підтверджується видатковими накладними № 1571 від 02.09.2024 (2300л) на суму 114622,80 грн та №1638 від 06.09.2024 (700л) на суму 34885,20 грн, а також товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) №1158 від 02.09.2024 та №1213 від 06.09.2024.

Відповідач виставив рахунок на оплату № 1135 від 02.09.2024 на суму 207360,00 грн для отримання товару в об`ємі 4000л. Відповідно до платіжної інструкції № 98720249 від 03.09.2024 вказаний рахунок оплачений позивачем повністю в розмірі 207360,00 грн. За вказаним рахунком отримано товару в кількості 734,00 л на суму 38050,56 грн, що підтверджується видатковою накладною № 1639 від 06.09.2024 та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №1214 від 06.09.2024.

29 листопада 2024 року сторони уклали Додаткову угоду №2 (далі Угода №2), якою погодили достроково припинити дію Договору 10 грудня 2024 року.

У зв`язку з достроковим припиненням дії Договору сторони погодили наступні умови, передбачені п.2.1 та п.2.3 Угоди:

Покупець повертає постачальнику дизельне паливо Євро 5 (надалі товар) у обсязі 4 750,00 літрів вартістю в сумі 242 739,60 грн, в т.ч. ПДВ 20%, що було отримано у постачальника згідно з поставками по наступних накладних:

- №1571 від 02.09.2024 1750 л у сумі 72 677,50 грн без ПДВ 20%, загальна вартість з ПДВ 87 213,00 грн.

- №1636 від 06.09.2024 1566 л у сумі 68 825,70 грн без ПДВ 20%, загальна вартість з ПДВ 82 590,84 грн.

- №1638 від 06.09.2024 700 л у сумі 29 071,00 грн без ПДВ 20%, загальна вартість з ПДВ 34 885,20 грн.

- №1639 від 06.09.2024 734 л у сумі 31 708,80 грн без ПДВ 20%, загальна вартість з ПДВ 38 050,56 грн.

Фізичне повернення (вивіз) товару здійснюється за рахунок і силами постачальника до « 05» грудня 2024 року.

Згідно п.2.2 Додаткової угоди №2 кошти, сплачені покупцем за повернутий відповідно до п.2.1 цієї Угоди товар, в сумі 242 739,60 грн, в т.ч. ПДВ 20% постачальник зобов`язується повернути покупцю в повному обсязі не пізніше 10 грудня 2024 року за наступними реквізитами: п/р НОМЕР_1 у АТ «Райффайзен Банк», .

Кошти, сплачені покупцем постачальнику за непоставлений товар у вигляді попередньої оплати по Договору в сумі 169 309,44 грн, в т.ч. ПДВ 20% постачальник зобов`язується повернути покупцю в повному обсязі не пізніше 10 грудня 2024 року за наступними реквізитами: п/р НОМЕР_1 у АТ «Райффайзен Банк», (п. 2.3 Додаткової угоди № 2).

На виконання вищезазначених умов Договору та Угоди, 29.11.2024 позивач як покупець за договором, повернув постачальнику 4750,00 літрів пального Євро 5 на загальну суму 242739,60 грн, що підтверджується накладною на повернення №2 від 29.11.2024 року та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №1529 від 29.11.2024 року.

Тобто, вимоги з боку позивача про повернення товару (палива) виконані повністю.

Відповідач в свою чергу був зобов`язаний повернути грошові кошти, а саме: 242 739,60 грн, в т.ч. ПДВ 20%, сплачені покупцем за повернутий відповідно до п.2.1 Угоди товар, а також повернути кошти в розмірі 169309,44 грн, в т.ч. ПДВ20%, сплачені покупцем за непоставлений товар у вигляді попередньої оплати по Договору, в порядку, передбаченому п.2.2 та п.2.3 Угоди, у термін не пізніше 10 грудня 2024 року.

Звертаючись з позовом до суду, позивач стверджує, що відповідач вказані вище вимоги не виконав, у зв`язку з чим за останнім наявна заборгованість з повернення коштів, сплачених покупцем за повернутий товар в розмірі 242739,60 грн, а також заборгованість з повернення коштів, сплачених покупцем за непоставлений товар у вигляді попередньої оплати за договором поставки нафтопродуктів № 177 від 22.12.2022 в розмірі 169309,44 грн.

Поряд із наявною заборгованістю, позивачем викладена вимога про стягнення з відповідача 21883,26 грн пені (з 11.12.2024 по 18.02.2025), 10782,50 грн інфляційних втрат (з 11.12.2024 по 31.01.2025); 2368,75 грн 3% річних (з 11.12.2024 по 18.02.2025), яку позивач заявив до стягнення шляхом подання відповідного позову до суду.

За змістом ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зважаючи на те, що відповідач факту виникнення вказаних грошових зобов`язань не заперечив та не спростував, правом на подання відзиву на позов не скористався, доказів належного виконання своїх зобов`язань та сплати коштів позивачу у повному обсязі не надав, судом було досліджено та надану правову оцінку лише тим доказам, які надав позивач.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, які підтверджуються наявними у справі копіями письмових доказів, виходячи із майнових правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем на підставі Договору поставки нафтопродуктів № 177 від 22.12.2022 та додатковим угодам до нього, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Відповідності до приписів ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ст. 193 Цивільного кодексу України).

Зі змісту ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Положеннями статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно із частинами першою і другою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Як було зазначено вище, правовідносини сторін були визначені Договором поставки № 177 від 22.12.2022, а також додатковими угодами до нього.

Згідно п.1 Додаткової Угоди № 2 Договір припинив свою дію 10 грудня 2024 року.

Дострокове припинення дії Договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, а також від відповідальності за порушення Договору, якщо такі зобов`язання чи порушення виникли чи сталися під час дії Договору.

В період дії Договору, сторонами були вчинені конклюдентні дії щодо постачання з боку ПП «Контраст» та отримання у власність зі сторони ТОВ «Лекс Холдинг» товару (дизельного палива), про що відображено у видаткових накладних на отримання товару та про що зазначалось вище. В свою чергу, вказаний у видаткових накладних товар було оплачено повністю, в якості доказу позивачем додано платіжні інструкції № 98719166 від 26.07.2024, № 98720116 від 30.08.2024, № 98720249 від 03.09.2024

В Додатковій угоді № 2, підписаній та скріпленій печатками перших осіб підприємств, сторони погодили наступне: покупець повертає постачальнику дизельне паливо Євро 5 у обсязі 4750,00 літрів вартістю в сумі 242 739,60 грн.

При цьому, кошти, сплачені покупцем за повернутий відповідно до п.2.1 цієї Угоди товар, в сумі 242 739,60 грн зобов`язується повернути покупцю в повному обсязі не пізніше 10 грудня 2024 року. Кошти, сплачені покупцем постачальнику за непоставлений товар у вигляді попередньої оплати по Договору в сумі 169 309,44 грн постачальник зобов`язується повернути покупцю в повному обсязі також не пізніше 10 грудня 2024 року. Загальна сума грошових коштів, яка мала надійти на рахунок позивача склала 412049,04 грн.

Однак, доказів повернення вказаних коштів, ані у визначений угодою строк, ані на момент розгляду справи відповідачем суду не надано.

З метою досудового врегулювання спору, ТОВ «Лекс холдинг» була направлена на адресу ПП «Контраст» вимога № ЛХ-25-1 від 10.01.2025 щодо погашення в строк до 15.01.2025 наявної заборгованості в загальному розмірі 412049,04 грн (242739,60грн +169309,44 грн). Зазначену вимогу позивачем направлено на юридичну адресу відповідача за номером поштового відправлення 667 та згідно перевірки статусу відправлення на сайті АТ «Укрпошта» вбачається, що претензія вручена за довіреністю 04.02.2025.

Зважаючи, що термін виконання зобов`язань з боку відповідача вказаний в самій Угоді та передбачає дату виконання «не пізніше 10.12.2024», з наступного дня ПП «Контраст» є таким, що порушив своє зобов`язання з належного та своєчасного виконання договірних обов`язків стосовно повернення передоплати в сумі 169 309,44 грн та повернення коштів сплачених покупцем за повернутий товар в сумі 242 739,60 грн.

Враховуючи вище встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з Приватного підприємства Контраст 242739,60 грн заборгованості з повернення коштів, сплачених покупцем за повернутий товар та 169309,44 грн заборгованості з повернення коштів, сплачених покупцем за непоставлений товар у вигляді попередньої оплати за договором поставки нафтопродуктів № 177 від 22.12.2022, як наслідок, вказані вимоги задовольняє в повному обсязі.

Також позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 2368,75 грн (за період з 11.12.2024 по 18.02.2025) та інфляційних втрат в розмірі 10782,50 грн, нарахованих за період з 11.12.2024 по 31.01.2025.

Главою 51 Цивільного Кодексу України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання.

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позивач для нарахування 3% річних визначив наступний період з 11.12.2024 по 18.02.2025 та здійснив нарахування на суму простроченого платежу (суму боргу) 412049,04 грн (про що виклав в розрахунку суми простроченої заборгованості). Розмір відсотків за підрахунком платежу склав 2368,75 грн.

Інфляційні втрати позивач також нарахував на суму боргу 412049,04 грн за загальний період з 11.12.2024 по 31.01.2025.Розмір інфляційних нарахувань за підрахунком платежу склав 10782,50 грн.

Перевіривши долучені до позовної заяви розрахунки інфляційних втрат і 3% річних, за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга:Закон» за періоди вказані позивачем, суд установив, що вони виконані арифметично правильно, з огляду на що вимоги про стягнення з відповідача 2368,75 грн 3% річних і 10782,50 грн інфляційних втрат є обґрунтованими.

Поряд з сумою основного боргу, позивачем заявлені до стягнення 21883,26 грн пені (за період 11.12.2024 по 18.02.2025).

В силу п.3 Угоди №2, у випадку невиконання (прострочення виконання) постачальником зобов`язань щодо повернення коштів відповідно до п.2.2, п.2.3 цієї Угоди, постачальник сплачує на користь покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій, які відповідно до статті 217 Господарського кодексу України можуть застосовуватися у сфері господарювання, є штрафні санкції, що можуть застосовуватися у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) відповідно до умов договору між сторонами.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно положеннями Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З розрахунку позивача вбачається, що ним при здійсненні розрахунку застосовано подвійну облікову ставку НБУ та нараховано пеню за період з 11.12.2024 по 18.02.2025 на загальну суму боргу 412049,04 грн.

Перевіривши розрахунок пені, за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга:Закон», судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок є арифметично вірним, тому розмір пені підлягає задоволенню повністю в сумі 21883,26 грн.

З огляду на викладене вище, а також те, що факт порушення відповідачем договірних зобов`язань судом встановлений і по суті останнім не спростований, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, відповідно, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення: 412049,04 грн основного боргу; 2368,75 грн 3% річних; 10782,50 грн інфляційних втрат, 21883,26 грн пені.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір за подання даної позовної заяви складає 5365,00 грн - 1,5% ціни позову із застосуванням коефіцієнту 0,8. Таким чином, з урахуванням задоволення позовних вимог відшкодуванню витрат позивача по оплаті судового збору з відповідача підлягає сума 5365,00 грн.

За зверненням до суду з вказаним позовом, позивач оплатив судовий збір в розмірі 6681,17 грн (платіжна інструкція № 98748354 від 14.02.2025, де в призначенні платежу вказано: « 101;31240623 судовий збір, за позовом ТОВ Лекс Холдинг, Господарський суд Київської області»).

Судовий збір в розмірі 1316,17грн може бути повернуто на користь позивача з Державного бюджету України згідно ухвали суду за відповідним клопотанням позивача згідно до вимог ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства Контраст (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Запорізька, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Лекс холдинг (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 68, ) 412049 (чотириста дванадцять тисяч сорок дев`ять) грн 04 коп. основного боргу; 21883 (двадцять одну тисячу вісімсот вісімдесят три) грн 26 коп. пені; 10782 (десять тисяч сімсот вісімдесят дві) грн 50 коп. інфляційних втрат, 2368 (дві тисячі триста шістдесят вісім) грн 75 коп. 3% річних, 5365 (п`ять тисяч триста шістдесят п`ять) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до статей 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 23.05.2025 року

Суддя О.В. Щоткін