ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025м. ПолтаваСправа № 917/765/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., при секретарі судового засідання Сахно А. В., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовною заявою Державного підприємства "Інфотех", , вул. Дегтярівська, 15Б, м. Київ, 04050

до Харківського національного університету внутрішніх справ, , просп. Льва Ландау, 27, м. Харків, 61080

в особі відокремленого підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ, , вул. Перемоги, 17/6, м. Кременчук, Полтавська область, 39605

про стягнення 1 444 742,80 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: адвокат Дудник В. М. (в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду);

від відповідача: не з`явився,

ухвалив рішення про наступне.

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, що виникла на підставі Договору про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між сторонами даної справи.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Державне підприємство «ІНФОТЕХ» здійснює ліцензовану господарську діяльність на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 27.10.2021 № 1849.

2.2. Між Державним підприємством «ІНФОТЕХ» (далі Постачальник за Договором, позивач) та Харківським національним університетом внутрішніх справ в особі відокремленого підрозділу Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ (далі Споживач за Договором, відповідач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу від 24.04.2024 № 291 (далі Договір).

2.3. Предметом Договору є постачання електричної енергії Постачальником Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, вартість якої сплачується Споживачем Постачальнику на умовах Договору.

2.4. Договором сторони погодили наступні умови:

2.4.1. Цей Договір є договором, що встановлює порядок та умови постачання електричної енергії, як товарної продукції, Споживачу Постачальником та укладається Сторонами з урахуванням положень Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ) та постанови Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» (п. 1.1. Договору).

2.4.2. За цим Договором Постачальник продає електричну енергію (код товару згідно Національного класифікатора ДК 021:2015:09310000-5 Електрична енергія) (надалі Товар) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної електричної енергії згідно з умовами цього Договору (п. 2.1. Договору).

2.4.3. Очікуваний обсяг та строк постачання Товару визначається у Комерційній пропозиції, яка є Додатком 2 до цього Договору (далі Комерційна пропозиція). Очікуваний обсяг постачання Товару відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в оператора системи. Обсяги закупівлі Товару можуть бути змінені відповідно до умов Договору та ПРРЕЕ (п. 2.3 Договору).

2.4.4. Ціна Договору становить 3 609 621,17 грн, в тому числі ПДВ 601 603,53 грн (п. 5.1. Договору).

Споживач розраховується з Постачальником за Товар за цінами, що визначаються відповідно до Комерційної пропозиції (п. 5.2 Договору).

Спосіб визначення ціни (тарифу) Товару зазначається в Комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.3 Договору).

2.4.5. Фактична ціна за одиницю поставленого Товару визначається щомісяця відповідно до затвердженої Додатком 2 «Комерційної пропозиції» формули після завершення розрахункового періоду. Погодження Сторонами результату розрахунку здійснюється у письмовій формі шляхом підписання Сторонами Актів купівлі-продажу електричної енергії. Ціна Товару вважається погодженою з моменту підписання обома Сторонами Акту купівлі-продажу електричної енергії (п. 5.5 Договору).

2.4.6. Договір діє з дати його укладення до скасування воєнного стану в Україні, оголошеного та продовженого відповідними Указами Президента України та затвердженими Верховною Радою України, але не пізніше ніж по 31.12.2024, а у частині оплати до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань за цим Договором (п. 15.1. Договору).

2.5. Додатком 1 до Договору є заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу від 24.04.2024 з додатком "Перелік об`єктів споживача" (а. с. 23, 24).

2.6. У Додатку № 2 до Договору (а. с. 24-26) сторони затвердили комерційну пропозицію, якою погоджено, зокрема, такі умови:

очікуваний обсяг постачання товару: 756 734,00 кВт*год;

строк постачання товару: з 01 травня 2024р. по 31 грудня 2024р. (включно);

ціна (тариф) у грн на момент укладання договору: 4,7699 грн за 1 кВт/год з ПДВ, включає в себе тариф на послуги з постачання та не включає тариф на послуги з розподілу;

розрахунковий період: календарний місяць, або за згодою Сторін може бути обрано інший розрахунковий період (протягом поточного місяця у якому надається електрична енергія тощо);

спосіб оплати: безготівкова форма оплати на рахунок Постачальника із спеціальним режимом використання;

строк надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати: Постачальник по 15 число (включно) місяця, наступного за звітним (розрахунковим), оформлює рахунок на оплату за фактично спожиту електричну енергію та Акт постачання електричної енергії, і в цей же строк надає їх Споживачу. Оплата рахунка, Акта постачання електричної енергії за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена Споживачем протягом 5-ти робочих днів від дня його отримання. Підтвердженням постачання Товару є узгоджений Акт постачання електричної енергії (купівлі-продажу) або інформація надана оператором, з яким Споживач уклав договір розподілу електричної енергії.

2.7. Також між сторонами були укладені додаткові угоди до Договору.

2.7.1. Зокрема, 20.12.2024 між сторонами укладено Додаткову угоду № 10 до Договору, відповідно до умов якої сторони вирішили внести зміни до Додатку 2 до Договору в розділ «Строк постачання Товару», виклавши його в новій редакції, а саме: «з 01 січня 2025 по 31 березня 2025 (включно)».

2.7.2. Також 15.01.2025 між сторонами укладено Додаткову угоду № 11 до Договору, відповідно до умов якої п. 5.1 Договору та Додаток 2 до Договору викладено в новій редакції в частині зміни ціни Договору та очікуваного обсягу, а саме: загальна ціна Договору становить 4 088 130,38 грн, в тому числі ПДВ 681 355,06 грн, з яких: на 2024 рік 3 406 775,32 грн, в тому числі ПДВ 567 795,89 грн; на 2025 рік 681 355,06 грн, у т.ч. ПДВ 113 559,18 грн (п. 1 Додаткової угоди № 11). Рядок Комерційної опозиції «Очікуваний обсяг постачання Товару» викладено новій редакції: «Очікуваний обсяг постачання Товару: на 2024 рік 756 734 кВт*rод., та на 2025 рік 83 274,798 кВт*rод.» (п. 2 Додаткової угоди № 11)

2.7.3. Крім цього, 20.02.2025 між сторонами укладено Додаткову угоду № 12 до Договору, відповідно до умов якої сторони вирішили визначити вартість електричної енергії за січень 2025 року відповідно до формули (п. 1 Додаткової угоди № 12). Згідно п. 2 Додаткової угоди № 12, сторони дійшли спільної згоди викласти окремі положення Комерційної пропозиції, що є Додатком 2 до Договору, а саме розділ «Ціна (тариф) у грн» у новій редакції: « 8,18432 за 1 кВт/год з ПДВ, включає в себе тариф на послугу з постачання та не включає тариф на послуги з розподілу».

2.8. Зі сторони позивача у січні 2025 року було підготовлено та направлено на адресу відповідача Акт купівлі-продажу електричної енергії № 24-Е-0030-1-2025 за січень 2025 року на загальну суму 1 060 270,99 грн (далі Акт за січень 2025 року; а. с. 10).

Проте, даний Акт за січень 2025 року відповідачем було оплачено частково 26.02.2025 на суму 678 902,85 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 25/02/2025№257_00000/052 db4f7-8930-1a644 від 26.02.2025 (а. с. 12).

Отже, заборгованість по Акту за січень 2025 року складає 381 368,14 грн.

2.9. Також 12.03.2025 позивачем були направлені на адресу відповідача: рахунок на оплату № 2-2025 по Договору від 24.04.2024 № 291 на суму 1 054 281,92 грн та Акт постачання електричної енергії № 24-Е-0030-2-2025 за лютий 2025 року на суму 1 054 281,92 грн (далі Акт за лютий 2025 року; а. с. 11).

Згідно інформації на сайті «Укрпошта» в розділі «Трекінг, відстеження відправлень»: відповідачем Акт постачання електричної енергії № 24-Е-0030-2-2025 за лютий 2025 року на суму 1 054 281,92 грн та Рахунок на оплату № 2-2025 по Договору від 24.04.2024 № 291 на суму 1 054 281,92 грн отримано 13.03.2024 (трекінг № 699).

Проте, Акт постачання електричної енергії № 24-Е-0030-2-2025 за лютий 2025 року відповідачем повернуто позивачу без здійснення оплати.

2.10. З метою одержання інформації щодо обсягів спожитої електричної енергії Кременчуцьким льотним коледжем Харківського національного університету внутрішніх справ за період з 01.01.2025 по 28.02.2025 включно, позивач 25.03.2025 направив відповідний запит на адресу АТ «Полтаваобленерго», яке є оператором системи розподілу, що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, виданої постановою НКРЕКП від 16.11.2018 року № 1442.

2.11. Листом від 02.04.2025 № 04.32/7971 АТ «Полтаваобленерго» надало відповідь на запитувані дані у вигляді таблиці, згідно якої обсяг спожитої електричної енергії відповідача за період з 01.02.2025 по 28.02.2024 становить 254 045,000 кВт*год, що співпадає з даними, які містяться в Актах купівлі-продажу електричної енергії за зазначений період: січень 2025р. 129 549,000 кВт*год; лютий 2025р. 124 496,000 кВт*год.

2.12. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору щодо сплати вартості електроенергії, позивач нарахував відповідачу 3 % річних на заборгованість по Акту за січень 2025р. за період з 26.02.2025 по 10.04.2025 на суму 1379,19 грн, а також на заборгованість по Акту за лютий 2025р. за період з 19.03.2025 по 10.04.2025 на суму 1993,03 грн. Крім цього позивачем нараховано інфляційні втрати на заборгованість відповідача по Акту за січень 2025р. за період березень 2025р. на суму 5720,52 грн.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Позивач просить суд стягнути з відповідача 1 444 742,80 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 291 від 24.04.2024, в тому числі: 1 435 650,06 грн основного боргу, 3372,22 грн 3% річних, 5720,52 грн інфляційних втрат.

3.2. Юридичними підставами позову є ст. 655, 656, 712, 714 Цивільного кодексу України.

3.3. Фактичними підставами позову є дії відповідача в частині порушення умов Договору та бездіяльність відповідача в частині несплати вартості спожитої ним електроенергії.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач визнав позов повністю.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання у справі на 20.05.2025 об 11:30 год., відповідачу встановлено строк для подання відзиву та заперечень, позивачу відповіді на відзив.

5.2. Згідно довідок про доставку електронного листа, сторони отримали зазначену ухвалу в електронному вигляді 22.04.2025 о 19:44 год.

5.3. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.04.2025 вирішено питання про участь представника позивача в судових засіданнях під час розгляду даної справи в режимі відеоконференції.

5.4. Від відповідача 19.05.2025 через систему "Електронний суд" надійшла заява про визнання позову.

5.5. В підготовчому засіданні 20.05.2025 суд прийняв до розгляду заяву відповідача про визнання позову та відповідно до ч. 3 ст. 185 і ст. 212 ГПК України оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, проголошення якого відбудеться 29.05.2025 о 13:30 год.

5.6. В судове засідання 29.05.2025 на оголошення рішення сторони не з`явились. Про час, дату та місце проголошення рішення по справі сторони були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа.

У зв`язку із неявкою сторін, відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, суд підписує рішення без його проголошення.

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. Господарським процесуальним законодавством встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу (ч. 1 ст. 46 ГПК України).

Проте, слід зазначити, що визнання відповідачем позову не є безумовною підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Таке рішення суд ухвалює лише за наявності законних підстав.

6.2. Так, у відповідності до статті 191 ГПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

6.3. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, а також визнання позову позивачем, суд визначає, що питанням, на яке суд має дати відповідь для правильного вирішення спору є питання:

чи порушені відповідачем умови укладеного Договору?

якщо умови Договору порушені, чи правильно розраховані суми основного боргу, відсотків річних та інфляційних втрат?

6.4. За наведених обставин, з урахуванням відсутності третіх осіб у справі, а також відсутності вірогідності того, що у правовідносинах, які виникли між сторонами, задіяні інші особи, інтереси яких можуть бути порушені, з метою ухвалення рішення, суд має дійти до ствердної відповіді на вищезазначені ключові питання.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАЯВНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

7.1. Розглянувши матеріали даної справи та доводи позивача, господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

7.2. Так, відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 цієї статті передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

7.3. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

7.4. Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

7.5. Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

7.6. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

7.7. Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Адміністратор комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до правил ринку, кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів: надає дані комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків та іншим учасникам ринку; створює та управляє базами даних комерційного обліку електричної енергії, а також централізованими реєстрами постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії (пункти 4, 5 ч. 2 ст. 53 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

7.8. Відповідно до пп. 2 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ), споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Нормами пп. 21 п. 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний розраховувати та складати баланс електричної енергії власних мереж.

7.9. Згідно п. 8 заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, що є Додатком 1 до договору, оператором системи, з яким споживач уклав договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, є АТ «Полтаваобленерго».

7.10. Відповідно до п. 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу (ОСР).

7.11. Організація комерційного обліку електричної енергії та надання даних комерційного обліку електричної енергії здійснюється у відповідності до Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП № 311від 14.03.2018.

7.12. Відповідно до п. 9.14.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії адміністратор комерційного обліку (АКО) має передавати адміністратору розрахунків (АР) та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам.

Згідно з п. 12.4.4 Кодексу комерційного обліку електричної енергії з дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб, функції АКО з ведення реєстрів точок комерційного обліку, адміністрування процесів зміни електропостачальника, адміністрування припинення електропостачання та агрегації даних комерційного обліку виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії.

7.13. Відповідно п. 4.12 ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі, на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

7.14. Пункти 4.12 та 4.13 ПРРЕЕ передбачено, що обсяг споживання товару по кожному об`єкту споживання споживача визначається на підставі даних комерційного обліку. Організація порядку здійснення комерційного обліку споживання електричної енергії Споживачем здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів України.

7.15. Судом встановлено, що при здійсненні нарахувань, позивачем використано інформацію, надану АТ «Полтаваоблерго» про спожиті відповідачем обсяги електричної енергії (п. 2.9. цього Рішення).

Так, згідно Актів купівлі-продажу електричної енергії № 24-Е-0030-1-2025 за січень 2025 року та № 24-Е-0030-2-2025 за лютий 2025 року позивачем поставлено відповідачу за Договором електричну енергію на загальну суму 2 114 552,91 грн, тоді як відповідачем лише частково сплачено заборгованість у розмірі 678 902,85 грн платіжною інструкцією № 25/02/2025№257_00000/052 db4f7-8930-1a644 від 26.02.2025.

7.16. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем акти купівлі-продажу електричної енергії є належним доказом передачі товару відповідачу, тому виконання позивачем своїх зобов`язань на суму 2 114 552,91 грн здійснено належним чином, та визнається відповідачем.

Враховуючи факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати отриманої електричної енергії, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 1 435 650,06 грн.

7.17. Крім основного боргу позивач заявив до стягнення 3372,22 грн 3% річних та 5720,52 грн інфляційних втрат.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

7.18. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

7.19. Судом здійснено перевірку розрахунку 3 % річних та інфляційних збитків і встановлено, що заявлені до стягнення суми 3 % річних в розмірі 3372,22 грн та інфляційних збитків в розмірі 5720,52 грн - є арифметично вірними та такими що підлягають задоволенню.

7.20. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за Договором, відповідач факт наявності заборгованості визнає, доказів повернення коштів у визначений строк та у повному обсязі матеріали справи не містять, тому позовні вимоги про стягнення 1 435 650,06 грн основного боргу, 3372,22 грн 3% річних, 5720,52 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю.

7.21. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

8. СУДОВІ ВИТРАТИ.

8.1. З матеріалів справи вбачається, що позивачем до відшкодування заявлено суму судових витрат, які складаються з витрат на оплату судового збору в розмірі 21 671,14 грн.

8.2. Частиною четвертою статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

8.3. Так, однією з основних засад (принципами) господарського судочинства є, зокрема: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ст. 2 ГПК України).

8.4. Разом з тим, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 130 ГПК України).

8.5. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір саме в заявленій для відшкодування сумі - 21671,14 грн.

8.6. Таким чином, 50 відсотків витрат по сплаті судового збору, які складають 10 835,57 грн, підлягають відшкодуванню позивачу з державного бюджету, а інші 50 відсотків - у розмірі 10 835,57 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Харківського національного університету внутрішніх справ (, просп. Льва Ландау, 27, м. Харків, 61080) в особі відокремленого підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ (, вул. Перемоги, 17/6, м. Кременчук, Полтавська область, 39605) на користь Державного підприємства "Інфотех" (, вул. Дегтярівська, 15Б, м. Київ, 04050) 1 435 650,06 грн основного боргу, 3372,22 грн 3% річних, 5720,52 грн інфляційних втрат та 10 835,57 грн відшкодування витрат на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Повернути з Державного бюджету України Державному підприємству "Інфотех" (, вул. Дегтярівська, 15Б, м. Київ, 04050) 10 835,57 грн судового збору за подання позову, сплаченого згідно платіжної інструкції від 11.04.2025 № 766 на суму 21 671,14 грн.

4. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Повне рішення складено 29.05.2025.

Суддя Юлія БАЙДУЖ