ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

26 травня 2025 року м. Миколаїв Справа № 915/788/25

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ільєвої Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви (вх. № 7564/25 від 19.05.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство Придніпровське (12402, Житомирська область, Житомирський район, с. Оліївка, вул. Звягельська, 19а; ), Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомпанія Прикарпаття (77400, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м. Тисмениця, вул. Галицька, 93; ), Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Край (37300, Полтавська область, Миргородський район, м. Гадяч, вул. Лохвицька, 29; ), Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Полісся (11101, Житомирська область, Коростенський район, с. Радчиці, вул. Шевченка, 39; ), Товариства з обмеженою відповідальністю Гетьманське (16512, Чернігівська область, Ніжинський район, м. Батурин, вул. Імені Віктора Ющенка, 61; ), Товариства з обмеженою відповідальністю Райз-Схід (37200, Полтавська область, Миргородський район, м. Лохвиця, вул. Аеродромна, 1/1; ), Товариства з обмеженою відповідальністю Південь Агро Інвест (57440, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Калинівка, Березанська ТГ, вул. Центральна, 1; ), Товариства з обмеженою відповідальністю Поділля Агропродукт (23130, Вінницька область, Жмеринський район, смт Браїлів, вул. Заводська, 7; ) та Товариства з обмеженою відповідальністю ЮТС-Агропродукт (12402, Житомирська область, Житомирський район, с. Оліївка, вул. Звягельська, 19а; ) до TNA Corporate Solutions LLC (ТНА Корпорейт Солюшнз ЛЛС) (610 W. Broadway, Suite 201, Jackson, Wyoming 83001, USA/610 Бродвей, офіс 201, м. Джексон, штат Вайомінг, 83001, США) про визнання недійсним договору про задоволення вимог заставодержателя, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство Придніпровське, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрокомпанія Прикарпаття, Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Край, Товариство з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Полісся, Товариство з обмеженою відповідальністю Гетьманське, Товариство з обмеженою відповідальністю Райз-Схід, Товариство з обмеженою відповідальністю Південь Агро Інвест, Товариство з обмеженою відповідальністю Поділля Агропродукт та Товариство з обмеженою відповідальністю ЮТС-Агропродукт звернулись до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до TNA Corporate Solutions LLC (ТНА Корпорейт Солюшнз ЛЛС) про визнання недійсним договору від 08.11.2019 р. про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю -Трейд Агро- укладеного між позивачами та відповідачем, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. та зареєстровано в реєстрі за №6168.

В обґрунтування позову заявник посилається на те, що 07.11.2019 р. між СТОВ "Україна" (заставодавець 1), ТОВ "ЮТС-Агропродукт" (заставодавець 2), ТОВ "Аграрне підприємство "Придніпровське" (Заставодавець3), ТОВ "Агрокомпанія "Прикарпаття" (заставодавець 4), ТОВ "Агро-Край" (Заставодавець 5), ТОВ "Виробниче підприємство "Полісся" (заставодавець 6), ТОВ "Гетьманське" (заставодавець 7), ТОВ "Західна Агровиробнича Компанія" (заставодавець 8), ТОВ "Південь Агро Інвест" (заставодавець 9), ТОВ "Поділля Агропродукт" (заставодавець 10), ТОВ "Райз-Схід" (заставодавець 11), ТОВ "Райз Північ" (заставодавець 12), ТОВ "-Трейд Агро-" (Компанія) та ТНА Корпорейт Солюшнз ЛЛС (заставодержатель) укладено договір застави частки. В подальшому до договору було внесено ряд змін. Відповідно до умов договору в якості забезпечення повного і своєчасного виконання зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору та інших фінансових документів, зазначених у договорі застави, заставодавці передали заставодержателю у першочергову заставу частки в статутному капіталі ТОВ "-Трейд Агро-"/ Limited Liability Company "-Trade Agro-" (03170, м. Київ, Святошинський район, вул. Перемоги, будинок 20 ЛІТЕРА "Л", каб. №106 , ідентифікаційний код Компанії 39995033) у розмірі 99,9174 %, що відповідає 20335228,79 грн.

Так, позивачі вважають, що укладений 08.11.2019 р. договір про задоволення вимог заставодержателя підлягає визнанню недійсним, оскільки вчинений з недотриманням норм чинного законодавства, а саме ст. 203 ЦК України, у т.ч. оспорюваний договір не містить відомостей про те, на погашення яких саме вимог по кредитному договору (основного зобов`язання, відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій за невиконання кредитних зобов`язань) звертається стягнення на предмет застави; в якому розмірі погашаються невиконані зобов`язання, шляхом позасудового звернення стягнення на предмет застави; на підставі чого встановлювалась вказана вартість часток. Також позивачі стверджують, що договір про задоволення вимог заставодержателя укладено до моменту настання строку виконання основного зобов`язання; порушено терміни, встановлені для укладення договору про задоволення вимог заставодержателя після отримання повідомлення про невиконання боржником зобов`язання; порушено порядок визначення вартості часток, що передаються за оспорюваним договором; недотримано вимоги ст. 19 Закону України Про заставу, а саме не визначено всі істотні умови договору про задоволення вимог заставодержателя; оспорюваний договір суперечить вимогам Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Дослідивши позовну заяву із додатками, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В силу приписів ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як випливає зі змісту позовної заяви, позивачі посилаються на те, що спірний договір не містить відомостей про те, на погашення яких саме вимог по кредитному договору звертається стягнення на предмет застави, також вказаний договір укладено до моменту настання строку виконання основного зобов`язання. Однак, заявниками не надано відповідного кредитного договору, в забезпечення виконання зобов`язань по якому укладено договір застави та спірний договір про задоволення вимог заставодержателя. Відтак, заявниками не надано докази, на які вони посилаються в обґрунтування позовних вимог.

Щодо правового статусу вказаної позивачами в якості відповідача іноземної юридичної особи суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 74 Закону України Про міжнародне приватне право процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України. На вимогу суду, який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням ст. 13 цього закону документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Відповідно до статті 26 Закону України "Про міжнародне приватне право" цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи. При цьому стаття 25 цього Закону встановлює, що особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи (тобто право держави, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави).

Відповідно до частин першої, третьої статті 8 Закону України "Про міжнародне приватне право" при застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі. Особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм.

З метою дотримання вимог законодавства щодо правосуб`єктності сторін даного спору господарський суд має вживати заходів для встановлення статусу іноземного підприємства чи організації, яка є учасником судового процесу. При цьому доказом правосуб`єктності юридичної особи є сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачі в якості доказів, що підтверджують правовий статус відповідача TNA Corporate Solutions LLC (ТНА Корпорейт Солюшнз ЛЛС), як юридичної особи за законодавством країни, де її створено, зокрема США, надає афідевіт від 27.11.2023 року в оригінальній мові з апостильованим перекладом, який свідчить про реєстрацію відповідача за законодавством Сполучених Штатів Америки за адресою: 610 Бродвей, офіс 201, м. Джексон, штат Вайомінг, 83001. Проте, відповідних доказів існування юридичної особи станом на теперішній час заявником не надано.

Відтак, відсутність вказаних документів унеможливлює встановлення судом статусу відповідача як іноземної юридичної особи, що в свою чергу унеможливлює встановлення наявність процесуальної право- та дієздатності іноземної юридичної особи як учасника господарського процесу на момент звернення позивача до суду із заявленим позовом, адже це є обов`язком господарського суду під час вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, господарський суд звертає увагу позивачів, що ними не дотримані вимоги щодо подачі до суду належних доказів на підтвердження направлення на адресу відповідача доданих до позовної заяви документів.

Згідно з частиною 1 статті 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Вказані приписи норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (пункти 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України), так і аналогічних приписів статей 7, 13 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, оскільки відповідач є нерезидентом та не зареєстрований за законодавством України, обов`язок у останнього зареєструвати електронний кабінет відсутній, то позивач, у свою чергу, має обов`язок щодо направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами листом з описом вкладення.

Так, позивачем на підтвердження надсилання відповідачу копії позову із додатками додано до позову квитанцію № 1679362 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС Маковей О.Г., оскільки позивачам відомо, що представлення інтересів відповідача на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 02 листопада 2020 року здійснює адвокат Маковей Олег Григорович (свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю № 4738 від 29.11.2011 року).

Однак, дана квитанція не є належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів в розумінні вищенаведених положень ГПК України з огляду на те, що обізнаність позивачів про наявність вказаного договору про надання професійної правничої допомоги від 02.11.2020 р. не підтверджує факт здійснення Маковей О.Г. представництва інтересів TNA Corporate Solutions LLC (ТНА Корпорейт Солюшнз ЛЛС) на теперішній час. З огляду на вказані обставини, позивачі не звільняються від обов`язку щодо направлення копії позовної заяви з додатками саме відповідачу.

Також суд зазначає, що, незважаючи на введення воєнного стану в Україні, дотримання процесуального механізму належного повідомлення учасників справи є необхідною і важливою умовою для забезпечення та реалізації завдань та принципів правосуддя, у зв`язку з чим процесуальний обов`язок позивача щодо направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу є невід`ємною частиною процесуального механізму та не може бути скасовано в умовах можливості вжиття інших заходів на виконання норм процесуального закону.

Також заявниками до позову не додано документів, які б підтверджували сплату ними судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

При цьому порядок сплати та розмір судового збору визначені Законом України Про судовий збір від 08.07.2011 р. (зі змінами і доповненнями). В силу приписів ч. 1 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Також згідно підпунктів 1, 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у 2025 році - 3028 грн.

Згідно абз. 1, 2 ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі, коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Враховуючи те, що заявниками у позові заявлено одну немайнову вимогу, відповідно судовий збір за поданий позов має бути сплачено кожним заявником окремо як за вимогу немайнового характеру (3028 грн.).

З урахуванням того, що позовна заява була подана в електронній формі через Електронний суд ЄСІТС, відповідно ставка судового збору за подачу даного позову становить 2422,40 грн. з кожного позивача із застосуванням коефіцієнту 0,8 у відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір (3028,00 грн. х 0,8).

Так, 23.05.2025 р. від представника позивачів Бутка Д.Г. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява (вх. № 7819/25), згідно з якою позивачі зазначили, що до позовної заяви помилково не було додано доказів сплати судового збору. З метою усунення такого недоліку представником позивача надано докази часткової сплати позивачами ТОВ Аграрне підприємство Придніпровське і ТОВ Агрокомпанія Прикарпаття судового збору , а саме копії квитанцій № 3397-4578-3289-0498 від 22.05.2025 р. на суму 500,00 грн. з призначенням платежу судовий збір за позовом ТОВ Аграрне підприємство Придніпровське та № 3322-3241-7807-2119 від 22.05.2025 р. на суму 500,00 грн. з призначенням платежу судовий збір за позовом ТОВ Агрокомпанія Прикарпаття. Водночас заявник зазначає, що судовий збір для відкриття провадження у даній справі сплачений не в повному обсязі через покладений на позивачів надмірний тягар сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн., який позивачі неспроможні сплатити одразу через його високу ціну. Відтак, заявник просить відстрочити позивачам сплату судового збору за подачу даного позову.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 зазначеного Закону, норма якої є спеціальною.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України Про судовий збір суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу ст. 8 Закону України Про судовий збір вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію суд, враховуючи майновий стан сторони, може…, тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст. 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України Про судовий збір перелік умов для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

При цьому, як зауважила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18, із системного аналізу змісту норм статті 8 Закону України «Про судовий збір» убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 цього Закону не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Щодо застосування положень п. 2 і 3 ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір слід зазначити, що позивачі не надали доказів, що вони входять до кола осіб, які наділені таким правом, також предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З наведеного також вбачається, що відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи, також відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

У свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Суд зауважує, що Закон України "Про судовий збір" не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Між тим, позивачами не надано до позову та до клопотання про відстрочення сплати судового збору жодних доказів, які б підтверджували неспроможність сплати судового збору та скрутний фінансовий стан Товариств.

Враховуючи наведені положення Закону, суд не вбачає підстав для відстрочення сплати позивачами судового збору, оскільки лише наведені заявником підстави не є достатніми критеріями за положеннями Закону України Про судовий збір для відстрочення позивачами сплати судового збору за поданий позов.

За таких обставин, вищенаведене клопотання представника позивачів про відстрочення від сплати судового збору не підлягає задоволенню судом, а тому судовий збір за подачу даного позову підлягає сплаті заявниками на загальних підставах.

В ч. 2 ст. 174 ГПК України передбачено, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство Придніпровське, Товариством з обмеженою відповідальністю Агрокомпанія Прикарпаття, Товариством з обмеженою відповідальністю Агро-Край, Товариством з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Полісся, Товариством з обмеженою відповідальністю Гетьманське, Товариством з обмеженою відповідальністю Райз-Схід, Товариством з обмеженою відповідальністю Південь Агро Інвест, Товариством з обмеженою відповідальністю Поділля Агропродукт та Товариством з обмеженою відповідальністю ЮТС-Агропродукт при зверненні до господарського суду з поданою позовною заявою не виконано вимоги ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, у т.ч. надання доказів сплати судового збору по 2422,40 грн. - Товариством з обмеженою відповідальністю Агро-Край, Товариством з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Полісся, Товариством з обмеженою відповідальністю Гетьманське, Товариством з обмеженою відповідальністю Райз-Схід, Товариством з обмеженою відповідальністю Південь Агро Інвест, Товариством з обмеженою відповідальністю Поділля Агропродукт та Товариством з обмеженою відповідальністю ЮТС-Агропродукт, по 1922,40 грн. - Товариством з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство Придніпровське і Товариством з обмеженою відповідальністю Агрокомпанія Прикарпаття.

Керуючись ст.ст. 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення позивачам сплати судового збору за подання позову до TNA Corporate Solutions LLC (ТНА Корпорейт Солюшнз ЛЛС) про визнання недійсним договору про задоволення вимог заставодержателя (вх. № 7819/25 від 23.05.2025 р.).

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство Придніпровське, Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомпанія Прикарпаття, Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Край, Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Полісся, Товариства з обмеженою відповідальністю Гетьманське, Товариства з обмеженою відповідальністю Райз-Схід, Товариства з обмеженою відповідальністю Південь Агро Інвест, Товариства з обмеженою відповідальністю Поділля Агропродукт та Товариства з обмеженою відповідальністю ЮТС-Агропродукт до TNA Corporate Solutions LLC (ТНА Корпорейт Солюшнз ЛЛС) про визнання недійсним договору про задоволення вимог заставодержателя залишити без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство Придніпровське, Товариству з обмеженою відповідальністю Агрокомпанія Прикарпаття, Товариству з обмеженою відповідальністю Агро-Край, Товариству з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Полісся, Товариству з обмеженою відповідальністю Гетьманське, Товариству з обмеженою відповідальністю Райз-Схід, Товариству з обмеженою відповідальністю Південь Агро Інвест, Товариству з обмеженою відповідальністю Поділля Агропродукт та Товариству з обмеженою відповідальністю ЮТС-Агропродукт 10-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство Придніпровське, Товариству з обмеженою відповідальністю Агрокомпанія Прикарпаття, Товариству з обмеженою відповідальністю Агро-Край, Товариству з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Полісся, Товариству з обмеженою відповідальністю Гетьманське, Товариству з обмеженою відповідальністю Райз-Схід, Товариству з обмеженою відповідальністю Південь Агро Інвест, Товариству з обмеженою відповідальністю Поділля Агропродукт та Товариству з обмеженою відповідальністю ЮТС-Агропродукт, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявникам.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 28.05.2025 року.

Суддя Ільєва Л. М.