ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/774/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Ісмаілова А.Н.

за участю представників учасників справи:

від Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка Одеської області- Полубок Наталія Анатоліївна;

від Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області- Уртаєв Олег Ігорович, на підставі ордеру.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного підприємство «Граніт», м.Біляєвка Одеської області

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 року, м. Одеса, суддя першої інстанції Малярчук І.А.,

у справі №916/774/24

за позовом Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області

до відповідача: Приватного підприємства «Граніт» м. Біляївка Одеської області

про розірвання договору оренди землі та стягнення 571 051 грн. 37 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог, рішення та додаткового рішення суду першої інстанції.

У квітні 2024 року Вигодянська сільська рада Одеського району Одеської області з урахуванням заяви від 06.09.2024 за вх.№32501/24 про збільшення позовних вимог звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка Одеської області, в якій просила суд: розірвати договір оренди землі від 18.04.2007 року, укладений між Вигодянською сільською радою Одеського району Одеської області та Приватним підприємством «Граніт» м. Біляївка Одеської області та стягнути з Приватного підприємства «Граніт», м.Біляєвка Одеської області, на свою користь заборгованість за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0132 площею 0,2578 га та земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0133 площею 0,1162 га, що у загальному розмірі становить 571 051 грн 37 коп.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.10.2024 року у справі №916/774/24 (суддя Малярчук І.А.) позовні вимоги Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області задоволено частково; розірвано договір оренди землі від 18.04.2007, укладений між Вигодянською сільською радою Одеського району Одеської області та Приватним підприємством «Граніт», м. Біляївка Одеської області; стягнуто з Приватного підприємства «Граніт» на користь Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області 193 872 грн. 49 коп. заборгованості, 35 139 грн. 85 коп., пені, 20 272 грн. 40 коп. інфляційні втрати, 5 507 грн. 92 коп. три проценти річних, 6 848 грн. 33 коп. витрати по сплаті судового збору. У решті заявлених позовних вимог відмовлено.

11.10.2024 за вх.№ 2-1594/24 до суду від Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у справі №916/774/24.

В обґрунтування підставності заяви рада посилається на те, що нею понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 25000 грн за розгляд справи №916/774/24, на підтвердження чого позивачем подано до суду договір № 170 від 05.12.2023, додаткову угоду № 1 від 18.12.2023 до договору № 170 від 05.12.2023, додаткову угоду № 2 від 03. 01.2024 року до договору № 170 від 05.12.2023, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.10.2024, рахунок № 1 від 10.10.2024 за договором № 170 від 05.12.2023, протокол розкриття тендерних пропозицій №UA- 2023-12-07-012025-а.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 року у справі № 916/774/24 (суддя Малярчук І.А.) задоволено частково заяву Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області від 11.10.2024 за вх.№2-1594/24 про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у справі № 916/774/24; стягнуто з Приватного підприємства «Граніт», м. Біляївка Одеської області на користь Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області 9500 грн. витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу з урахуванням категорії справи, рівня її складності, тривалості розгляду справи підлягають задоволенню частково у розмірі 9500 грн, які можуть вважатись розумними, співмірними та пропорційними розміру частково задоволених судом позивних вимог Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області. В іншій частині заяви судом відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Приватне підприємство «Граніт», м. Біляївка Одеської області з додатковим рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило суд скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 року у справі №916/774/24 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області від 11.10.2024 за вх.№2-1594/24 про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права та вимог процесуального закону.

Зокрема, за доводами апеляційної скарги, апелянт вказує, що додатковим рішенням стягнуті зазначені витрати на правову допомогу безпідставно, оскільки сума послуг на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям реальності та розумності, позивачем не надано доказів, які б довели, що його витрати є співмірними з виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на їх виконання, обсягом наданих послуг, ціною позову або значенням справи для сторін, безпосередньою самою платою.

Отже, відповідач вважає, що стягнуті кошти в суми 9500 грн є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Граніт», м. Біляївка Одеської області на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 року у справі № 916/774/24, справу призначено до розгляду.

Судове засідання 27.01.2025 року не відбулося в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді зі складу колегії суддів, який не є суддею-доповідачем, Колоколова С.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 року розгляд справи призначено на 03.03.2025 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 року розгляд справи призначено на 07.04.2025 року.

Судове засідання 07.04.2025 не відбулося в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, судді зі складу колегії суддів, який не є суддею-доповідачем, Колоколова С.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 року розгляд справи №916/774/24 призначено до розгляду на 19.05.2025 року.

02.12.2024 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від позивача у справі надійшов відзив (вх. №4326/24/Д1), у якому просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Приватне підприємство «Граніт», м. Біляївка Одеської області на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 року залишити без задоволення, а додаткове рішення без змін.

Зокрема, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач, посилаючись на встановлені судом першої інстанції обставини у даній справі та вимоги ст. 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, у відзиві наголосив, що судом першої інстанції в повному обсязі доведено призначення саме вказаної у додатковому рішенні по справі №916/774/24 від 23.10.2024 року суми у розмірі -9500 гривень.

Позивач вказує, що матеріалами справи підтверджується належними та допустимими доказами витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, а саме, договором, актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.10.2024 року, рахунком №1 від 10.10.2024 року за договором №170 від 05.12.2023 року.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених письмово, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, додаткове рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/774/24 скасувати та відмовити у задоволенні заяви відповідача про розподіл судових витрат у повному обсязі.

Представник позивача проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд у її задоволенні відмовити, оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Приватного підприємство «Граніт», м. Біляївка Одеської області задоволення не потребує, а додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 року у справі №916/774/24 не потребує скасування, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.10.2024 задоволено частково позовну заяву Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області до Приватного підприємства «Граніт» про розірвання договору оренди землі та стягнення 571 051 грн 37 коп.; розірвано договір оренди землі від 18.04.2007, укладений між Вигодянською сільською радою Одеського району Одеської області та Приватним підприємством «Граніт»; стягнуто з Приватного підприємства «Граніт» на користь Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області 193 872 грн 49 коп., заборгованості, 35 139 грн 40 коп. інфляційні втрати, 5 507 грн 92 коп. три проценти річних, 6 848 грн 33 коп. судового збору; відмовлено Вигодянській сільській раді Одеського району Одеської області у решті заявлених позовних вимог.

11.10.2024 до суду першої інстанції від Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області надійшла заява (вх.№ 2-1594/24) про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у справі №916/774/24.

В обґрунтування підставності заяви Вигодянська сільська рада Одеського району Одеської області посилається на те, що нею понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн за розгляд справи №916/774/24.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 року у справі № 916/774/24 (суддя Малярчук І.А.) задоволено частково заяву Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області від 11.10.2024 за вх.№2-1594/24 про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у справі № 916/774/24; стягнуто з Приватного підприємства «Граніт», м. Біляївка Одеської області на користь Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області 9500 грн витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, суд вважає, проте, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу з урахуванням категорії справи, рівня її складності, тривалості розгляду справи підлягають задоволенню частково у розмірі 9500 грн, які можуть вважатись розумними, співмірними та пропорційними розміру частково задоволених судом позивних вимог Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області. В іншій частині заяви судом відмовлено.

На підтвердження вартості послуг адвокатів заявником додано до заяви: договір № 170 від 05.12.2023, додаткову угоду № 1 від 18.12.2023 до договору № 170 від 05.12.2023, додаткову угоду № 2 від 03.01.2024 до договору № 170 від 05.12.2023, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.10.2024, рахунок № 1 від 10.10.2024 за договором № 170 від 05.12.2023, протокол розкриття тендерних пропозицій №UA- 2023-12-07-012025-а.

Протоколом розкриття тендерних пропозицій №UA- 2023-12-07-012025-а визначена сума правничої допомоги, наданої Вигодянській сільській раді Одеського району Одеської області адвокатом Уртаєвим О.І. по справі №916/774/24 у розмірі 25 000 грн.

Відповідно до п. 1.1., 3.1., 4.1., 4.2. договору про надання правової допомоги від 04.07.2023 №07/25/23 предметом даного договору є надання адвокатом (Уртаєвим Олегом Ігоровичем) усіма законними методами та способами послуг адвокатської діяльності, правової допомоги та правових послуг (консультації, роз`яснення, складання документів, подача документів до відповідних державних та судових установ тощо - перелік правових послуг детально закріплений у розділі «права та обов`язки адвоката») клієнту (Вигодянська сільська рада Одеського району Одеської області) у справі за позовною заявою Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області до Приватного підприємства «Граніт» в Господарському суді Одеської області про стягнення заборгованості. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2024, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором, зокрема до набрання законної сили рішень у справах, розпочатих адвокатом за час дії договору. Вартість послуг адвоката складає 25 000 грн. Клієнт сплачує вартість послуг у повному обсязі на розрахунковий рахунок Адвоката після проголошення вступної та резолютивної частини рішення Господарського суду Одеської області у справі за позовною заявлю Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області до Приватного підприємства «Граніт» про стягнення заборгованості.

Додатковими угодами № 1 від 18.12.2023 та № 2 від 03.01.2024 до договору № 170 від 05.12.2023 викладено п. 4.1. договору в наступній редакції: «Загальна вартість послуг адвоката складає 25000 грн, без ПДВ, а саме в розрізі років, згідно кошторисних призначень: 2023 рік - 0,00 грн, без ПДВ 2024 рік 25 000 грн, без ПДВ».

Згідно детального акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.10.2024 та рахунку № 1 від 10.10.2024 до договору № 170 від 05.12.2023, адвокатом надано відповідачу наступні послуги: підготовка позовної заяви про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати від 26.02.2024, формування відповіді на відзив у справі № 915/774/24 від 22.05.2024, складання заяви про збільшення позовних вимог у справі № 916/174/24 від 06.09.2024, складання додаткових пояснень у справі №916/774/24 від 16.09.2024, участь у судових зсіданнях по справі №916/714/34 - 10 судових засідань. Загальна сума для сплати за надані послуги по справі №916/774/24 складає 25 000 грн.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, доводи та мотиви, за якими суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

Приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Разом з тим, ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій ст. 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Так, у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, зокрема, зазначивши, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Надалі об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду підтвердила цей висновок у постанові від 22.11.2019 року по справі № 902/347/18 та у постанові від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18, зазначивши, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5-6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України). У постанові від 22.11.2019 року у справі № 902/347/18 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зауважила, що викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 правова позиція має враховуватись при вирішенні усіх наступних спорів у подібних правовідносинах.

У додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтувати наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Отже, відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суд має право за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але лише у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, яка, зокрема встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ. При цьому, для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Водночас, беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності. Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13.05.2020 року у справі № 922/2749/19.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 1.1., 3.1., 4.1., 4.2. договору про надання правової допомоги від 04.07.2023 №07/25/23 предметом даного договору є надання адвокатом (Уртаєвим Олегом Ігоровичем) усіма законними методами та способами послуг адвокатської діяльності, правової допомоги та правових послуг (консультації, роз`яснення, складання документів, подача документів до відповідних державних та судових установ тощо - перелік правових послуг детально закріплений у розділі «права та обов`язки адвоката») клієнту (Вигодянська сільська рада Одеського району Одеської області) у справі за позовною заявою Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області до Приватного підприємства «Граніт» в Господарському суді Одеської області про стягнення заборгованості. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2024, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором, зокрема до набрання законної сили рішень у справах, розпочатих адвокатом за час дії договору. Вартість послуг адвоката складає 25000,00грн. Клієнт сплачує вартість послуг у повному обсязі на розрахунковий рахунок Адвоката після проголошення вступної та резолютивної частини рішення Господарського суду Одеської області у справі за позовною заявлю Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області до Приватного підприємства «Граніт» про стягнення заборгованості.

Додатковими угодами № 1 від 18.12.2023 та № 2 від 03.01.2024 до договору № 170 від 05.12.2023 викладено п. 4.1. договору в наступній редакції: «Загальна вартість послуг адвоката складає 25000 грн, без ПДВ, а саме в розрізі років, згідно кошторисних призначень: 2023 рік - 0,00 грн, без ПДВ 2024 рік 25000 грн, без ПДВ».

Згідно детального акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.10.2024 та рахунку № 1 від 10.10.2024 до договору № 170 від 05.12.2023, адвокатом надано відповідачу наступні послуги: підготовка позовної заяви про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати від 26.02.2024, формування відповіді на відзив у справі № 915/774/24 від 22.05.2024, складання заяви про збільшення позовних вимог у справі № 916/174/24 від 06.09.2024, складання додаткових пояснень у справі №916/774/24 від 16.09.2024, участь у судових зсіданнях по справі №916/714/34 - 10 судових засідань. Загальна сума для сплати за надані послуги по справі №916/774/24 складає 25 000,00 грн.

Так, як вбачається із матеріалів справи, адвокат Уртаєв О.І. приймав участь у судових засіданнях 22.04.2024, 13.05.2024, 29.05.2024, 24.07.2024, 14.08.2024, 04.09.2024, 09.04.2024, 18.09.2024, 23.09.2024 та 07.10.2024. Адвокат складав та подавав до справи позовну заяву від 27.02.2024 за вх.№798/24, відповідь на відзив від 22.05.2024 за вх.№ 20606/24, заяву про збільшення позовних вимог від 06.09.2024 за вх.№ 32501/24, пояснення по справі від 16.09.2024 за вх.№33688/24.

Існуючі спірні взаємовідносини сторін у справі №916/774/24 виникли внаслідок порушення відповідачем Приватного підприємства «Граніт» зобов`язань по оплаті орендних платежів за орендовану земельну ділянку, внаслідок чого судом було розірвано договір оренди земельної ділянки від 18.04.2007, укладений між сторонами. Дана категорія справ має категорію помірної складності.

Так, представником позивача були підготовлені, складені та подані до суду: позовна заява від 23.10.2023 за вх.№37641/23, викладена на 9 аркушах; відповідь на відзив від 22.05.2024 за вх.№ 20606/24, викладена на 6 аркушах; заява про збільшення позовних вимог від 06.09.2024 за вх.№ 32501/24, складена на 3 аркушах; пояснення по справі від 16.09.2024 за вх.№33688/24, складені на 5 аркушах, з мотивованими обґрунтуваннями, що були враховані судом при винесені судового рішення.

Проаналізувавши вказані докази, судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що надані позивачем докази є достатніми для підтвердження фактичного понесення Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області витрат на професійну правничу допомогу по даній справі, є правомірними.

Отже, у зв`язку із розглядом даної справи, Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області фактично та обґрунтовано понесло витрати на правничу (правову) допомогу адвоката, виплативши винагороду за представництво його інтересів в суді відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги з Уртаєвим Олегом Ігоровичем у загальній сумі 25 000 грн.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог за основним рішенням по даній справі, ухвалюючи додаткове рішення у справі, місцевий господарський суд правомірно частково задовольнив заяву позивача про відшкодування судових витрат, а саме, з урахуванням категорії справи, рівня її складності, тривалості розгляду справи та пропорційно задоволеним позовним вимогам, колегія суддів вважає цілком правомірним висновок суду першої інстанції в частині задоволенню у справі витрати на правничу допомогу у розмірі 9500 грн з відмовою в іншій частині. Даний висновок суду не підлягає зміні в зв`язку з тим, що судом апеляційної інстанції частково задоволено апеляційну скаргу відповідача та частково скасовано рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення в цій частині, оскільки зміна розміру стягнутої суми не впливає в даному випадку на вірність часткового задоволення зави про відшкодування понесених витрат на правову допомогу по даній справі.

Отже, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що судом першої інстанції вірно, з урахуванням процесуальних норм, надано оцінку усім доказам у справі та зроблено висновки щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви відповідача про стягнення на його користь з позивача суми понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, а доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують вірного висновку суду.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Приватного підприємство «Граніт», м. Біляєвка Одеської області не підлягає задоволенню, а додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 року у справі № 916/774/24 відповідає вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування з доводів та мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємство «Граніт», м. Біляєвка Одеської області на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 року у справі №916/774/24 залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2024 року у справі №916/774/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 19 травня 2025 року.

Повний текст постанови складено та підписано 26 травня 2025 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва

Судді С.І. Колоколов

Я.Ф. Савицький