ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

26 травня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/458/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Бурого Сергія Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАСТ-СОФТ (Латвійська Республіка, м. Рига, вул. Гауяс, 43-6, LV-1026, ідентифікаційний код 1)

про стягнення 6 300,00 євро,

УСТАНОВИВ:

У травні 2025 року Фізична особа-підприємець Бурий Сергій Михайлович (позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАСТ-СОФТ про стягнення 6 300,00 євро.

Приписами ч. 1 ст. 176 ГПК України, зокрема встановлено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому ст. 174 цього Кодексу.

Судом установлено, що подана позовна заява відповідає вимогам, викладеним у ст. 162, 164, 172 ГПК України. Підстави для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені ГПК України, відсутні.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Положеннями ч. 1 ст. 247 ГПК України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

За приписами ч. 1 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 3, п. 1, 2 ч. 5 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами, зокрема, є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали позовної заяви, врахувавши ціну позову, характер спірних правовідносин, предмет доказування, суд дійшов висновку про те, що подані матеріали є достатніми для відкриття провадження у справі, а також про те, що вказана справа має бути розглянута в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, оскільки є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

У свою чергу, місцезнаходженням відповідача у справі є Латвійська Республіка.

За ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами (ст. 367 ГПК України).

При цьому за змістом положень ст. 368 ГПК України зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги повинні відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено - вимогам ч. 2-4 цієї статті.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном, а рівно повідомлення у належній формі іноземних учасників судового процесу про час і місце розгляду справи, регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Гаага, 1965 (далі - Конвенція), яка є чинною в Україні згідно з Законом України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 № 2052-ІІІ, із заявами та застереженнями.

Латвійська Республіка, як і Україна, є учасницею зазначеної Конвенції.

Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном (ст. 1 Конвенції).

Згідно зі ст. 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Частиною 2 п. b) ст. 15 Конвенції унормовано, що кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень ч. 1 цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Порядок здійснення вручення врегульовано Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54 (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 03.02.2020 № 338/5/46).

Пунктами 6.1-6.8 вказаної Інструкції передбачено, що у разі, якщо правова допомога запитується або надається на підставі Конвенції, застосовуються відповідні положення цієї Інструкції з урахуванням викладеного в п. 6.2 - 6.14 цієї Інструкції. Доручення про вручення документів за кордоном на підставі Конвенції про вручення складається судом чи іншим заінтересованим компетентним органом України у формі прохання, яка установлена Конвенцією про вручення, згідно з додатком 10 до цієї Інструкції.

Відповідно до абз. 3, 4 п. 2.3 Інструкції документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

Враховуючи, що Латвійська Республіка є підписантом Конвенції, суд дійшов висновку, що про розгляд цієї справи належить повідомляти відповідача, який є нерезидентом України, в порядку, передбаченому Конвенцією.

Отже, судові документи підлягають надісланню до Ради присяжних судових виконавців Латвії (Латвійська Республіка, м. Рига, вул. Лачплеса 27-32, LV-1011), для їх подальшого вручення відповідачу у справі. При цьому документи, що підлягають врученню, згідно з дорученням Господарського суду Рівненської області, слід складати та вручати в перекладі на латвійську мову з нотаріально посвідченим підписом перекладача.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача надати суду нотаріально засвідчений переклад на латвійську мову ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 918/458/25 від 26.05.2025, доручення про надання правової допомоги, з метою подальшого звернення до Ради присяжних судових виконавців Латвії з приводу надання правової допомоги щодо вручення відповідачу копії цих документів.

Згідно з п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 4 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу, - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів (п. 8 ч. 1 ст. 229 ГПК України).

Керуючись ст. 12, 162, 176, 228, 229, 234, 235, 367, 368 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

3. Судове засідання для розгляду справи по суті призначити на "23" лютого 2026 р. на 11:00 год.

4. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Давидюка Тараса, 26-А, в залі судових засідань №9.

5. Запропонувати позивачу подати суду:

- оригінали документів, доданих до позовної заяви (для огляду в судовому засіданні),

- відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачеві.

6. Установити відповідачу строк у 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165, 178 ГПК України, докази направлення відзиву позивачу надати суду.

7. Усі заяви, клопотання, заперечення подати до суду в строк до 12.01.2026 з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених ст. 170 ГПК України.

8. Зобов`язати позивача з`явитися до Господарського суду Рівненської області у строк до 30.05.2025 для забезпечення за власний рахунок перекладу процесуальних документів (ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 918/458/25 від 26.05.2025 та формулярів, заповнених судом) у зазначеній справі у трьох примірниках (на латиську мову ), посвідчити підпис перекладача у нотаріуса та повернути до суду у строк до 09.06.2025.

9. Звернути увагу сторін на положення ст. 74, 80, 81 ГПК України щодо порядку подання доказів, наслідків неподання доказів, їх направлення іншим учасникам справи, а також щодо порядку витребування доказів.

10. Попередити позивача про те, що у разі, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, позов може бути залишений без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

11. Попередити сторін, що відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

12. Звернути увагу сторін на те, що копії письмових доказів, які подаються, повинні бути оформлені відповідно до вимог ч. 4 ст. 91 ГПК України та п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2020).

13. Попередити сторін, що при невиконанні процесуальних обов`язків, зокрема ухиленні від вчинення дій, покладених судом на сторону, до них можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу відповідно до ст. 135 ГПК України.

14. Провадження у справі до надходження відповіді від Ради присяжних судових виконавців Латвії на судове доручення про надання правової допомоги зупинити.

15. Роз`яснити, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

16. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Ухвала підписана 26.05.2025.

Суддя О. Андрійчук