номер провадження справи 29/74/12-23/121/12-21/107/16-14/5/18-16/3/19-26/44/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 Справа № 5009/2987/12 (908/1961/20)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Юлдашева О.О. розглянувши матеріали справи №5009/2987/12 (908/1961/20)

За первісним позовом:

позивач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельні суміші (пр. Маяковського, буд. 11, м. Запоріжжя, 69035)

позивач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Капітал Груп (04080, м.Київ, вул.Вікентія Хвойки, буд. 18/14)

відповідач-1 - Публічне акціонерне товариство Завод залізобетонних конструкцій № 1 (69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, будинок 1-Б)

відповідач-2 - арбітражний керуючий-керуючий санацією Публічного акціонерного товариства Завод залізобетонних конструкцій № 1 Куліченко Максим Валерійович (04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 13, оф.32)

відповідач-3 Товарна біржа Аукціоніст (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 21-А)

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1 - Товариство з обмеженою відповідальністю Врємя 2050 (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, буд. 4)

2 - Товариство з обмеженою відповідальністю Група Форекс (49125, м. Дніпро, вул. Лозова, буд. 49Д)

3 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

4 - Товариство з обмеженою відповідальністю Корал, ГМБХ (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158, оф. 014)

про визнання недійсними результатів аукціону

За зустрічним позовом:

позивач - Публічне акціонерне товариство Завод залізобетонних конструкцій № 1 (69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, будинок 1-Б)

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Корал, ГМБХ (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158, оф. 014)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельні суміші (пр. Маяковського, 11, м. Запоріжжя, 69035, )

про визнання недійсним договору купівлі-продажу №122(12) від 16.10.2012.

у справі про банкрутство № 5009/2987/12

Кредитори - 1. Приватне підприємство Соколенко-Екскавація, 69035, м.Запоріжжя, бул.Шевченка, 6/38

2. Товариство з обмеженою відповідальністю Променергоресурси, 49051, м. Дніпро, вул. Журналістів, 9д, офіс 110

3. Товариство з обмеженою відповідальністю Ікос Фінанс, 04047, м.Київ, вул.Коноплянська, 12, оф.216

4. Товариство з обмеженою відповідальністю Метінвест-СМЦ, м.Київ, 01015, вул. Лейпцизька, 15А

5. Товариство з обмеженою відповідальністю Білді Груп, м.Запоріжжя, 69037, вул. Правди, 13/14

6. Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Капітал Груп, 04080, м.Київ, вул.Вікентія Хвойки, буд. 18/14

7. Дочірнє підприємство Запорізький виробничий комбінат Спецгазпром, 69002, м.Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. 8

Боржник - Публічне акціонерне товариство Завод залізобетонних конструкцій № 1, 69106, м.Запоріжжя, вул. Фінальна, будинок 1Б,

Керуючий санацією - арбітражний керуючий Куліченко Максим Валерійович, 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 13, оф.32

Представники сторін:

від позивачів не з`явились

від відповідачів не з`явились

треті особи не з`явились

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ:

31.07.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні суміші» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Капітал Груп» до відповідачів Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1», арбітражного керуючого-керуючого санацією Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1» Куліченка Максима Валерійовича та Товарної біржі «Аукціоніст», в якій позивачі просять суд: визнати недійсними результати аукціону, проведеного 18.11.2019 Товарною біржею «Аукціоніст», з продажу майна ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» в процедурі санації, в межах справи про банкрутство № 5009/2987/12; визнати недійсним договір купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 22.11.2019, укладений між ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №» 1 і ТОВ «Врємя 2050» за наслідками спірного аукціону; визнати недійсним договір купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 18.11.2019, укладений між ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» і ТОВ «Група Форекс» за наслідками спірного аукціону; визнати недійсним договір купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 18.11.2019, укладений між ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» і ОСОБА_1 за наслідками спірного аукціону.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.09.2020 прийнято до розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні суміші» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Капітал Груп» про визнання недійсними результатів аукціону та відкрито провадження у справі в межах справи № 5009/2987/12 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 24.09.2020.

24.09.2020. від ТОВ «Ікос Фінанс» надійшов відзив.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області суду від 24.09.2020 підготовче засідання відкладено на 13.10.2020 об 10 год. 20 хв. Запропоновано ТОВ «Ікос Фінанс» на виконання вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу направити відзив на адресу інших учасників справи.

13.10.2020 від керуючого санацією Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1» Куліченка М.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить суд відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні суміші» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Капітал Груп» про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 18.11.2019 Товарною біржею «Аукціоніст», з продажу майна ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» в процедурі санації.

13.10.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Врємя 2050» надійшли пояснення по справі у яких, третя Особа 1 просить суд у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні суміші» та Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Капітал Груп» про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 18.11.2019 Товарною біржею «Аукціоніст», з продажу майна ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» в процедурі санації та про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 22.11.2019., укладеного між ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1 та ТОВ «Врємя 2050» за наслідками аукціону відмовити.

Крім того, заявою від 13.10.2020. ТОВ «Врємя 2050» при ухвалені судового рішення просить суд стягнути з позивачів судові витрати, на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області суду від 13.10.2020. продовжений строк підготовчого засідання у справі №5009/2987/12 (908/1961/20) на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 26.11.2020об 12-00.

29.10.2020 до суду від позивачів надійшла відповідь на відзив.

10.11.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Врємя 2050» надійшли додаткові пояснення по справі.

26.11.2020 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Капітал Груп» надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області суду від 26.11.2020. підготовче засідання відкладено на 02.12.2020об 12-00. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Капітал Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Корал ГМБХ», боржника надати належним чином засвідчені копії та для огляду оригінали договору купівлі-продажу №122 (12) від 16.10.2012 укладеного між ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» та ТОВ «Корал ГМБХ» та акту приймання-передачі під`їзної залізничної колії Розпорядчого поста Бетон від 30.01.2013.

01.12.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла зустрічна позовна заява Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корал, ГМБХ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Ухвалою суду від 04.12.2020 відмовлено Публічному акціонерному товариству «Завод залізобетонних конструкцій № 1» у поновленні строку для подання зустрічної позовної заяви у справі №5009/2987/12 (908/1961/20). Зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1» (вихідний номер 02-20/415 від 01.12.2020) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корал ГМБХ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу з доданими до неї документами - повернуто без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області суду від 02.12.2020 підготовче провадження у справі №5009/2987/12 (908/1961/20) закрито та призначено справу до розгляду по суті на 17.12.2020. о/об 10-30 год.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області суду від 17.12.2020 судове засідання по суті відкладено на 12.01.2021.

Ухвалою суду від 12.01.2021. клопотання керуючого санацією Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1» Куліченко Максима Валерійовича про відкладення розгляду справи, про зупинення провадження у справі та про колегіальний розгляд справи залишені без задоволення. Судове засідання по суті відкладено на 18.01.2021 о/об 10-30 год.

16.01.2021 на адресу Господарського суду Запорізької області надійшов запит Центрального апеляційного господарського суду про термінове направлення справи №5009/2987/12 (908/1961/20) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні суміші» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Капітал Груп» до відповідачів Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1», арбітражного керуючого-керуючого санацією Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1» Куліченка Максима Валерійовича та Товарної біржі «Аукціоніст», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Врємя 2050», Товариство з обмеженою відповідальністю «Група Форекс» , ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю «Корал ГМБХ» про визнання недійсними результатів аукціону для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1» на ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.12.2020.

Ухвалою господарського суду Запорізької області 18.01.2021 провадження у справі №5009/2987/12 (908/1961/20) зупинено до завершення розгляду Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1» на ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.12.2020 та повернення матеріалів справи до господарського суду Запорізької області.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.04.2021 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.12.2020 у справі №5009/2987/12 (908/1961/20) скасовано. Справу №5009/2987/12 (908/1961/20) направлено для розгляду до Господарського суду Запорізької області на стадію вирішення питання про відкриття провадження за зустрічною позовною заявою.

Ухвалою суду від 31.05.2021 провадження у справі №5009/2987/12 (908/1961/20) поновлено. Ухвалено повернутися до стадії підготовчого провадження у справі для вирішення питання щодо відкриття провадження за зустрічним позовом. Клопотання Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1» про поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову задоволено. Поновлено Публічному акціонерному товариству «Завод залізобетонних конструкцій № 1» процесуальний строк на подання зустрічної позовної заяви. Прийнято зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1» (вихідний номер 02-20/415 від 01.12.2020) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корал ГМБХ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу №122(12) від 16.10.2012. до спільного розгляду з первісним. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Підготовче засідання призначено на 01.07.2021. о/об 11-30.

Ухвалою суду від 01.07.2021 у справі № 5009/2987/12(908/1961/20) (суддя Сушко Л.М.) матеріали справи №5009/2987/12(908/1961/20) передані до Господарського суду Запорізької області для розгляду в межах провадження у справі №5009/2987/12 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1», 69106, м.Запоріжжя, вул. Фінальна, будинок 1Б, .

Шляхом проведення призначеного повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями розгляд справи №5009/2987/12(908/1961/20) визначено судді Ніколаєнку Р.А. (протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду б/н від 02.07.2021).

Ухвалою від 05.07.2021 суддею Ніколаєнко Р.А. заявлено самовідвід від розгляду в межах справи № 5009/2987/12 про банкрутство Публічного акціонерного товариства Завод залізобетонних конструкцій № 1 справи №5009/2987/12(908/1961/20).

Шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №5009/2987/12(908/1961/20) визначено до розгляду судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою суду від 09.07.2021 зокрема, прийнято справу №5009/2987/12(908/1961/20) до розгляду, відкрито провадження з розгляду позовної заяви. Ухвалено розглядати позовну заяву за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених Кодексом України з процедур банкрутства. Підготовче засідання призначено на 22.07.2021 о 10-00.

08.07.2021 на адресу Господарського суду Запорізької області надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021 (суддя Сушко Л.М.).

Ухвалою суду від 15.07.2021 зупинено провадження у справі №5009/2987/12 (908/1961/20) до завершення розгляду Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021, та повернення матеріалів справи до Господарського суду Запорізької області.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.11.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021 у справі № 5009/2987/12 (908/1961/20) залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.07.2021 у справі № 5009/2987/12 (908/1961/20) залишено без змін.

Ухвалою суду від 01.02.2022 поновлено провадження у справі № 5009/2987/12 (908/1961/20). Призначено підготовче засідання на 15.02.2022 о 12-30.

Ухвалою суду від 15.02.2022 відкладено підготовче засідання на 10.03.2022 о 12-00. Витребувано у ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК» (вул. Набережна Перемоги, 30. м. Дніпро, 49094) довідку із зазначенням інформації: чи здійснювало Товариство з обмеженою відповідальністю «Корал ГМБХ» (69057, м. Запоріжжя, п Леніна, буд. 158, оф. 014, ), у період з 23.12.2012 по 28.01.2013 перерахування Публічному акціонерному товариству Завод залізобетонних конструкцій № 1 (69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, будинок 1-Б, ) у розмірі 213 658,00 грн відповідно до договору №122 (12) від 16.10.2012 за під`їзні залізничні колії (1015м). Витребувано у ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК» (вул. Набережна Перемоги, 30. м. Дніпро, 49094) копії банківських виписок Товариства з обмеженою відповідальністю «Корал ГМБХ» (69057, м. Запоріжжя, п Леніна, буд. 158, оф. 014, ), у період з 23.12.2012 по 28.01.2013 з перерахування Публічному акціонерному товариству «Завод залізобетонних конструкцій № 1» (69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, будинок 1-Б, ) у розмірі 213 658,00 грн відповідно до договору №122 (12) від 16.10.2012 за під`їзні залізничні колії (1015м).

Ухвалами суду від 10.03.2022, 05.04.2022, 03.05.2022, 02.06.2022, 28.06.2022, 06.09.2022, 08.11.2022, 08.12.2022, 07.02.2023, 21.03.2023, 18.05.2023, 15.08.2023, 02.11.2023, 08.02.2024, 07.05.2024, 30.07.2024, 31.10.2024 підготовчі засідання відкладались.

Ухвалою суду від 30.01.2025 закрито підготовче провадження у справі № 5009/2987/12(908/1961/20). Призначено справу до розгляду по суті на 10.04.2025 о 10:30 год.

Сторони не направили своїх представників у судове засідання 10.04.2025.

Про час і місце розгляду справи, сторони повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України, а й рішення Європейського суду з прав людини, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч.2 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя навіть в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ч.1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).

Тобто сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17 , від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, згідно усталеної судової практики Верховного Суду, з урахуванням рішень Європейського суду з прав людини, відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Згідно ч.4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи положення ст.ст. 7, 13, 14, 42-46 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, щодо того, що учасники справи мають рівні права, якими вони повинні користуватися добросовісно, та несуть ризик настання тих чи інших наслідків, зумовлених невчиненням ними процесуальних дій, з урахуванням того, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду заяви, приймаючи до уваги необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, обставини сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та викладення її в поданих процесуальних документах (відзиві), а також в забезпеченні участі в судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції, і цими правами вони розпоряджаються на власний розсуд, констатуючи достатність матеріалів для розгляду справи, суд вважає можливим здійснити розгляд позовної заяви за наявними матеріалами справи та за відсутності представника Відповідача, повідомленого належним чином про місце, дату та час судового розгляду справи.

Судом були здійснені всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та диспозитивності.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність належно повідомлених про розгляд справи сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити рішення з метою дотримання розумного строку розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому, застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон ЕліментаріяСандерс проти Іспанії» (AlimentariaSanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Перевіривши всі фактичні обставини та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд установив наступне.

У провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №5009/2987/12 про банкрутство ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1».

Ухвалою суду від 11.09.2014 припинено процедуру розпорядження майном ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1», повноваження розпорядника майна боржника Загрії О., введено процедуру санації ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1».

Ухвалою суду від 27.10.2014 керуючим санацією ПАТ «ЗЗБК № 1» призначено арбітражного керуючого Ляшка О.В.

Ухвалою суду від 21.04.2015, залишеною в силі постановою Вищого господарського суду України від 02.12.2015, затверджено план санації ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1».

Ухвалою суду від 25.05.2016 призначено керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Шистопала П.М.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.01.2017, залишеною в силі постановою Донецького апеляційного господарського суд від 06.03.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 12.07.2017, затверджено зміни до плану санації ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1», який викладено в редакції від 16.01.2017.

Ухвалою суду від 19.06.2018 усунуто арбітражного керуючого Шистопала П.М. від виконання повноважень керуючого санацією ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» та призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Шонія М.В.

Ухвалою суду від 27.05.2019 припинено повноваження арбітражного керуючого Шонія М.В., керуючим санацією у справі № 5009/2987/12 про банкрутство ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» призначено арбітражного керуючого Куліченка М.В.

Планом санації (розділ 5.3. «Продаж частини майна», затвердженого у справі про банкрутство ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1») передбачено продаж частинами наступного майна Боржника: частки в статутних капіталах інших юридичних осіб (ТОВ «Корал, ГМБХ», ТОВ «Сухі суміші»); виробничі запаси, незавершене виробництво, готова продукція: які не є предметом застави; які є предметом застави, але не підлягають обміну на вимоги кредитора (в разі наявності); - основні засоби: які не є предметом застави; які є предметом застави, але не підлягають обміну на вимоги кредитора (в разі наявності); металоконструкції цехів та передавальних пристроїв, які не задіяні у виробничому процесі та не підлягають відновленню, шляхом демонтування та продажу як амортизаційний брухт; продаж активів, які не використовуються у виробничому процесі.

Також Планом санації встановлено, що продаж майна ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» буде здійснюватися на аукціоні відповідно до нової редакції Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Початкова вартість майна боржника, що виставляється на аукціон, визначається відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та інших нормативних актів.

03.10.2019 між ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» та суб`єктом оціночної діяльності, ТОВ «Експертно-консультаційний центр», укладено договір №0310-3-КМВ/19 про проведення незалежної оцінки, та проведено оцінку належних ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» активів з метою встановлення ринкової вартості активів боржника, що підлягають реалізації в процедурі санації.

За результатами відбору організатора аукціону, 17.10.2019 між ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» та ТОВ «АУКЦІОНІСТ» укладено Договір на організацію та проведення публічних торгів (аукціону), яким здійснено заходи з призначення відкритого аукціону (відкритих торгів) з продажу майна.

На сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України було опубліковано оголошення про проведення аукціонів з продажу майна Боржника.

Згідно Протоколу №1 проведення відкритих публічних торгів (аукціону) від 18.11.2019 Лот №1 (рухоме майно складові частини під`їзної залізничної колії) придбано переможцем аукціону ТОВ «ВРЄМЯ 2050» за ціною 565 036,82 грн з ПДВ.

Згідно Протоколу №2 проведення відкритих публічних торгів (аукціону) від 18.11.2019 Лот №2 (частка у статутному капіталі ТОВ «Сухі суміші») придбано переможцем аукціону ОСОБА_1 за ціною 24 000,00 грн.

Згідно Протоколу №3 проведення відкритих публічних торгів (аукціону) від 18.11.2019 Лот №3 (частка у статутному капіталі ТОВ «Корал ГМБХ») придбано переможцем аукціону ТОВ «ГРУПА ФОРЕКС» за ціною 1 010,00 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.10.2019 на веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковане оголошення про результати проведеного аукціону Боржника, а саме:

- Лоту №1 (рухоме майно складові частини під`їзної залізничної колії) придбано переможцем аукціону ТОВ «ВРЕМЯ 2050» за ціною 565 036,82 грн з ПДВ;

- Лоту №2 (частка у статутному капіталі ТОВ «Сухі суміші») придбано переможцем аукціону ОСОБА_1 за ціною 24 000,00 грн;

- Лоту №3 (частка у статутному капіталі ТОВ «Корал ГМБХ») придбано переможцем аукціону ТОВ «ГРУПА ФОРЕКС» за ціною 1 010,00 грн;

Позивач вважає, що під час проведення аукціонів з продажу майна банкруту були порушенні норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядок організації та проведення аукціону, що дає підстави для визнання його результатів недійсними.

Позивачем зазначено, що 25.10.2015 між ТОВ «Корал, ГМБХ» (Продавець) та ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ СУМІШІ» (Покупець) укладено договір №25/10/15 (Договір), відповідно до умов якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець, на умовах зазначеного Договору, прийняті та сплатити за матеріальні цінності (рухоме майно обладнання, механізми).

Загальна вартість товару (рухоме майно обладнання, механізми) за договором №25/10/15 від 25.10.2015 відповідно до додатку №1, перелік обладнання, матеріалів та пристроїв, складає 255 103,24 грн. з ПДВ. Згідно з пунктом 3.2. Договору оплата за отриманий товар здійснюється Покупцем на умовах 100 відсоткової попередньої оплати на протязі 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку Продавця, шляхом простого банківського переказу, відповідно до платіжного доручення №6 від 02.11.2015 TOB «БУДІВЕЛЬНІ СУМІШІ» перераховано ТОВ «Корал, ГМБХ» 255 103,24 грн.

Відповідно до пункту 3.1 Договору передача товару здійснюється за актом приймання-передачі (додаток №2).

На підставі зазначеного, за твердженням Позивача, ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ СУМІШІ» згідно договору №25/10/15 від 25.10.2015 придбано товар (рухоме майно обладнання, механізми), в тому числі під`їзні залізничні колії загальною протяжністю 1015м (які, в свою чергу, за твердженням Позивача, TOB «Корал, ГМБХ» придбано у ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1»), вартістю 166 802,53 грн. без ПДВ.

Таким чином на час проведення спірного аукціону з продажу Лоту №1, за твердженням Позивача, право власності на рухоме майно, під`їзді залізничні колії загальною протяжністю 1015м, належало ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ СУМІШІ», що свідчить про неправомірне включення Відповідачем до складу активів ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1», під`їзної залізничної колії загальною протяжністю рейок 3800,00м.

Позивачем зазначено, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.01.2017 у справі №5009/2987/12 затверджені зміни до плану санації Боржника, фактично план санації Боржника викладено в новій редакції, продовжено строк процедури санації боржника до 30.06.2017. Продаж вказаного майна планом санації ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» не передбачено та не містить жодного переліку майна, яке в майбутньому буде включено до переліку активів, що підлягатиме продажу. Продаж вказаного майна, без внесення відповідних змін до плану санації, свідчить про неправомірне включення Відповідачем під`їзних залізних колій до складу активів ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1».

Щодо аукціонів з продажу Лоту №1 та Лоту №2, позивач зазначає про відсутність конкурентної основи аукціонів, що на думку Позивача полягає в тому, що під час аукціонів приймали участь 2 учасники, із яких лише один запропонував свою ціну.

Щодо аукціону з продажу корпоративних прав Лоту №2 та Лоту №3, Позивач зазначив, що в оголошенні про проведення аукціонів не містяться відомості, передбаченні ч.7 ст.59 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З огляду на викладене Позивачі просять суд визнати недійсними результати аукціону, проведеного 18.11.2019 Товарною біржею «Аукціоніст», з продажу майна ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» в процедурі санації в межах справи про банкрутство № 5009/2987/12; визнати недійсним договір купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 22.11.2019, укладений між ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» і ТОВ «Врємя 2050» за наслідками спірного аукціону; визнати недійсним договір купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 18.11.2019, укладений між ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» і ТОВ «Група Форекс» за наслідками спірного аукціону; визнати недійсним договір купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 18.11.2019, укладений між ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» і ОСОБА_1 за наслідками спірного аукціону.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач зазначає, що на виконання плану санації у справі про банкрутство ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» та рішення комітету кредиторів від 12.09.2019р., керуючим санацією укладено договір №0310-3-КМВ/19 03.10.2019 про проведення незалежної оцінки з суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертно-консультаційний центр», яким проведено оцінку наявних активів для встановлення ринкової вартості активів, що підлягають реалізації в процедурі санації, а також за результатами відбору організатора аукціону, 17.10.2019 з Товарною біржею «АУКЦІОНІСТ» укладено договір на організацію та проведення публічних торгів (аукціону), яким здійснено заходи з призначення та проведення відкритого аукціону (відкритих торгів) з продажу майна ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1».

Оголошення № 04-18/10/19 від 18.10.2019 про проведення аукціону з продажу майна ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1», призначеного на 18.11.2019, розміщено на сайті ВГСУ та на сайті Мін`юсту.

Згідно Протоколу №1 проведення відкритих публічних торгів (аукціону) від 18.11.2019 Лот №1 (рухоме майно складові частини під`їзної залізничної колії) придбано переможцем аукціону ТОВ «ВРЕМЯ 2050» за ціною 565 036,82 грн. з ПДВ.

Згідно Протоколу №2 проведення відкритих публічних торгів (аукціону) від 18.11.2019 Лот №2 (частка у статутному капіталі ТОВ «Сухі суміші») придбано переможцем аукціону ОСОБА_1 за ціною 24 000,00 грн.

Згідно Протоколу №3 проведення відкритих публічних торгів (аукціону) від 18.11.2019р. Лот №3 (частка у статутному капіталі ТОВ «Корал, ГМБХ») придбано переможцем аукціону ТОВ «ГРУПА ФОРЕКС» за ціною 1 010,00 грн.

Скарги ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» щодо порушення керуючим санацією ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» процедури санації, плану санації та положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 №2343-ХІІ були предметами розгляду Господарським судом Запорізької області в межах справи № 5009/2987/12 про банкрутство ПАТ «ЗЗБК №1», та сектором з питань банкрутства у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. За результатом розгляду скарг ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» порушень в діях керуючого санацією ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» ОСОБА_2 не виявлено.

Відповідачем ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1», зазначено, що доводи Позивача є необґрунтованими, зокрема, з наступного.

07.06.2011 між ТОВ «ДАЗ ЛТД» (продавець) та ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» укладений договір купівлі-продажу № 73 (11), за умовами якого продавець передав у власність покупця належні йому на праві власності під`їзні залізничні колії (Розпорядчий пост Бетон), що були в експлуатації, загальною протяжністю 4 038 (чотири тисячі тридцять вісім) метрів та вагою 410 (чотириста десять) тон.

Згідно п.1.2. договору №73(11) від 07.06.2011, основні характеристики об`єкта наводяться в технічному паспорті на під`їзні колії Розпорядчого посту Бетон.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що якість майна відображена сторонами в акті приймання-передачі.

На виконання вимог п.3.1. договору 07.06.2011 між сторонами підписаний акт приймання-передачі майна, відповідно до якого ТОВ «ДАЗ ЛТД» було передано, а ПАТ «ЗЗБК № 1» прийнято під`їзні залізничні колії Розпорядчого поста Бетон.

Зазначене було відображене сторонами в акті прийому-передачі залізничних колій до договору №73(11) від 07.06.2011.

У відповідності до п.п.2.1., 2.2. договору вартість майна за домовленістю сторін становить 850 000,00 грн., в т.ч. ПДВ. Покупець зобов`язується не пізніше 31.05.2012 перерахувати грошові кошти у розмірі, вказаному у п. 2.1. цього договору, на поточний рахунок продавця.

10.07.2012 між ТОВ «ДАЗ ЛТД» та ПАТ «ЗЗБК № 1» було укладено додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу № 73 (11) від 07.06.2011 на момент укладання якої заборгованість покупця складала 685 000,00 грн.

У відповідності до п. 2 додаткової угоди покупець зобов`язався сплатити продавцеві суму заборгованості за договором, вказану в п.1 додаткової угоди в наступному порядку: 340 000,00 грн. до 31.08.2012 та 345 000,00 грн. до 31.12.2012.

В подальшому, 30.10.2013 між ТОВ «ДАЗ ЛТД» та ДП «Запорізький виробничий комбінат «Спецгазпром» укладений договір про відступлення права вимоги боргу №29/10-01, відповідно до якого останній набув права вимоги, за договором купівлі-продажу № 73(11) від 07.06.2011 року.

17.07.2014. між ДП «Запорізький виробничий комбінат «Спецгазпром» та ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» укладений договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ДП «Запорізький виробничий комбінат «Спецгазпром» передало, а ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» прийняло на себе право вимоги за договором купівлі-продажу № 73 (11) від 07.06.2011. з усіма змінами та доповненнями, укладеного первісно між ТОВ «ДАЗ ЛТД» та ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1».

07.06.2016 між ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» та ТОВ «Білді Груп» було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» передало ТОВ «Білді Груп» право вимоги за Договором купівлі-продажу № 73 (11) від 07.06.2011 з усіма змінами та доповненнями, укладеного між ТОВ «ДАЗ ЛТД» та ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1», сума заборгованості за яким становить 592 957,00 грн. За цим договором ТОВ «Білді Груп» одержало право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань, що виникли за спірним договором.

При цьому, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.05.2018 у справі № 5009/2987/12 під час розгляду позовної заяви ТОВ «Білді Груп» до ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» про визнання договору купівлі-продажу № 73 (11) від 07.06.2011 року недійсним (щодо під`їзні залізничні колії), встановлено наступне:

«З наведеного вбачається, що цінність під`їзної колії полягає в тому, що вона є засобом за допомогою якого залізничній транспортні засоби можуть під`їхати до певного місця на земельній ділянці для завантаження або розвантаження вантажів, висадки та посадки пасажирів. Відокремлення під`їзної колії від земельної ділянки на якій вона знаходиться, призводить до неможливості залізничних транспортних засобів під`їзжати до певного місця на земельній ділянці для завантаження або розвантаження вантажів, пасажирів, перетворить її у певну кількість окремих рейок та шпал, як наслідок під`їзні колії втратять своє цільове призначення та не може вважатись залізничною колією, тобто як нерухомість.

За змістом п. 1.2. договору купівлі-продажу №73 (11) від 07.06.2011. та Акту приймання-передачі, вбачається, що під`їзні колії Розпорядчого посту Бетон мають розбіжності між даними вказаними у технічному паспорті та даними при фактичному вимірі, а саме: значна кількість об`єкту демонтовано; за якістю та конкретними, показниками колії 1-5, 7 за гнилістю досягає від 60-до 100%, на більшості колій відсутні підкладки та накладки; горизонтальний знос рейок - від 2 до 5%; вертикальний знос рейок від 8 до 25%; загальна кількість відсутніх болтових з`єднань 775 шт. тощо.

Таким чином, суд вважає, що під`їзні колії які є предметом договору купівлі-продажу №73(11) від 07.06.2011 фактично знаходилися у демонтованому стані і не відповідали визначенню під`їзні колії наведеному у Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Закону України Про залізничний транспорт, Статуту залізниць України, а відтак не могли розглядатися сторонами договору як нерухоме майно».

У зв`язку з тим, що залізнична під`їзна колія, належить ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1», знаходилась в розукомплектованому стані, частково демонтована, керуючим санацією проведено огляд стану колії.

За результатами огляду під`їзної залізничної колії, що знаходиться на балансі ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» та на території підприємства за адресою: м.Запоріжжі, вул. Фінальна, 1-Б, проведеного 12.09.2019 за участі керуючого санацією ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» Куліченко М.В., представника за довіреністю ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» Лябах О.О. складено Акт огляду від 12.09.2019, згідно якого встановлено, зокрема, наступне:

«Стан під`їзної залізничної колії в цілому не придатний для використання. На всій протяжності колії спостерігається частковий демонтаж рейок. Також, частина колії засипана землею, захаращена чагарниками та деревами. За даними документації ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1», загальна протяжність рейок становить 3800,00 м. Разом з цим, при огляді виявлено загальну протяжність рейок під`їзної залізничної колії загальною довжиною 2580,00 м.».

Таким чином, складові залізничної під`їзної колії виявлені під час інвентаризації, оцінені та виставлені на торги як частини майна Боржника на виконання плану санації (ч.5), затвердженого Господарським судом Запорізької області в межах справи №5009/2987/12 про банкрутство ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1».

З огляду на викладене Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову ТОВ «Будівельні суміші» та ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 18.11.2019 Товарною біржою «АУКЦІОНІСТ», з продажу майна ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» в процедурі санації.

Також ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» подано зустрічний позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу №122(12) від 16.10.2012, укладеного між ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» та ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» (щодо під`їзних залізних колій).

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження, в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Зміст пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ дає підстави для висновку, що законодавцем за темпоральним критерієм визначено пряму дію норм цього Кодексу та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

Реалізація майна боржника здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу, крім майна боржника, оголошення про продаж якого опубліковане до дня введення в дію цього Кодексу. У разі непродажу такого майна його подальша реалізація здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Спірний аукціон з продажу майна Боржника відбувся 18.11.2019, та враховуючи дату порушення провадження, дату введення процедури санації, дату публікації оголошення про продаж майна у цій справі мають застосовуватися положення Закону про банкрутство (у відповідній редакції).

Відповідно до положень статті 650 ЦК України (у редакції, що була чинна на дату проведення спірних торгів) особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Аналогічним чином, згідно частини 4 статті 656 ЦК України (у редакції, що була чинна на дату проведення спірних торгів), до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Отже, торги є способом укладення договору і постають як передбачена законодавством послідовність дій (процедура), вчинених організатором та учасниками торгів з метою укладення цивільно-правового чи господарського договору. Ця послідовність дій (процедура) поділяється на переддоговірну стадію і власне стадію укладення договору.

Особливості процесу, передбачені законодавством щодо проведення аукціону, полягають у сукупності дій його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин, а тому є правочином.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів (відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.10.2019 у справі №5006/5/39б/2012).

У частині восьмій статті 44 Закону про банкрутство передбачено, що спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціону, в тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу (частина третя статті 55 Закону про банкрутство).

Згідно усталеної практики Верховного Суду при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону (аналогічна позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2020 у справі № 922/600/17, від 28.01.2021 у справі № 922/987/16, від 09.02.2021 у справі № 5023/5507/12, від 06.04.2021 у справі № 5027/398-б/2012, від 27.04.2021 у справі № 5023/5836/12).

Стала судова практика вказує на те, що до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання арбітражним керуючим та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом про банкрутство до його проведення, зокрема, щодо порядку отримання згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (стаття 42 Закону); щодо особливостей укладення договору на аукціоні (стаття 50 Закону); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

Так, в обґрунтування позовної заяви Позивач зазначає, що Планом санації не передбачено та в ньому не міститься жодного переліку майна, яке в майбутньому буде включено до складу активів, що підлягатимуть продажу, що на думку Позивача потребує внесенню додаткових змін до Плану санації. Однак, згідно матеріалів справи відповідно до розділу 5.3. «Продаж частини майна» Плану санації передбачено, що до продажу майна частинами підлягає наступне майно Боржника: частки в статутних капіталах інших юридичних осіб (ТОВ «Корал, ГМБХ», ТОВ «Сухі суміші»); виробничі запаси, незавершене виробництво, готова продукція: які не є предметом застави; які є предметом застави, але не підлягають обміну на вимоги кредитора (в разі наявності); основні засоби: які не є предметом застави; які є предметом застави, але не підлягають обміну на вимоги кредитора (в разі наявності); металоконструкції цехів та передавальних пристроїв, які не задіяні у виробничому процесі та не підлягають відновленню, шляхом демонтування та продажу як амортизаційний брухт; продаж активів, які не використовуються у виробничому процесі. За вищенаведеного, Планом санації передбачено продаж частини майна і визначено його види, що підлягають продажу та конкретний перелік (щодо корпоративних прав), отже, передбачено у встановленому порядку продаж майна Боржника, інші заходи процедури санації, відтак, відсутні підстави вважати, що доводи Позивача є обґрунтованими.

Також в обґрунтування доводів позовної заяви Позивач вказує, що аукціони з продажу Лоту №1, та Лоту №2, відбулися без конкурентної основи аукціонів, яка полягає на думку Позивача в тому, що під час аукціонів приймали участь 2 учасники, із яких лише один запропонував свою ціну. Однак, суд зазначає, що внесення цінової пропозиції є лише правом, а не обов`язком учасника, і аукціон проводиться та вважається таким, що відбувся, навіть за умови, якщо одним із учасників не запропоновано свою цінову пропозицію, відтак, відсутність цінових пропозицій від інших учасників не може беззаперечно вважатися порушенням конкурентної основи аукціону та підставою для визнання його недійсним. За наведеного, відсутні підстави вважати, що вказані твердження Позивача є обґрунтованими.

Позивач зазначає, що на момент проведення відкритих публічних торгів (аукціону) від 18.11.2019 Лот №1 (рухоме майно складові частини під`їзної залізничної колії) відповідно до договору купівлі - продажу під`їзної колії від 25.10.2015 №25/10/15, укладеного між TOB "Корал, Гмбх" та TOB «Будівельні суміші", TOB «Будівельні суміші" був власником частини під`їзних залізничних колій Розпорядчого поста "Бетон", що розташована за адресою: місто Запоріжжя, вул. Фінальна, 16, а саме колія №5 від СП №16 через СП №14, 18, 20. 22 до воріт ВАТ "ЗСМ", загальною протяжністю 1015м, у зв`язку з чим мало місце порушення прав і законних інтересів останнього.

Водночас, TOB "Корал, Гмбх» в заяві від 29.06.2021р. про визнання позову (за зустрічним позовом) ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1», зазначив про відсутність оригіналів або копій договору купівлі-продажу під`їзної колії від 25.10.2015 №25/10/15, укладеного між TOB "Корал, Гмбх" та TOB «Будівельні суміші", а також будь-яких додатків, доповнень до нього, документів первинної бухгалтерської звітності, крім того, за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Корал Гмбх" відсутні будь-які згадування про наявність у підприємства у власності під`їзної залізничної колії.

Також у TOB «Корал ГМБХ" відсутні докази, які б підтверджували, що в період 2012-2015 років підприємству на праві власності належала під`їзна залізнична колія, яка в подальшому була продана TOB "Будівельні суміші" за договором №25/10/15 від 25.10.2015 року. При цьому, щодо платіжного доручення №6 від 02.11.2015р., на яке TOB "Будівельні суміші" посилалось в якості підтвердження здійснення оплати за вказаним договором, то TOB «Корал ГМБХ" зазначило, що воно не містить обов`язкових для платіжного доручення реквізитів, таких як номер рахунку отримувача, призначення платежу, а тому не може бути належним підтвердженням оплати за зазначеним договором від 25.10.2015 №25/10/15р.

Що стосується Договору купівлі-продажу №122(12) від 16.10.2012р., укладеного між ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» та ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ», а також акту прийманні передачі під`їзної залізничної колії Розпорядчого посту «Бетон» від 30.01.2013, то у наявних у ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» документах також відсутній оригінал або копія зазначеного договору, а також будь-які додатки, доповнення до нього, документи первинної бухгалтерської звітності, документи на здійснення оплати за будь-яким договором, предметом якого є купівля чи продаж під`їзної залізничної колії.

Водночас, предметом зустрічного позову ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» до ТОВ «Корал, ГМБХ» у межах справи №5009/2987/12 (908/1961/20) є визнання недійсним договору купівлі-продажу №122 (12) від 16.10.2012, укладеного між ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1 та ТОВ Корал, ГМБХ.

Судом враховано, що TOB «Корал ГМБХ" визнало заявлений зустрічний позов ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» до ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу №122(12) від 16.10.2012р., та просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу №122 (12) від 16.10.2012, укладений між ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» та ТОВ «Корал, ГМБХ», вартість продажу за яким склала 213 658,00 грн., а також надано оцінку заявленим доводам про відсутність затвердження загальними зборами TOB «Корал ГМБХ" відповідної угоди, яке є обов`язковим згідно статуту TOB «Корал ГМБХ" щодо угод на суму більше 100 000,00 грн.

Суд враховує, що одним із елементів права на суд (окрім права на доступ) є принцип процесуальної рівноправності сторін, або так званий принцип "рівної зброї" ("equalityofarms"), згідно з яким кожній стороні має бути надано розумну можливість подати обґрунтування своєї позиції за умов, які б не ставили цю сторону у становище істотно невигідне по відношенню до опонента.

Цей принцип вимагає насамперед рівності сторін спору в їхніх процесуальних можливостях щодо подання доказів і пояснень у судовому провадженні (рішення Європейського суду з прав людини у справах "DomboBeheer B.V. v. TheNetherlands" від 27.10.1993 та "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою (частина друга статті 207 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

За приписами статей 92, 97, 99 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

З огляду на положення статей 92, 241 ЦК України, вчинення правочину органом (посадовою особою) юридичної особи з перевищенням наданих йому повноважень може бути підставою для недійсності такого правочину лише за умови обізнаності контрагента про наявність відповідного обмеження повноважень (коли він знав чи за всіма обставинами не міг не знати про такі обмеження), а також відсутності подальшого схвалення правочину.

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на положення статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Відповідно до п.8.5 статуту ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» до компетенції Загальних зборів Учасників належить затвердження (договорів) угод, укладених на суму, що перевищує 100 000,00 грн.

Водночас, матеріали справи не містять рішення Загальних зборів учасників ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» про надання згоди на укладення договору купівлі- продажу №122(12) від 16.10.2012р. на суму, що перевищує 100 000,00грн.

Разом з тим, відповідно до ч.13 ст.13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону № 4212-VІ від 22.12.2011р., яка набрала чинності 19.01.2012р., керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна укладає угоди щодо: передачі нерухомого майна в оренду, заставу, внесення зазначеного майна як внеску до статутного капіталу господарського товариства або розпорядження таким майном іншим чином; одержання та видачі позик (кредитів), поручительства і видачі гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника; - розпорядження іншим майном боржника, балансова вартість якого складає понад один відсоток балансової вартості активів боржника.

Згідно інвентаризації, що проводилась керуючим санацією ПАТ "ЗЗБК № 1" Шистопалом П.М. станом на 01.08.2018р., за даними бухгалтерського обліку підприємство є власником об`єкту «Подъездные железнодорожные пути» інвентарний №01489, вартістю 791 190,27 грн., згідно матеріалів справи за даними фінансової звітності Баланс на початок 2012р. вартість всіх активів Боржника становила 24458 тис. грн. Отже, розпорядження майновим активом, балансова вартість якого перевищує 1% балансової вартості активу Боржника, здійснюється виключно за погодженням розпорядника майна.

Водночас, матеріали справи не містять погодження розпорядника майна, на укладення договору купівлі-продажу №122(12) від 16.10.2012 або його поділ та/або часткову продажу.

Також як зазначалось TOB "Корал Гмбх" подано до суду заяву від 29.06.2021 про визнання позову (зустрічного) ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» до ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу №122(12) від 16.10.2012р. в повному обсязі.

Отже, сукупність встановлених судом у цій справі обставин укладення оспорюваного правочину у період після відкриття провадження у справі про банкрутство, без погодження розпорядника майна на укладення договору купівлі-продажу №122(12) від 16.10.2012р., та за відсутності рішення загальних зборів учасників ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» про надання згоди на укладення договору купівлі-продажу №122(12) від 16.10.2012р., не надання оригіналів договору купівлі-продажу №122 (12) від 16.10.2012, та визнання Відповідачем (зустрічного позову) в повному обсязі є підставою недійсності правочину.

Водночас, згідно матеріалів справи не встановлено інших обставин, які б з огляду на положення статті 55 Закону про банкрутство є підставою для визнання спірних аукціонів недійсними.

Так, судом не встановлено наявність порушень при виборі організатора аукціону та укладення з ним договору, порушень щодо строків та часу проведення аукціону, а також щодо змісту оголошень про проведення аукціону та їх розміщення, щодо допуску до участі у такому аукціоні та сплати гарантійних внесків (положення статей 51 - 59, 61 Закону про банкрутство). Також судом, не встановлено обставин порушень порядку проведення аукціону, передбаченого положеннями статей 64 - 66, 68 Закону про банкрутство.

Позивачем та іншими учасниками справи доказів у порядку, передбаченому статтями 74, 76-77 ГПК України, на підтвердження обставин, які є підставою для визнання спірних аукціонів недійсними, також не надано.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

У визначення справедливого судового розгляду справи сторін не можна не враховувати загальні фактичні та юридичні обставини справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Станкевич проти Польщі").

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує також положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), у якому, між іншим, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою, і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою ЄСПЛ очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, які може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вказане вище суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову, а порушені права відповідача (позивача за зустрічним позовом) слід задовольнити, шляхом задоволення зустрічного позову та визнання оспорюваного договору недійсним.

Так як суд відмовляє в задоволенні первісного, заяви позивачів за первісним позовом № 20149/08-08/20 від 13.10.2020, №22061/08-08/20 від 10.11.2020, №23192/08-08/20 від 26.11.2020 про стягнення судових витрат покладаються на Позивачів.

Враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за первісним та зустрічним позовами покладаються на позивачів в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу №122(12) від 16.10.2012, укладений між Публічним акціонерним товариством Завод залізобетонних конструкцій № 1 (69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, будинок 1-Б, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Корал, ГМБХ (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158, оф. 014, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Корал, ГМБХ (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158, оф. 014, ) на користь Публічного акціонерного товариства Завод залізобетонних конструкцій № 1 (69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, будинок 1-Б, ) 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення складено та підписано-29.05.25.

Суддя О.О. Юлдашев

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.