ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 Справа № 914/1307/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.М.Л.», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескулаб Центр», м. Львів

про стягнення 10 647,33 грн

Суддя Наталія Мороз

За участю секретаря с/з Олени Шевчук

Представники:

Від позивача: О. Кутова

Від відповідача: не з`явився

Суть спору:

В провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.М.Л.» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескулаб Центр» про стягнення 10647,33 грн.

Ухвалою суду від 28.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22.05.2025.

Ухвалою суду від 19.05.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.М.Л.» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судове засідання 22.05.2025 представник позивача з`явився в режимі відеоконференції, позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач участі повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неучасті суду не повідомив, відзиву на позов не подав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи наведене, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем, як замовником, зобов`язань за договором про надання медичних послуг № 2306/2023 від 23.06.2023 щодо повної та своєчасної оплати за виконані позивачем послуги, у зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача 9 690,00 грн основного боргу, 484,50 грн штрафу, 430,60 грн пені та 42,23 грн 3% річних.

Позиція відповідача.

Відповідач участі у судових засіданнях особисто або уповноваженого представника не забезпечив, правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 ГПК України не скористався.

Обставини справи.

23.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Б.М.Л.» (позивач, за договором виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ескулаб Центр» (відповідач, за договором замовник) укладено договір про надання медичних послуг № 2306/2023.

У відповідності до умов укладеного договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання, надавати медичні послуги (далі - послуги), а замовник зобов`язується в порядку і на умовах цього договору приймати та сплачувати надані виконавцем послуги (п.1.1). Перелік, вартість та строки надання послуг, визначаються в додатку № 1 до цього договору, що підписується сторонами одночасно з підписанням договору. Внесення змін у додаток № 1 до договору здійснюється за процедурою, передбаченою цим договором (п.1.2). Виконавець до 2 (другого) числа місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок, деталізацію проведених лабораторних досліджень та акт надання медичних послуг за попередній звітний місяць (п.3.1). Замовник до 10 (десятого) числа поточного місяця здійснює звірку проведених лабораторних досліджень за попередній звітний місяць та надає свої зауваження (у разі наявності) у письмовому вигляді або підписує акт надання медичних послуг за попередній звітний місяць (у разі відсутності зауважень) (п.3.2). В акті надання медичних послуг зазначається обсяг наданих належних та якісних послуг за місяць та їх загальна вартість (п.3.4). Сума цін всіх актів за цим договором є ціною договору (п.3.5). Оплата, наданих виконавцем послуг, здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів, з моменту підписання акту надання медичних послуг замовником (п.3.6). У випадку неотримання виконавцем підписаного акту надання медичних послуг до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця що слідує за звітним, такий акт вважається погодженим та підписаним 16 (шістнадцятого) числа поточного місяця, наступного за звітним, а надані послуги, які надані якісно та в строки, що визначені договором - підлягають сплаті у повному обсязі (п.3.7). Послуга вважається наданою в строки у разі скерування результату лабораторного дослідження на електронну адресу замовника, яка визначена в пункті 2.7 договору. Датою передачі результату дослідження є дата направлення електронного повідомлення виконавцем (п.3.8). У разі порушення строків оплати за цим договором замовник сплачує виконавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на день прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день затримки (п.5.1). У разі порушення замовником строків оплати послуг більше, ніж на 10 банківських днів, замовник сплачує виконавцеві штраф у розмірі п`яти відсотків від суми заборгованості і виконавець має право достроково розірвати цей договір, направивши письмове повідомлення про це замовнику (п. 5.4). Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін, та скріплення печатками сторін (у разі їх наявності), і діє до 31 грудня 2023 року (п.8.1). Термін дії договору автоматично продовжується (пролонгується) на кожний наступний календарний рік у випадку, якщо жодна зі сторін письмово не попередила іншу сторону про бажання припинити дію договору не пізніше, ніж за десять робочих днів до закінчення терміну дії договору (п.8.2). Договір може бути достроково припинений з ініціативи однієї із сторін шляхом направлення письмового повідомлення не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до моменту розірвання договору (п.8.3). До цього договору додаються: додаток № 1 Патоморфологічні дослідження (Прайс-лист на медичні послуги ТОВ «Б.М.Л.»); додаток № 2 Правила підготовки гістологічних зразків до направлення у лабораторію; додаток № 3 Форма «Супровідний лист»; додаток № 4 Форма замовлення витратного матеріалу (п.5.11).

На виконання умов договору, протягом січня 2025 року ТзОВ «Б.М.Л.» були надані ТзОВ «Ескулаб Центр» послуги на загальну суму 6 970,00 грн, про що позивачем був виставлений рахунок на оплату № 55 від 31.01.2025 на суму 6970,00 грн.

12.02.2025 позивачем та відповідачем в системі електронного документообігу «Вчасно» підписано Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 2548 від 31.01.2025 на суму 6 970,00 грн.

Протягом лютого 2025 року ТзОВ «Б.М.Л.» були надані ТзОВ «Ескулаб Центр» послуги на загальну суму 2 720,00 грн, про що позивачем був виставлений рахунок на оплату № 96 від 20.02.2025 на суму 2 720,00 грн.

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 2584 від 20.02.2025 на суму 2720,00 грн позивачем підписано та надіслано відповідачу в системі електронного документообігу «Вчасно» 20.02.2025. Відповідачем отримано вказаний акт 14.03.2025, про що в акті міститься відповідна відмітка.

Однак, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 2584 від 20.02.2025 на суму 2720,00 грн ТзОВ «Ескулаб Центр» не підписано, не надано жодних письмових зауважень до нього, а також не здійснено оплату коштів за надані послуги.

З метою досудового врегулювання спору, ТзОВ «Б.М.Л.» надіслано ТзОВ «Ескулаб Центр» претензію про сплату заборгованості від 26.02.2025 № 26/02-25-1. Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи наведене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Б.М.Л.» звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 9 690,00 грн основного боргу, 484,50 грн штрафу, 430,60 грн пені та 42,23 грн 3% річних.

Оцінка суду.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами ч. 2 цієї статті, підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 даного Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем належним чином згідно умов договору було надано відповідачу послуги на загальну суму 9 690,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт, один з яких підписано відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису, а інший не підписано.

Положеннями законодавства України передбачена можливість підписання документів у електронному вигляді з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

За змістом ч. 4 ст. 18 ЗУ "Про електронні довірчі послуги", саме кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

У відповідності до роз`яснення Міністерства цифрової трансформації України, електронний підпис дає змогу засвідчити згоду підписувача із змістом електронного документа, ідентифікувати підписувача, а також є підставою для виникнення юридичних фактів та є достовірними доказами в суді.

Суд також звертає увагу, що передбачена договором умова щодо оплати за надані послуги з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату (у разі не підписання акту з боку замовника та за відсутності обґрунтованої відмови), адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність, а наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою. Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи. Виконавець (підрядник) не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання актів наданих послуг (виконаних робіт), а має лише констатувати факт відмови від підписання актів, в яких ним зафіксовано обсяг та вартість наданих послуги (виконаних робіт).

Непідписання актів приймання наданих послуг (виконаних робіт) без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання може свідчити про недобросовісність поведінки замовника, який таким чином намагається уникнути оплати цих послуг (робіт), оскільки фактично у всіх договірних відносинах факт оплати ставиться у залежність від підписання актів наданих послуг (виконаних робіт), що має на меті настання узгодження сторонами обсягу та якості робіт та встановлення терміну відліку виникнення зобов`язання з оплати. Ігнорування замовником підписання актів та/або безпідставне ухилення від прийняття наданих послуг (виконаних робіт) не може бути підставою, яка звільняє його від обов`язку оплатити надані послуги (виконані роботи).

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 04.09.2023 у справі № 910/5352/21.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача вартості послуг в розмірі 9 690,00 грн є обґрунтованими та підлягають стягненню в користь позивача. Доказів зворотнього суду не надано.

У відповідності до приписів ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування саме до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених законами та договором. При цьому, у відповідності до ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язання контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Так, за неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивачем нараховано 3 % річних.

Відповідно до ч.2. ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку, поданого в позовній заяві, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 42,23 грн за періоди з 20.02.2025 по 22.04.2025 та з 24.03.2025 по 22.04.2025.

Здійснивши перерахунок 3% річних за вказані періоди, суд встановив, що такі нараховані вірно та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Так, сторони у п.5.1 та п.5.4 договору про надання медичних послуг № 2306/2023 погодили, що у разі порушення строків оплати за цим договором замовник сплачує виконавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на день прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день затримки; у разі порушення замовником строків оплати послуг більше, ніж на 10 банківських днів, замовник сплачує виконавцеві штраф у розмірі п`яти відсотків від суми заборгованості і виконавець має право достроково розірвати цей договір, направивши письмове повідомлення про це замовнику.

Відповідач, уклавши вказаний договір, погодився на викладені в ньому умови, в тому числі і умову про нарахування штрафу та пені за порушення або неналежне виконання зобов`язань.

Враховуючи наведене, здійснивши перевірку нарахування пені та штрафу у відповідності до розрахунку, доданого до позовної заяви та за вказані в ньому періоди за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій» платформи «LIGA:ZAKON», суд зазначає, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 430,060 грн та штрафу в розмірі 484,50 грн відповідає умовам укладеного договору, є арифметично вірною, правомірною та обґрунтованою, відтак підлягає до стягнення з відповідача у повному обсязі.

Відповідно до статей 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем.

Враховуючи досліджені та встановлені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають до задоволення.

Судові витрати.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескулаб Центр» (79069, м. Львів, вул. Шевченка, 313, ідентифікаційний код 44589291) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.М.Л.» (01054, м. Київ, вул. Хмельницького Богдана (Шевченківський р-н), будинок 33/34, офіс 4, ідентифікаційний код 44024853) 9 690,00 грн основного боргу, 484,50 грн штрафу, 430,60 грн пені, 42,23 грн 3% річних та 3 028,00 грн судового збору.

Рішення складено 27.05.2025

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.