УХВАЛА

28 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 914/2990/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.04.2025

та рішення Господарського суду Львівської області від 20.02.2025

у справі № 914/2990/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Техномедбуд"

до відповідача: Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області,

про: припинення податкової застави, яка зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо автомобіля марки "Volkswagen"

В С Т А Н О В И В:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 25.04.2025 надійшла касаційна скарга Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 (повний текст складено 11.04.2025) та рішення Господарського суду Львівської області від 20.02.2025 у справі № 914/2990/24, подана до Суду 25.04.2025.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 25.04.2025 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К.- головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.05.2025 касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області залишено без руху на підставі ст. 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Надано скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху та вказано заявнику касаційної скарги на необхідністю викласти касаційну скаргу у новій редакції та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав).

З автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що документ в електронному вигляді: (ЄДРСР) ст. 292 ГПК (1 ЕЦП судді) Ухвала про залишення касаційної скарги без руху від 12.05.2025 у справі № 914/2990/24 (суддя Могил С.К.) надіслано в електронний кабінет Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області та доставлено 12.05.2025 16:39, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду.

На виконання вимог вказаної вище ухвали, Головним управління Державної податкової служби України у Львівській області 21.05.2025 подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано касаційну скаргу в новій редакції.

Головне управлінню Державної податкової служби України у Львівській області в уточненій скарзі цитує п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, однак не зазначає норми права, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду її застосування, із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній, а також не обґрунтовує у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми/норм права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися і у який спосіб необхідно сформувати єдину практику застосування цієї норми/норм.

Суд звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися та зазначити про відсутність такого висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

З огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстави, передбаченої п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, касаційна скарга має містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

Водночас Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення Судом принципу змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 300 ГПК України передбачено що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах, а також обґрунтувати необхідність застосування такої правової норми для вирішення спору.

У постанові від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19 Верховний Суд вказав, що під час касаційного оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права, касаційна скарга має містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Водночас, Головне управління Державної податкової служби України у Львівській області, пославшись на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, в поданій ним касаційній скарзі в новій редакції не вказав щодо застосування якої (яких) саме норми (норм) права відсутній висновок Верховного Суду (із конкретизацією змісту правовідносин), та яку єдину практику застосування правової норми (норм) необхідно сформувати Верховному Суду за результатом розгляду його касаційної скарги.

Дослідивши доводи Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області у викладені касаційній скарзі в новій редакції, колегія суддів дійшла висновку, що Головне управління Державної податкової служби України у Львівській області не виконало вимоги ухвали Верховного Суду від 12.05.2025 у справі № 914/2990/24, оскільки належним чином не обґрунтував підставу касаційного оскарження, зокрема передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 ГПК України).

Згідно з частиною четвертою статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження. За змістом частини першої статті 300 цього Кодексу суд касаційної інстанції обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Отже, відсутність у поданій касаційній скарзі належного обґрунтування підстав (підстави) касаційного оскарження перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

З огляду на викладене, оскільки Головне управління Державної податкової служби України у Львівській області не усунув недоліки касаційної скарги щодо обґрунтування підстави касаційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку про повернення скаржнику касаційної скарги на постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 та на рішення Господарського суду Львівської області від 20.02.2025 у справі № 914/2990/24.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 292 ГПК України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 та на рішення Господарського суду Львівської області від 20.02.2025 у справі № 914/2990/24 не приймати до розгляду і повернути скаржнику.

Ухвала у справі набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.