ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Черкаси Справа № 925/1594/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ, вул.Симона Петлюри,25

до Акціонерного товариства "Черкасиобленерго", м.Черкаси, вул.Гоголя,285

про стягнення 38605986,21 грн заборгованості за договором,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Буркова О.М. - адвокат за довіреністю, в режимі ВКЗ;

від відповідача: участі не брав.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" з вимогами про стягнення 38605986,21 грн заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 №0530-02041ПП (шляхом приєднання до умов договору №549 від 23.10.2023), зокрема: 38488581,45 грн основного боргу, 117404,76 грн - 3% річних за період липня (коригування), та з жовтня до грудня 2024 року, а також про відшкодування судових витрат.

Пат "Черкасиобленерго" змінив свою організаційну форму на Акціонерне товариство "Черкасиобленерго", без реорганізації товариства, без зміни реєстраційного коду ЄДРПОУ, тому правильна назва відповідача в подальшому - Акціонерне товариство (АТ) "Черкасиобленерго".

У судовому засіданні оголошена перерва з 03.04.2025 по 09.04.2025.

Позивачем подано заяву в суд про приєднання додаткових документів у справу стосовно коригування вартості послуг з передачі електроенергії в липні 2024 року у виді Акту коригування вартої послуг від 21.10.2024 за липень 2024 року, рахунків на оплату послуг від 15 липня 2024 року, від 25 липня 2024 року, від 05.08.2024 - вх.суду №5309/25 від 04.04.2025 - з доказами направлення відповідачеві.

09.04.2025 проведення судового засідання відкладення на 21.04.2025 з-за оголошеної масованої повітряної тривоги в Україні з загрозою застосування балістики.

В судове засідання 21.04.2025 відповідачем подано письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю повноважного представника адвоката Чорного К.О. в засіданні Шостого апеляційного адміністративного суду - вх.суду №6111/25 від 18.04.2025.

Проведення судового засідання відкладено на 05.05.2025.

05.05.2025 суд перейшов у стадію підготовки та написання рішення з оголошенням його 15.05.2025.

За результатами судового розгляду 15.05.2025 оголошено вступну та резолютивну частині рушення відповідно до приписів ст.ст.233, 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

01.01.2024 між ПАТ "Укренерго" (оператор системи передачі (ОСП), виконавець, кредитор, позивач) та ПАТ (АТ) "Черкасиобленерго" (користувач, замовник, боржник, відповідач) укладено типовий договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0530-02041-ПП (а.с. 68-81) (шляхом приєднання до умов договору №549 від 23.10.2023).

Форма договору затверджена наказом НЕК "Укренерго" від 23.10.2023 №549 та розміщена у відкритому доступі на сайті НЕК "Укренерго" в мережі інтернет. Нові умови договору затверджені наказом НЕК "Укренерго" від 07.06.2024 №343 на підставі постанови НКРЕКП №1036 від 28.05.2024.

Період дії договору: до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання (п.14.1. договору).

Тариф оплати послуги з передачі електроенергії в 2024 році встановлений на рівні 528,57 грн/Мвт-год без ПДВ на підставі постанови НКРЕКП №2322 від 09.12.2023, оприлюдненої на сайті НКРЕКП.

Відповідно до п.6.2 договору оплата за послуги передачі енергії здійснюється подекадно:

1 платіж до 18 числа розрахункового періоду, - в першій декаді;

2 платіж до 28 числа розрахункового періоду - в другій декаді;

3 платіж до 8 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом - в третій декаді розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок щодо фактичних обсягів переданої енергії проводиться до 15 числа місяця (включно), наступного за розрахунковим на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуг, наданих ОСП або отриманих за допомогою сервісів електронного документообороту, з використанням цифрового електронного підпису уповноваженої особи.

Спірний період заборгованості визначений позивачем - липень, жовтень-листопад 2024 року.

Позивачем виставлені планові рахунки на оплату отриманих та спожитих послуг відповідачем (відповідно до п.6.4 договору) :

за липень 2024 року:

- коригування вартості послуг у зв`язку зі зміною фактичних обсягів послуги у спірному періоді виконано 21.10.2024 відповідно до Акту коригування - до 13317113,53 грн (з ПДВ) (+14541,60 грн) (а.с.53). Документ підписано сторонами за допомогою електронного цифрового підпису (а.с.54).

Позивач отримав рішення Господарського суду Черкаської області про стягнення заборгованості з відповідача за період з січня по вересень 2024 року - у справі №925/1151/24, в тому числі заборгованість за липень 2024 року (без урахування коригування величини передачі енергії в жовтні 2024 року).

Строк оплати послуги в сумі 14541,60 грн за липень 2024 року - після коригування - виникає у відповідача з 15.11.2024;

за жовтень 2024 року:

- для першого платежу рахунок-фактура №ПР-0023655/0530-02041-ПП від 15.10.2024 на суму 5163344,51 грн (з ПДВ), з терміном оплати до 18.10.2024 (а.с.47);

- для другого платежу рахунок-фактура №ПР-0024153/0530-02041-ПП від 25.10.2024 на суму 4850072,27 грн (з ПДВ), з терміном оплати до 28.10.2024 (а.с.48);

- для третього платежу рахунок-фактура №ПР-0024640/0530-02041-ПП від 05.11.2024 на суму 5886570,34 грн (з ПДВ), з терміном оплати до 08.11.2024 (а.с.49); рахунки отримані відповідачем через електронний сервіс АСКОД Онлайн. Оплата рахунків в обумовлений термін не проведена.

Акт надання послуг між сторонами за жовтень 2024 року складено 31.10.2024 на суму 16748040,67 грн (з ПДВ). Разом з Актом відповідачеві надіслано рахунок-фактуру №ПР-0025126/0530-02041-ПП від 11.11.2024. Надіслання документів відповідачеві підтверджується сервісом "Укренерго онлайн". Строк оплати за актом (п.3.7 договору) - до 15.11.2024.

Прострочення відповідача по зобов`язанню оплати в жовтні 2024 року становить 16748040,67 грн;

за листопад 2024 року:

- для першого платежу рахунок-фактура №ПР-0025637/0530-02041-ПП від 15.11.2024 на суму 6439215,65 грн (з ПДВ), з терміном оплати до 18.11.2024 (а.с.50);

- для другого платежу рахунок-фактура №ПР-0026134/0530-02041-ПП від 25.11.2024 на суму 7351635,72 грн (з ПДВ), з терміном оплати до 28.11.2024 (а.с.51);

- для третього платежу рахунок-фактура №ПР-0024640/0530-02041-ПП від 05.12.2024 на суму 7090648,15 грн (з ПДВ), з терміном оплати до 08.12.2024 (а.с. 52); рахунки отримані відповідачем через електронний сервіс АСКОД Онлайн. Оплата рахунків в обумовлений термін не проведена.

Акт надання послуг між сторонами за листопад 2024 року складено 30.11.2024 на суму 21725999,18 грн (з ПДВ). Разом з Актом відповідачеві надіслано рахунок-фактуру №ПР-0027941/0530-02041-ПП від 11.12.2024. Надіслання документів відповідачеві підтверджується сервісом "Укренерго онлайн". Строк оплати за актом (п.3.7 договору) - до 15.12.2024.

Прострочення відповідача по зобов`язанню оплати в листопаді 2024 року становить 21725999,18 грн.

Позивачем складено акт звірки взаємних розрахунків з відповідачем (заборгованості ) за період з 01.01.2024 по 24.12.2024. Заборгованість вказана 34027501,62 грн на користь позивача (а.с.57). Акт підписано тільки з боку позивач за допомогою електронного цифрового підпису (протокол підписання від 26.12.2024, а.с.58). Суд розцінює вказаний документ як суто інформаційний, для полегшення контролю розрахунків відповідача.

Загальна сума заборгованості з урахуванням нарахованих обтяжень на суму боргу на момент звернення позивача з позовом складає 38488581,45 грн, що є предметом спору. Ухилення відповідача від проведення розрахунків стало причиною звернення позивача за захистом порушеного права в Господарський суд Черкаської області з позовом про примусове стягнення заборгованості за отримані та спожиті послуги передачі електроенергії за період липня (відкоригована частина), жовтня, листопада 2024 року. На суму заборгованості позивач нараховує 3% річних за прострочення грошового зобов`язання - 117404,76 грн за період з жовтня по грудень 2024 року.

Відповідач вимоги заперечив. Вказав на проведення розрахунків з позивачем в сумі 21725999,18 грн згідно платіжної інструкції №68 від 06.01.2025 за листопад 2024 року (а.с.119), які позивач в порушення вимог Єдиного стандарту бухгалтерського обліку в Україні не врахував як погашення боргу за спірним договором від 01.01.2024 №0530-02041ПП. Предмет спору в частині стягнення 21725999,18 грн відсутній. В решті позовних вимог відповідач просить відмовити з мотивів необґрунтованості та безпідставності, оскільки позивачем невірно визначено період прострочення, а на час воєнного стану боржнику згідно закону не можуть бути нараховані обтяження за прострочення грошового зобов`язання.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором від 01.01.2024 №0530-02041ПП про надання послуги з передачі електричної енергії за період липня, жовтня, листопада 2024 в сумі 38488581,45 грн та обтяжень на суму боргу у виді 3% річних за користування чужими грошовими коштами в сумі 117404,76 грн. Детальний розрахунок вимог та заборгованості викладений позивачем на а.с. 46.

Умови договору надання послуги з передачі електричної енергії від 01.01.2024 №0530-02041ПП охоплюються приписами гл.63 Цивільного кодексу України: "послуги. Загальні положення". Укладений між позивачем ПрАТ НЕК "Укренерго" (виконавець) та відповідачем ПАТ (АТ) "Черкасиобленерго" (замовник/користувач) двосторонній, оплатний, строковий, консенсуальний договір послуги з передачі електричної енергії є чинним, не розірваний в установленому порядку, не визнаний судом недійсним. Суд вважає, що сторонами договору досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Суд враховує презумпцію правомірності правочину - приписи ст.204 Цивільного кодексу України.

З урахуванням режиму воєнного стану та ймовірності повітряної тривоги в місті Черкаси у господарському суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 №54111/07).

Статус сторін в процесі: позивач НЕК "Укренерго" () є самостійно юридичною особою, суб`єктом господарювання на ринку диспетчеризації, обслуговування мереж систем передачі електроенергії, з присвоєнням ідентифікаційного коду, реєстрацією видів господарської діяльності та внесенням даних в ЄДРПОУ. Позивач є ліцензованою організацією у сфері енергетики України.

Діяльність НЕК "Укренерго" регламентована приписами ГК та ЦК України, Закону України "Про ринок електричної енергії" та постанови КМУ від 29.08.2012 №802.

Відповідач АТ "Черкасиобленерго" () є самостійно юридичною особою, суб`єктом господарювання на ринку обслуговування та передачі електроенергії замкнутими мережами в Україні, з присвоєнням ідентифікаційного коду, реєстрацією видів господарської діяльності та внесенням даних в ЄДРПОУ. Відповідач є ліцензованою організацією у сфері енергетики України.

Обґрунтування заявником порушення його права:

Позивач обґрунтовує порушення свого права як ухилення відповідача від проведення грошового розрахунку за замовлені, надані та спожиті послуги з передачі електроенергії в період липня (коригування величини), жовтня та листопада 2024 року - на умовах письмового строкового двостороннього консенсуального публічного договору від 01.01.2024 №0530-02041ПП. Грошова заборгованість відповідача складає:

липень 2024 року (відкоригована в жовтні 2024 року величина) - 14541,60 грн;

жовтень 2024 року - 16748040,67 грн;

листопад 2024 року - 21725999,18 грн (а.с.46). Позивач не враховує проведену 06.01.2025 року відповідачем оплату в сумі 21725999,18 грн (а.с.119) та зараховує її як погашення раніше простроченого боргу, змінивши при цьому призначення платежу.

Представник позивача наполягає на повному задоволенні вимог.

Заперечення відповідача проти позову (а.с. 117-122):

У відзиві на позов (вх.суду №791/25 від 17.01.2025) відповідач вимоги заперечив та вказав, що провадження в частині стягнення боргу в сумі 21725999,18 грн (а.с.119) належить закрити за відсутністю предмету спору, а в решті вимог відмовити позивачеві, оскільки на період воєнного стану в державі з 24.02.2022 обтяження боргу та санкції по зобов`язаннях не можуть бути нараховані кредитором боржнику на підставі Перехідних положень Цивільного кодексу України.

Застосування судом законодавства України до спірних відносин:

Суд враховує, що між сторонами укладено строковий оплатний двосторонній консенсуальний публічний договір від 01.01.2024 №0530-02041ПП на передачу електричної енергії замкнутими мережами і такий документ в письмовій формі виконаний як єдиний документ (а.с.68-81). Тобто сторони даного спору перебувають в договірних правовідносинах за нормами ГК та ЦК України. Повноваження сторін при укладенні спірного договору не заперечені.

Правочином, відповідно до статті 202 ЦК України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою правочин здебільшого є тотожним поняттю "договір", який відповідно до статті 11 ЦК України є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Моментом укладення договору вважається досягнення сторонами в належній формі всіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до норм Цивільного кодексу України:

ст.11. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. 1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;4) інші юридичні факти. 3. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. 4. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. 5. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. 6. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події;

ст.13. Межі здійснення цивільних прав. 1. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. 2. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

3. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. 4. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. 5. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. 6. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом;

ст.203. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей;

Суд враховує положення розділу Цивільного кодексу України стосовно укладання договору (Глава 53):

ст.638. Укладення договору. 1. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 2. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною;

ст.650-1. Запевнення щодо договору. 1. Сторони договору можуть погодити перелік запевнень, що надаються стороною або сторонами щодо обставин, які мають значення для укладення, виконання або припинення такого договору. 2. Сторона, яка умисно або з необережності надала іншій стороні неправдиві запевнення про обставини, що мають значення для укладення, виконання або припинення договору, зобов`язана відшкодувати стороні, яка покладалася на такі запевнення, збитки, завдані у зв`язку з неправдивістю таких запевнень, якщо інше не передбачено договором.

Позивач підтверджує нарахування заборгованості відповідачу за передачу електричної енергії на умовах договору:

липень 2024 року (відкоригована в жовтні 2024 року величина) - 14541,60 грн;

жовтень 2024 року - 16748040,67 грн;

листопад 2024 року - 21725999,18 грн (а.с.46).

Відповідач провів частковий розрахунок 06.01.2025 - оплата в сумі 21725999,18 грн (а.с.119) з чітким призначенням платежу - "за листопад 2024".

Суд при прийнятті рішення враховує, що позивач вже отримав задоволення своїх вимог по стягненню боргу за період січня-вересня 2024 року - рішення Господарського суду Черкаської області у справі №925/1151/24 від 27.01.2025 (а.с.129), яке пред`явлено до примусового виконання. Суд враховує, що рішення суду може виконуватись виключно в законний спосіб, що регламентовано ЗУ "Про виконавче провадження". Самовільне та безпідставне зарахування позивачем коштів відповідача, сплачених ним за борг листопада 2024 року на умовах договору від 01.01.2024 - поза межами судового рішення у справі №925/1151/24 - з одночасною зміною позивачем призначення платежу вочевидь є незаконним, порушує єдині Стандарти бухгалтерського обліку в України та норми ЗУ "Про бухгалтерський облік в Україні", та містить ознаки подвійного стягнення, що заборонено Конституцією України як нормою прямої дії та порушує права відповідача і є неприпустимим.

Суд закриває провадження в частині стягнення боргу в сумі 21725999,18 грн за листопад 2024 року - за відсутністю предмету спору.

В решті вимог стягнення основного боргу (16762582,27 грн) позов підлягає до задоволення та примусового стягнення на користь позивача.

Щодо вимоги позивач про нарахування 3% річних за користування грошовими коштами:

Позивач з урахуванням приписів ст.625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання просить стягнути з відповідача 117404,76 грн - 3% річних за користування чужими грошовими коштами (розрахунок а.с.46):

1 декада жовтня 2024 при заборгованості 5163344,51 грн прострочення складає 28 днів з 19.10.2024 по 15.11.2024 - 11850,30 грн (3%);

2 декада жовтня 2024 року при заборгованості 4850072,27 грн прострочення складає 18 днів з 29.10.2024 по 15.11.2024 - 7155,84 грн (3%);

3 декада жовтня 2024 року при заборгованості 5886570,34 грн прострочення складає 7 днів з 09.11.2024 по 15.11.2024 - 3377,54 грн (3%);

Акт коригування за жовтень 2024 року при заборгованості 16748040,67 грн прострочення складає 38 днів з 16.11.2024 по 23.12.2024 - 52166,03 грн (3% річних), а всього 74549,71 грн річних за жовтень 2024 року.

1 декада листопада 2024 року при заборгованості 6439215,65 грн прострочення складає 27 днів з 19.11.2024 по 15.11.2024 - 14250,72 грн (3%);

2 декада листопада 2024 року при заборгованості 7351635,72 грн прострочення складає 17 днів з 29.11.2024 по 15.12.2024 - 10244,08 грн (3%);

3 декада листопада 2024 року при заборгованості 7090648,15 грн прострочення складає 7 днів з 09.12.2024 по 15.12.2024 - 4068,40 грн (3%);

Акт коригування за листопад 2024 року при заборгованості 21725999,18 грн прострочення складає 8 днів з 16.12.2024 по 23.12.2024 - 14246,56 грн (3% річних), а всього 42809,76 грн річних за листопад 2024 року.

Акт коригування за липень 2024 року при заборгованості 14541,60 грн прострочення складає 38 днів з 16.11.2024 по 23.12.2024 - 45,29 грн (3% річних).

Відповідач не спростував належними доказами розрахунок позивача.

Розрахунок позивача перевірено судом за допомогою калькулятора штрафних санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Розрахунок виконано вірно, з урахуванням сум та періодів прострочення. Вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Належить стягнути за користь позивача 117404,76 грн - 3% річних з простроченої суми.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови КГС у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №924/233/18, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Суд також зазначає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного чи оспорюваного права чи інтересу відповідно до приписів ст.ст.15-16 ЦК України.

Сплата заборгованості відповідачем в період розгляду спору та неподання документів відповідачем у справу має враховуватись виконавчою службою при примусовому виконанні даного рішення.

Суд при прийнятті рішення також враховує та розділяє правові висновки, викладені в Постанові КЦС ВС від 21.08.2024 №462/7300/20 (61-3945св24): виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності, розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: "PLACUIT IN OMNIBUS REBUS PRAECIPUUM ESSE IUSTITIAE AEQUITATISQUE QUAM STRICTI IURIUS RATIONEM" яка означає "у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляд кожної конкретної справи.

Суд враховує правові висновки постанови КЦС ВС від 23.10.2024 у справі №753/25081/21 (61-8693св), що цивільна справа має бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів а також правдивості твердження заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст.9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

На підставі аналізу документів, застосування допустимості та вірогідності зібраних доказів у справі суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки подані докази та обґрунтування вимог позивачем заслуговують на довіру.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України суд має здійснити розподіл понесених сторонами судових витрат. З огляду на часткове задоволення позову понесені витрати покладаються частково на відповідача в сумі 135039,90 грн.

Судовий збір в сумі 328231,93 грн належить повернути позивачеві на підставі його заяви з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Черкасиобленерго" м.Черкаси, вул.Гоголя, 285, , рахунок в банку невідомий

на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, , рахунок в банку невідомий

16762582,27 грн основного боргу, 117404,76 грн - 3% річних, 135039,90 грн судового збору.

Провадження в частині стягнення 21725999,18 грн боргу закрити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" м.Київ, вул.Симона Петлюри, 25, , рахунок в банку невідомий 328231,93 грн судового збору.

Оригінал платіжної інструкції №В-9450 від 25.12.2024 залишити в справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 22.05.2025

Суддя Г.М.Скиба