ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.05.2025 р. Справа№ 914/1365/25

Суддя Господарського суду Львівської області Бургарт Т.І., розглянувши матеріали

за позовом: Фізичної особи-підприємця Федосенка Олександра Олеговича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

до відповідача 1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідача 2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 );

про: стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Федосенко Олександр Олегович звернувся до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 434'575, 91 грн, з яких 110'624,32 грн - основний борг, 19'181,59 грн - інфляційне збільшення, 304'770,00 грн - пеня.

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали для усунення виявлених недоліків.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ухвалу Господарського суду Львівської області від 05 травня 2025 року доставлено до електронного кабінету представника позивача Дементьєва Тараса Михайловича 07 травня 2025 року о 18:04 год, про що в автоматизованій системі документообігу суду автоматично сформовано довідку.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Тому позивач вважається таким, що отримав ухвалу про залишення позову без руху. Відповідно десятиденний строк на усунення недоліків закінчився 17 травня 2025 року.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.01.2023 у справі № 9901/278/21, ініціювавши судовий розгляд справи, позивач повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин справи з метою отримання правосудного судового рішення.

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними (ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.11.2022 у справі № 560/5541/20).

Суд зазначає, що попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

З врахуванням наведеного та встановлених судом в мотивувальній частині даної ухвали обставин, суд зазначає про належне виконання обов`язку надіслання та вручення позивачу копії ухвали Господарського суду Львівської області від 05 травня 2025 року.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 26.10.2022 у справі № 761/877/20.

Враховуючи наведене, суд виконав всі необхідні дії для забезпечення позивачу реалізації конституційного права на суд.

Однак, від позивача жодних заяв та документів на виконання ухвали суду від 05 травня 2025 року не поступало, недоліки, зазначені в даній ухвалі суду у строки, визначені судом, позивачем, не усунуто. Клопотань про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви від позивача не надходило.

Крім цього, 21 травня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Дементьєва Тараса Михайловича надійшла заява про повернення позовної заяви. Позивач покликається на ч. 2 ст. 14 ГПК України, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а відтак просить суд вважати позовну заяву про стягнення заборгованості за договором поставки неподаною.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відтак, закон встановлює імперативне правило, яке не допускає можливості відкриття провадження у справі у випадку неусунення недоліків, які містяться в ухвалі про залишення позову без руху.

З огляду на те, що зазначені в ухвалі суду від 05 травня 2025 року недоліки позовної заяви у визначений судом строк позивачем не усунуті та враховуючи заяву представника позивача, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню позивачу.

Суд звертає увагу позивача на приписи ч. 8 ст. 174 ГПК України, згідно яких повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 4 ст. 174, ст. 234, 235 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Федосенко Олександра Олеговича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 434'575, 91 грн, з яких 110'624,32 грн - основний борг, 19'181,59 грн - інфляційне збільшення, 304'770,00 грн - пеня і додані до неї документи повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Бургарт Т.І.