ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2025 р. Справа№ 910/9844/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Медведєва К.І.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2024

у справі № 910/9844/24 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Восток"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспект Енержі"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Оіл"

3. ОСОБА_1

4. ОСОБА_2

про солідарне стягнення 2 243 332,67 грн

ВСТАНОВИВ:

08.08.2024 Публічне акціонерне товариство "Банк Восток" звернулось до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспект Енержі" (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Оіл" (далі - відповідач-2), ОСОБА_1 (далі - відповідач-2) та ОСОБА_2 (далі - відповідач-4) про солідарне стягнення 2 243 332,67 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного кредитного договору № КК2021-0134 від 12.07.2021, позивач надав відповідачу-1 грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом в розмірі 4 000 000,00 грн, зі сплатою 16% процентів річних за користування кредитними коштами та зі строком повернення кредиту не пізніше 11.07.2022.

З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідачем-1 за кредитним договором, між позивачем, відповідачем-2 (поручитель-1), відповідачем-3 (поручитель-2) та відповідачем-4 (поручитель -3) укладені договори поруки №№ КК2021-0134/П.2, КК2021-0134/П.3 та КК2021-0134/П.4 від 12.07.2021.

Відповідно до п. 1.4 договорів поруки відповідальність поручителя і позичальника є солідарною.

В порушення умов кредитного договору відповідач-1 не повернув кредит та не сплатив проценти за користування кредитом, тож позивач звернувся до суду про солідарне стягнення з відповідачів 2 243 332,67 грн, з яких 1 666 690,00 грн заборгованості за простроченим кредитом, 11 154,36 грн заборгованості за простроченими відсотками та 565 488,31 грн заборгованості за простроченими відсотками, що нараховані на прострочену частину кредиту.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі № 910/9844/24 позов задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспект Енержі", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Оіл", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" 1 666 690,00 грн заборгованості за простроченим кредитом, 11 154,36 грн заборгованості за простроченими відсотками та 565 488,31 грн заборгованості за простроченими відсотками, що нараховані на прострочену частину кредиту.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспект Енержі" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" 6 729,99 грн витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Оіл" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" 6 729,99 грн витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" 6 729,99 грн витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" 6 729,99 грн витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що відповідач-1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед банком, яка не оспорена солідарними боржниками.

Не погоджуючись із висновками та мотивами, якими керувався суд першої інстанції під час ухвалення рішення, один із поручителів, ОСОБА_1 , звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 по справі № 910/9844/24 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що кредитор не повідомляв поручителя про невиконання позичальником своїх грошових зобов`язань; кредитор на власний розсуд поклав на поручителя зобов`язання щодо сплати відсотків на прострочену частину за користування кредитними коштами поза межами терміну повернення кредиту.

Також скаржник вказував на порушення банком як кредитором п. 4.7.1 Кредитного договору щодо не направлення ТОВ "Аспект Енержі" досудової вимоги.

Крім того скаржник наголошував на пропуску кредитором строку пред`явлення позовних вимог, який становив шість місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

За доводами скаржника, нарахована позивачем заборгованість за простроченими відсотками та заборгованість за простроченими відсотками, що нараховані на прострочену частину кредиту підлягають списанню відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Разом з тим скаржник подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 по справі № 910/9844/24, мотивоване тим, що розмір судового збору є надмірним і таким, що ОСОБА_1 не має можливості його сплатити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено та апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, а саме сплатити судовий збір у розмірі 50 474,98 грн.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів 31.01.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява від ОСОБА_1 про усунення недоліків

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у розмірі 50 474,98 грн. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі № 910/9844/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 12.03.2025.

24.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

За доводами позивача, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ГПК України, суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини у даній справі та прийняв обґрунтоване рішення. Натомість доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та обставин даної справи.

Позивач наголошував на тому, що апелянт не довів наявність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Крім того позивач звертав увагу на те, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Так, в суді першої інстанції ні ОСОБА_1 , ні його представником не ставився під сумнів укладений Договір поруки № КК2021-0134/П.3 від 12.07.2021, не вимагалося його припинення відповідно до ст. 559 ЦК України, апелянтом також не подавався відзив на позовну заяву та не заперечувалась наявна заборгованість.

За твердженням позивача предметом розгляду справи №910/9844/24 є стягнення заборгованості за Кредитним договором №КК2021-0134 від 12.07.2021, а не оскарження Договору поруки №КК2021-0134/П.3 від 12.07.2021.

28.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі № 910/9844/24 відкладено на 30.04.2025 в режимі відеоконференції.

21.04.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

У судове засідання 30.04.2025 з`явились представники позивача (в режимі відеоконференції) та ОСОБА_1 . Решта учасників справи уповноважених представників у судове засідання 30.04.2025 не направили, про розгляд даної справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апелянта, заслухавши доводи позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, з огляду на таке.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2021 між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (Банк, кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аспект Енержі" (позичальник, відповідач-1) укладено кредитний договір № КК2021-0134 (далі - кредитний договір), за умовами якого Банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) шляхом відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом 4 000 000,00 грн, а позичальник зобов`язується сплатити за користування кредитом проценти та повернути кредит у порядку і в строки, визначені цим договором.

З наявної в матеріалах справи виписки за період з 12.07.2021 по 17.07.2024 вбачається надання позичальнику кредиту в розмірі 4 000 000,00 грн.

Пунктом 4.10 кредитного договору визначено, що в разі коли термін повернення кредиту настав, проте кредит залишається непогашеним, заборгованість за кредитом вважається простроченою з наступного операційного дня Банку.

За умовами кредитного договору відповідач-1 мав повернути кредит у строк не пізніше 11.07.2022, проте відповідач-1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а отже заборгованість за кредитом є простроченою.

Колегія суддів відхиляє за неспроможністю доводи скаржника про порушення кредитором п. 4.7.1 Кредитного договору і не направлення поручителю вимоги про сплату кредиту та процентів за користування кредитом. По-перше, у договорі поруки визначений визначений момент виконання основним боржником забезпеченого порукою кредитного зобов`язання; по-друге, такою вимогою є подання позову до боржників.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктом 1.1 договорів поруки сторони погодили, що поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати в повному обсязі за виконання позичальником всіх його зобов`язань, що виникли з кредитного договору, як існуючих на дату укладення цього кредитного договору так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п. 1.3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник, зокрема за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату неустойки згідно умов кредитного договору, проте максимальний обсяг відповідальності поручителя за договором складає 4 640 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.3 договорів поруки поручителі зобов`язані виконувати свої зобов`язання перед кредитором шляхом внесення суми заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунки кредитора.

Згідно п. 6.3 договорів поруки, порука, надана згідно цих договорів поруки, припиняється по спливу п`яти років від дати настання остаточного терміну повернення кредиту згідно кредитного договору.

Установлена обставина спростовує твердження поручителя про пред`явлення до нього вимоги після закінчення строку дії поруки.

Позивач реалізував право на пред`явлення вимоги до боржника і поручителів шляхом подання позову до суду 08.08.2024.

Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі (ч. ч. 1, 2, 3 ст. 543 Цивільного кодексу України).

Щодо доводів скаржника з приводу нарахування позивачем заборгованості за простроченими відсотками та заборгованість за простроченими відсотками, що нараховані на прострочену частину кредиту, яка підлягає списанню відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, то колегія суддів такі доводи відхиляє на тій підставі, що п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України звільнення поручителя у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У такому разі неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

У даному спорі кредитор стягує 11 154,36 грн заборгованості за простроченими відсотками та 565 488,31 грн заборгованості за простроченими відсотками, що нараховані на прострочену частину кредиту.

За установлених обставин, викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Висновок суду

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд не допустив порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного апелянтом судового рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі № 910/9844/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі № 910/9844/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/9844/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 21.05.2025.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко