ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 рокуСправа № 912/899/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 912/899/25

за позовом Управління поліції охорони в Харківській області (61052, Харківська область, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 20)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, буд. 7, оф. 202)

про стягнення 362 628,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Управління поліції охорони в Харківській області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (далі - відповідач) про стягнення 362 628,00 грн, з покладенням на відповідача витрат із сплати судового збору в сумі 4 351,54 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю товарів від 05.02.2024 № 47 в частині поставки товару. У пункті 1 прохальної частини позовної заяви позивач заявив клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Ухвалою від 07.04.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/899/25; постановив справу № 912/899/25 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами; розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвала від 07.04.2025 вручена позивачу та його представнику, відповідачу 10.04.2025 доставленням в Електронні кабінети 09.04.2025 о 20:09, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 59-61).

Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався, правової позиції по суті спору не повідомив, позовних вимог не заперечив, будь-яких заяв і клопотань до суду не подавав.

Згідно з частиною 9 статті 165, частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

За частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Дослідивши пояснення позивача, наведені в позовній заяві, та наявні у справі докази, господарський суд встановив обставини, які є предметом доказування у справі.

05.02.2024 між Управлінням поліції охорони в Харківській області (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (далі - Постачальник) укладено договір № 47 про закупівлю товарів (далі - Договір, а.с. 9-10), за умовами пункту 1.1. якого передбачено, що постачальник зобов`язується за заявкою покупця поставити товар "бензин А-95, дизельне паливо (у скретч-картках)" за кодом ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти (далі - товар), кількість якого зазначена сторонами в Специфікації товару (Додаток №1 до цього Договору), яка є невід`ємною частиною даного Договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий товар на умовах Договору.

Партією товару вважається кількість товару, яка вказана в рахунках - фактурах та видатковій накладній, складених Постачальником на підставі усної або письмової заявки Покупця (пункт 1.2. договору).

Відповідно до пункту 2.1. Договору, Постачальник повинен передати (поставити) Покупцю товар, якість якого відповідає нормам, стандартам якісних показників і технічним вимогам, встановленим чинними нормативними актами України до такого виду товарів.

Згідно з пунктом 3.1. Договору, сума договору становить 12 600 000,00 грн, у тому числі ПДВ - 20% в сумі 2 100 000,00 грн.

Пунктами 5.1., 5.2., 5.4. Договору передбачено, що заправка автотранспорту має здійснюватися Постачальником цілодобово на автозаправних станціях (АЗС), адреси яких зазначені у Додатку №1 до цього Договору та на будь-яких інших АЗС партнерів на території України. Передача та прийом Товару здійснюється по скретч - картках з оформленням відповідних бухгалтерських документів. Скретч - картка є документом встановленого зразка та форми, що посвідчує право Покупця та/або уповноваженого ним Користувача на одержання певної кількості та певної марки пального на АЗС, що обслуговують скретч-картки Постачальника, перелік яких визначений у Додатку №1 до цього Договору. Скретч-картка є документом обов`язкової звітності. Право власності Покупця на поставлений Товар виникає з моменту прийому скретч-карток на Товар Покупцем. Факт прийому засвідчується відміткою Покупця на відповідній накладній або шляхом складання акту приймання-передачі.

Відповідно до статті 667 Цивільного кодексу України Постачальник зобов`язується безоплатно зберігати товар, не допускаючи його погіршення, до моменту фактичного отримання товару покупцем (пункт 5.6. Договору).

За умовами підпункту 6.3.1. пункту 6.3. Договору, Постачальник зобов`язаний забезпечити постачання Товару у строки та в порядку, які встановлені цим Договором.

Даний договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31.12.2024 (пункт 10.1. Договору).

Додатком № 1 договору є специфікація, в якій сторони погодили умови щодо: найменування товару - Бензин А-95 (в скретч-картках), Дизельне паливо (в скретч-картках), одиницю виміру - літр, загальну кількість, ціну та перелік АЗС Постачальника (а.с. 11).

Додатковою угодою №1 від 14.03.2024 до договору про закупівлю товарів від 05.02.2024 №47 сторони дійшли згоди достроково розірвати (припинити) дію Договору. Сторони підтверджують, що станом на день укладення цієї Додаткової угоди Постачальник за заявками Покупця поставив, а Покупець прийняв товар "Бензин А-95, дизельне паливо (у скретч-картках)" (код за ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти), який оплачений Покупцем в повному обсязі на загальну суму 5 040 000,00 грн, в тому числі ПДВ - 20% (а.с. 19 зворотна сторона).

Листом від 08.01.2024 № 0106/01 (а.с. 11 зворотна сторона - 12) відповідач гарантував відпуск дизельного палива та бензину А-95 за талонами (паливними/смарт- і скретч-картками) відповідних зразків.

Позивач здійснив оплату товару за Договором згідно з виставленими відповідачем рахунками-фактурами №0011/0000106 від 07.02.2024 та №0011/0000107 від 07.02.2024 в сумі 5 040 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 611 від 08.02.2024 на суму 4 939 200,00 грн з призначенням платежу: "Оплата бензину згідно рах. № 0011/0000106 від 07.02.2024, в т.ч. ПДВ - 823 200,00 грн.", платіжним дорученням № 610 від 08.02.2024 на суму 100 800,00 грн з призначенням платежу: "Оплата бензину згідно рах. № 0011/0000107 від 07.02.2024, в т.ч. ПДВ - 16 800,00 грн." (а.с. 12 зворотна сторона, а.с. 13, 17-18 зворотна сторона).

Відповідачем за видатковою накладною №0011/0000118 від 13.02.2024 було надано скретч-картки на Бензин А-95 в кількості 98 000 літрів, за ціною з ПДВ - 50,40 грн на загальну суму 4 939 200,00 грн (а.с. 14).

Згідно із специфікацією №0011/0000118-С від 13.02.2024 відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0011/0000118 від 13.02.2024 Продавцем було передано Покупцю скретч-картки УкрА95 30 л кількістю 60 000 літрів, скретч-картки УкрА95 20 л кількістю 20 000 літрів, скретч-картки УкрА95 15 л кількістю 18 000 літрів, всього 98 000 л (а.с. 14 зворотна сторона, а.с. 15 - 16).

З пояснень позивача, наведених в позовній заяві і відповідачем не заперечених, суд установив, що починаючи з 08.12.2024 працівники визначених Додатком №1 до Договору АЗС почали відмовляти у здійсненні заправки пальним автомобілів позивача, інформуючи про відсутність пального, а починаючи з лютого 2025 року постачання позивачу товару на цих АЗС за скретч-картками припинилося повністю.

Відповідач недопоставив позивачу за Договором товар (Бензин А-95) у загальній кількості 7 195 літрів, що підтверджується поясненнями позивача, наведеними в позовній заяві, розрахунком заборгованості та копіями доданих до позову невикористаних скретч-карток (а.с. 23-33).

Вартість недопоставленого товару становить 362 628,00 грн (7 195 л х 50,40 грн/л).

Позивач звертався до відповідача з вимогою № 916/43/40/03-2024 від 24.03.2025 про повернення коштів у розмірі 362 628,00 грн (а.с. 20-22), яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Отже, спірні відносини між сторонами виникли у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку з поставки позивачу товару за Договором.

Оцінюючи подані докази та наведені в позові обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Проаналізувавши зміст укладеного сторонами Договору про закупівлю товарів № 47 від 05.02.2024, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що факт підписання сторонами видаткових накладних №0011/0000118 від 13.02.2024 та №0011/0000119 від 13.02.2024 не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів (скретч-карток), які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Отже, з моменту передання відповідачем за видатковими накладними скретч-карток на пальне позивачу, позивач набув право на отримання нафтопродуктів в об`ємах, які зазначені у видаткових накладних №0011/0000118 від 13.02.2024 та №0011/0000119 від 13.02.2024.

Суд зазначає, що передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно з Договором товар, а саме: бензин А-95 у кількості 7 195 літрів.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених скретч-карт.

Водночас, як зазначено позивачем, підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, останнім не передано позивачу замовлений та оплачений товар на загальну суму 362 628,00 грн (7 195 л х 50,40 грн/л).

Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за Договором не надав.

Згідно з частинами першою, другою статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 911/1958/18.

Поданий позов є належним способом реалізації права позивача на повернення суми попередньої оплати в разі непоставки товару.

З підстав викладеного, з огляду на відсутність в матеріалах справи заперечень відповідача щодо позовних вимог, доказів поставки товару, а також відсутність доказів повернення сплачених як передоплата за товар грошових коштів у розмірі 362 628,00 грн, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Понесеня позивачем судові витрати із сплати судового збору в сумі 4 351,54 грн, у зв`язку із задоволенням позову, відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, буд. 7, оф. 202, ) на користь Управління поліції охорони в Харківській області (61052, Харківська область, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 20, ) 362 628,00 грн, а також судовий збір у розмірі 4 351,54 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду.

Копії рішення надіслати до електронних кабінетів сторін.

Повне рішення складено 23.05.2025.

Суддя Б.М. Кузьміна