РІШЕННЯ

м. Київ

27.05.2025Справа № 910/1239/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Бевзи А.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу №910/1239/25 за позовом Акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Старт Агро» про стягнення грошових коштів, за участі представників позивача КозачукаО.А., відповідача Світлицького А.В.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач зазначає про порушення відповідачем умом договору поставки в частині поставки товару в обумовленій договором кількості та поставки частини товару неналежної якості.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. 06.08.2024 між ТОВ «ТД Старт Агро», як постачальником, та АТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», як покупцем, укладено договір про закупівлю №565/1/2120 (далі договір) за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язався в строк до 30.11.2024 (включно) поставити покупцеві, а покупець - прийняти та оплатити метанол (код ДК 021:2015:24320000-3 «Основні органічні хімічні речовини», код УКТ ЗЕД ) (далі товар) загальною кількістю 1 500 тонн.

2.2. Товар, відповідно до п. п. 1.2, 5.1, 5.2, 5.3 та 5.8 договору, передається партіями згідно з графіком поставки: серпень 2024 року - 400,00 тонн; вересень 2024 року - 300,00 тонн; жовтень 2024 року - 400,00 тонн; листопад 2024 року - 400,00 тонн; автотранспортом на умовах DDP - естакади зливу АТ «Укртатнафта» та/або в вагоно-цистернах на умовах DDP - ст. Кагамлицька Південна залізниця, що надаються постачальником; передача партії товару здійснюється шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару; датою поставки товару є дата акту приймання.

2.3. Відповідно до п. 2.2 договору аналізи товару на відповідність якісним характеристикам, зазначеним у пункті 2.1 договору, проводяться лабораторією АТ «Укртатнафта». У разі невідповідності якості товару вимогам згідно пункту 2.1 договору покупець має право відмовитись від прийому товару та/або вимагати його заміни на товар належної якості, якщо інше не буде обумовлено сторонами додатково.

2.4. Ціна однієї тони товару визначена пунктом 3.1 договору (в редакції додаткової угоди від 30.09.2024, укладеною у зв`язку з набранням чинності Законом України від 18.07.2024 № 3878-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо імплементації положень актів права Європейського Союзу щодо акцизного податку»): для поставок у серпні 2024 року 41 347,91 грн (з ПДВ); для поставок у вересні - листопаді 2024 року 42 873,40 грн (з ПДВ).

2.5. Постачальник, згідно з вимогами пункту 6.1.2 договору, зобов`язаний забезпечити поставку товару в кількості та в строки, встановлені договором.

2.6. Відповідно до вимог пункту 6.1.3 договору на постачальника покладено обов`язок забезпечити поставку товару, якість якого відповідає вимогам, встановленим даним договором. Відповідні якісні показники товару погоджені сторонами у пункті 2.1 договору повинні знаходитись в межах, визначених класифікацією відповідно до ДСТУ 3057-95.

2.7. Пунктом 7.2 договору передбачена відповідальність постачальника за прострочення поставки товару та/або партії товару - сплата неустойки у розмірі 0,1 % від вартості товару, строк поставки якого порушено, за кожен день прострочення.

2.8. Водночас, пунктом 7.3 договору передбачена відповідальність постачальника за поставку товару неналежної якості - сплата штрафу у розмірі 10 % від вартості такого товару.

2.9. Договір, згідно з п. 11.1, набирає чинності з моменту його укладення та діє до 31.12.2024 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

2.10. На виконання умов договору постачальник поставив покупцю товар у обсязі 657,34 тонн, що підтверджується актами приймання-передачі метанолу № 1 від 20.08.2024 (23,44 тонн); № 2 від 22.08.2024 (23,26 тонн); № 3 від 04.09.2024 (23,90 тонн); № 4 від 10.09.2024 (70,76 тонн); № 5 від 12.09.2024 (23,22 тонн); № 6 від 13.09.2024 (24,12 тонн); № 7 від 17.09.2024 (45,58 тонн); № 8 від 18.09.2024 (22,32 тонн); № 9 від 19.09.2024 (74,62 тонн); № 10 від 01.10.2024 (72,44 тонн); № 11 від 01.10.2024 (23,16 тонн); № 12 від 04.10.2024 (161,88 тонн); № 13 від 07.10.2024 (68,64 тонн).

2.11. Вищевказані обсяги фактично поставленого товару були прийняті покупцем без зауважень та оплачені у повному обсязі.

2.12. 22.08.2024 при прийманні партії товару в кількості 22,802 тонн була виявлена невідповідність якісних показників товару вимогам пункту 2.1 договору та ДСТУ 3057-95, у зв`язку з чим покупець відмовився від його прийняття. Неякісна партія товару була замінена постачальником, що сторонами не заперечується.

2.13. За твердженнями позивача, в порушення умов договору постачальник не виконав взяті на себе зобов`язання як в частині кількості товару, так і його якості. Зокрема, з обумовлених договором до постачання 1 500,00 тонн товару постачальник поставив покупцеві лише 657,34 тонн товару належної якості. Незважаючи на вимогу покупця про передачу обумовленої договором кількості товару, постачальник до закінчення строку дії договору не передав кількості товару, якої не вистачає - 842, 66 тонн. Водночас, кількість товару неналежної якості, заміненого постачальником, становить 22, 802 тонн.

2.14. У зв`язку з недопоставкою товару у встановленій договором кількості та поставці товару неналежної якості позивач нарахував відповідачу штраф в порядку п. п. 7.2. та 7.3. договору.

2.15. За розрахунками позивача, розмір неустойки у вигляді штрафу 0,1 % за прострочення поставки товару 842, 66 тонн становить 2 023 008,09 грн розрахований за період з 01.09.2024 по 03.09.2024 на суму боргу 14 608 216, 60 грн щодо недопоставки товару 353, 30 тонн; з 04.09.2024 по 09.09.2024 на суму боргу 13 620 001, 55 грн щодо недопоставки товару 329, 40 тонн; з 10.09.2024 по 11.09.2024 на суму боргу 10 694 223, 44 грн щодо недопоставки товару 258, 64 тонн; з 12.09.2024 по 12.09.2024 на суму боргу 9 734 124, 97 грн щодо недопоставки 235, 42 тонн; з 13.09.2024 по 16.06.2024 на вартість невиконаного зобов`язання 8 736 813, 38 грн щодо недопоставки 211, 30 тонн; з 17.09.2024 по 17.09.2024 на вартість невиконаного зобов`язання 6 852 175, 65 грн щодо недопоставки 165, 72 тонн; з 18.09.2024 по 18.09.2024 на вартість невиконаного зобов`язання 5 929 290, 29 грн щодо недопоставки 143, 40 тонн; з 19.09.2024 по 30.09.2024 на вартість невиконаного зобов`язання 2 843 909, 25 грн щодо недопоставки 68, 78 тонн; з 01.10.2024 по 03.10.2024 на вартість невиконаного зобов`язання 11 712 155, 41 грн щодо недопоставки 273, 18 тонн; з 04.10.2024 по 06.10.2024 на вартість невиконаного зобов`язання 4 771 809, 42 грн щодо недопоставки 111, 30 тонн; з 01.11.2024 по 31.12.2024 на вартість невиконаного зобов`язання 17 149 360, 00 грн щодо недопоставки 400, 00 тонн; з 01.12.2024 по 31.12.2024 на вартість невиконаного зобов`язання 17 149 360, 00 грн щодо недопоставки 400, 00 тонн.

2.16. Також, за розрахунком позивача підлягає нарахуванню штраф 94 281, 50 грн - 10% від вартості неякісного товару (942 815, 04 грн х 10%).

2.17. У зв`язку з неможливістю врегулювання спору щодо сплати штрафних санкцій у розмірі 2 117 289, 59 грн за порушення договірних зобов`язань у позасудовому порядку, АТ «Укртатнафта» передано даний спір на вирішення суду.

2.18. Відповідач для можливості виконання договір про закупівлю №565/1/2120 мав чинний контракт 07-05/1 від 07.05.2025 укладений з приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Бравіка» UAB «Bravika», ід Республіка Литва.

2.19. В межах контракт 07-05/1 між Відповідачем та UAB «Bravika» укладені чотири специфікації №7 від 12/08/24 на поставку 250тон +/-15%, № 8 від 28/08/24 на поставку 300тон +/-15% , №9 від 16/09/24 на поставку400тон +/-15% та №10 від 23/09/24 на поставку100тон +/-15%.

2.20. Згідно ВМД 24UA 69U0 вантажовідправник UAB «Transoila» поставив вантажоодержувачу ТОВ «Нафтостарттрейд» код 45030716, 22,802 тонн метанолу.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову є стягнення 2 117 289, 59 грн грошових коштів.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 11, 509, 526, 662, 664, 669, 670, 678, 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), статті 193, 264-270 Господарського кодексу України (далі ГК України).

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача щодо поставки товару в обумовленій договором кількості та поставці товару неналежної якості.

3.4. Після подання позовної заяви, позивач подав заяву про забезпечення позову про накладення арешту на майно та грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських або інших фінансово-кредитних установах та належать відповідачу в межах суми позову.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач проти задоволення позову заперечив вказавши, що обставини викладені не в повному обсязі, без додавання всіх письмових доказів, що мають значення для справи і для прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення судом; позивач належить Державі, під час закупівлі товарів, робіт та послуг він керується Законом України «Про публічні закупівлі» та Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 р. № 471); таким чином, в будь-якому випадку або під час проведення відкритих торгів, або шляхом укладання договорів без проведення процедур закупівель, позивач у своїй діяльності використовує власні розроблені проекти договорів з власними умовами; позивачем за весь період постачання жодного разу не надано відповідачу письмові заявки на поставку товару, чим не лише порушено п. 5.4. договору, а й нівельовано власне ж право для нарахування штрафних санкцій саме з дат, зазначених у розрахунках, доданих до позову; відповіддю від 22.01.2025 № 22/01/25-1 на претензію позивача відповідач вказував на відсутність будь-яких письмових заявок на постачання, що є підставою для подальшого замовлення товару у постачальників, однак, зазначене позивачем залишене без уваги і виконання, що саме і свідчить про передбачений ст. 616 ЦК України випадок, коли останній «…сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення…»; невиконання зобов`язань відповідачем на свій страх та ризик без отримання письмових заявок від позивача також викликане обставинами, що визнані уповноваженим органом такими, що не залежали від волі відповідача (форс-мажорними); на підтвердження обставин викладених у листі № 02/10/-1 від 02.10.2024 відповідач листом від 23.10.2024 № 23/10/-1 надав висновок Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати № 531/03.23 від 23.10.2024, яким засвідчено обставини унеможливлення своєчасного виконання зобов`язання за договором, спричинене істотною зміною обставин; на момент укладання договору відповідач був готовий до незначного коливання ціни, однак, значне збільшення цін - більше ніж на 30%, розрахувати або спрогнозувати в умовах воєнного часу та нестабільного стану економіки - неможливо, тому на момент укладання договору відповідач виходив з того, що така зміна обставин не настане; незважаючи на всі зусилля відповідача вжити реальних та дієвих заходів, направлених на виконання договору, позивач відмовив в погодженні збільшення ціни договору, очевидно, переслідуючи мету не виконання договору, а подальше притягнення до відповідальності відповідача, не виявляючи при цьому нагальну потребу в отриманні товару, хоч би й на змінених не з вини відповідача умовах; щодо партії товару 22,802 тони, що постачався 22.08.2024, то позивач відмовився приймати товар посилаючись на невідповідність якісним показникам, а отже відповідач був фактично вимушений замінити товар, що придбаний для реалізації на користь позивача у вищевикладених умовах; однак відповідач не погоджується з тим, що зазначена партія товару не відповідала встановленим нормам, оскільки невідповідність позивачем не підтверджена належним чином, а саме: не надано належних результатів досліджень акредитованої лабораторії які засвідчували б дані обставини, або висновки відповідних експертів або установ.

4.2. У відзиві відповідач заявив клопотання про зменшення розміру санкцій до 1 000 грн, у разі задоволення позову.

4.3. Також, під час розгляду справи відповідач подав клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову компанії UAB "Bravika".

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.02.2025.

5.2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

5.3. Підготовче засідання 25.02.2025 не відбулось у зв`язку з відрядженням судді. Ухвалою суду від 12.02.2025 призначено підготовче засідання на 06.03.2025.

5.4. У підготовчому засіданні 06.03.2025 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.04.2025.

5.5. У судовому засіданні 03.04.2025 перед судом постало питання можливості врегулювання спору залученням до переговорного процесу іноземного суб`єкта - контрагента відповідача у справі , тому суд задовольнив клопотання сторін про відкладення розгляду справи, для узгодження питань врегулювання спору та укладення відповідного правочину, продовжив строк розгляду справи на 30 днів та оголосив перерву у судовому засіданні до 06.05.2025.

5.6. У судових засіданнях 06.05.2025, 20.05.2025 оголошувалась перерва для надання доказів узгодження умов врегулювання спору. Таких доказів не подано проте, раптово відповідач вирішив клопотати про залучення контрагенат до участі у справі. В судовому засіданні 20.05.2025 судом відхилено клопотання відповідача про залучення третьої особи, як таке, що заявлене зі спливом підготовчого провадження.

5.7. У судовому засіданні 27.05.2025 відповідно до положень ст. ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), було оголошено скорочене рішення, повідомлено присутніх представників, коли буде складено повне судове рішення.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи були порушені відповідачем обов`язки за договором? Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту права обраних позивачем?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач негативну.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПОРУШЕННЯ ВІДПОВІДАЧЕМ УМОВ УКЛАДЕНОГО ДОГОВОРУ.

7.1. Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

7.2. Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

7.3. Частиною 1 ст. 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

7.4. За змістом ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

7.5. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар (ч. 1 ст. 664 ЦК України).

7.6. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 ЦК України).

7.7. Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

7.8. Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дані норми кореспондується з приписами ст. 193 ГК України.

7.9. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.10. Відповідно до ст. 599 ЦК України, ст. 202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

7.11. Спір у справі виник внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язку з поставки товару у встановлений укладеним між сторонами правочином строк та у визначеній кількості, а також поставці товару неналежної якості, у зв`язку з чим позивач пред`явив до стягнення з відповідача штрафні санкції на підставі п. п. 7.2. та 7.3 договору.

7.12. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

7.13. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

7.14. Згідно з статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

7.15. За змістом ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

7.16. Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання (3).

7.17. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України часники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (ч. 2 ст. 216 ГК України).

7.18. Відповідно до ч. 1 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

7.19. Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

7.20. Пунктом 7.2 договору передбачена відповідальність постачальника за прострочення поставки товару та/або партії товару - сплата неустойки у розмірі 0,1 % від вартості товару, строк поставки якого порушено, за кожен день прострочення.

7.21. Судом встановлено, що відповідачем не виконано зобов`язання за договором щодо поставки товару у строки в обумовленій кількості за період серпень 2024, вересень 2024, жовтень 2024 та листопад 2024 року, встановлені умовами договору.

7.22. Таким чином, відповідачем порушено негрошове зобов`язання.

7.23. Згідно з розрахунком суду, розмір нарахованої неустойки в вигляді штрафу у розмірі 0,1 % від вартості товару, строк поставки якого порушено становить 2 023 008, 09 грн.

7.24. Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок штрафу, який здійснений позивачем, судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

7.25. Крім того, пунктом 7.3 договору передбачена відповідальність постачальника за поставку товару неналежної якості - сплата штрафу у розмірі 10 % від вартості такого товару.

7.26. Наявними у справі доказами підтверджений факт, що 22.08.2024 при прийманні партії товару в кількості 22,802 тонн була виявлена невідповідність якісних показників товару вимогам пункту 2.1 договору та ДСТУ 3057-95, у зв`язку з чим покупець відмовився від його прийняття. Неякісна партія товару була замінена постачальником.

7.27. Вирішуючи питання відносно набуття позивачем права на нарахування штрафу внаслідок поставки неякісного товару суд виходить з наступного.

7.28. Відповідно до ч.1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

7.29. Згідно з ч.1 ст.675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

7.30. Судом встановлено, що відповідачем було замінено 22, 802 тонн метанолу, що відповідачем не заперечується.

7.31. Водночас в обґрунтування заперечення проти позову відповідач зауважив, що він не погоджується з тим, що зазначена партія товару не відповідала встановленим нормам, оскільки невідповідність позивачем не підтверджена належним чином, а саме: не надано належних результатів досліджень акредитованої лабораторії які засвідчували б дані обставини, або висновки відповідних експертів або установ.

7.32. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

7.33. Відповідно до норм пункту 2.2 договору аналізи товару на відповідність якісним характеристикам, зазначеним у пункті 2.1 договору, проводяться лабораторією АТ «Укртатнафта».

7.34. В матеріалах справи наявна довідка №21 якості від 22.08.2024 лабораторії АТ «Укртатнафта» про невідповідність метанолу вимогам СТП 01.04.08:2024 за показниками по пп. 1, 2, 4.

7.35. Таким чином, у погоджений між сторонами спосіб позивачем доведено поставку 22,802 тонн метанолу неналежної якості.

7.36. Відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України: наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

7.37. З огляду на висновки, наведені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.08.2024 у справі №916/4453/23: принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

7.38. З огляду на наявні в матеріалах справи докази, а саме: акт розпломбування автоцистерни з метанолом від 22.08.2024, лист №37/05-144 від 22.08.2024 позивача, довідку №21 якості від 22.08.2024 лабораторії АТ «Укртатнафта», відсутність будь-яких письмових заперечень відповідача щодо заміни товару, суд доходить висновку, що обставини поставки неякісного товару в кількості 22, 802 тонн метанолу, є доведеними.

7.39. За розрахунком позивача, не спростованим відповідачем вартість поставленої неякісної продукції становить 942 815, 04 грн, відповідно сума штрафу становить 94 281, 50 грн (942 815, 04 грн х 10%).

7.40. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 94 281, 50 грн штрафу за поставку товару неналежної якості є обґрунтованою.

7.41. При цьому, задовольняючи позовні вимоги про стягнення штрафу за порушення строків поставки товару та обсягу обумовленої договором кількості товару, та стягнення штрафу за поставку товару неналежної якості, суд виходить з того, що відповідачем були допущені два різних правопорушення, а тому застосування неустойки у вигляді штрафу за порушення двох різних не грошових зобов`язань, не суперечить засадам цивільного законодавства та є правомірним.

7.42. Щодо заперечень відповідача, суд зазначає наступне.

7.43. Щодо тверджень того, що позивач уклав спірний договір виключно на своїх умовах, використовуючи домінуюче положення по відношенню до відповідача саме тому, що є товариством, яке належить Державі, суд зазначає, що враховуючи принцип свободи договору відповідач є вільним в укладенні договору та виборі контрагента , у зв`язку з чим, мав право такий договір не укладати, після ознайомлення з його умовами. Крім того, в контексті даного твердження та неможливості передбачити коливання цін на ринку в умовах воєнного часу та нестабільного стану економіки, суд зауважує, що договір було укладено в той час, коли тривало повномасштабне вторгнення понад 2 роки, а тому, станом на момент укладення договору відповідач, як суб`єкт з основним видом діяльності оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, міг передбачити коливання цін на ринку.

7.44. Доводи відповідача про регулювання спірних відносин Законом України від 25.12.2015 № 922-VIII «Про публічні закупівлі» також не беруться судом до уваги, з огляду на те, що за повідомленою сторонами інформацією під час розгляду справи, договір на поставку було укладено не за результатами проведення публічного тендеру.

7.45. Доводи відповідача про відсутність письмових заявок на поставку метанолу є також необґрунтованими, з огляду на наступне.

7.46.1 Пунктом 5.4 договору визначено, що товар поставляється після отримання письмової заявки від АТ «Укртатнафта» на електронну пошту відповідача. На виконання вимог вказаного пункту договору 06.08.2024 о 14:53 позивач направив на електронну пошту відповідача (зазначену у розділі 15 договору «Місцезнаходження і реквізити сторін») лист-заявку від 06.08.2024 № 37/05-131 на постачання метанолу згідно графіку, визначеного пунктом 1.2 договору, - не більше п`яти авто на добу, у робочі дні до 16:00, з наданням заявок на кожне авто для оформлення перепусток через блокпости. Як вбачається з наявних у матеріалах справи документів - постачання метанолу здійснювалось з серпня по жовтень 2024 року у порядку, встановленому договором та вищевказаною письмовою заявкою АТ «Укртатнафта», зокрема відповідач поставив 657,34 тонн метанолу.

7.46.2 Аналіз умов укладених договору про закупівлю №565/1/2120 АТ «Укртатнафта» і ТОВ «ТД Старт Агро» та чотирьох специфікацій №№7-10 до контракту 07-05/1 від 07.05.2025 ТОВ «ТД Старт Агро» з UAB «Bravika», та неподання протягом поставок письмових чи електронних звернень щодо відсутності Заявок оформлених окремими документами дає підстави для висновку, що виконання постачальником здійснювалося беззастережно за вказаною письмовою заявкою АТ «Укртатнафта» від 06.08.2024 № 37/05-131. Слід також зазначити, що обсяг замовленого за специфікаціями №№7-10 у UAB «Bravika» товару не забезпечував повного і своєчасного обсягу поставки, ні у серпні, ні в цілому за договором про закупівлю №565/1/2120.

7.46.3 Крім того, поставка неякісного товару в кількості 22, 802 тонн метанолу за рахунок увезеного згідно ВМД 24UA 69U0 вантажовідправник UAB «Transoila» вказує на можливість виконання відповідачем договору про закупівлю №565/1/2120 і за рахунок інших джерел окрім в межах контракту 07-05/1 Відповідача з UAB «Bravika».

7.46.4 Водночас, посилання на котирування Platts, як на підставу зміни умов договору чи втрати Відповідач комерційного інтересу не заслуговують на увагу, оскільки це передбачувані проекті ризики зміни ціни, які власне можна передбачити або оцінити з певним ступенем впевненості на основі аналізу ринку та інших факторів, до прикладу зміна цін внаслідок валютних, відсоткових та ринкових ризиків, кон`юнктура, конкуренція, інфляція та ін. Звичайний ризик господарської діяльності не може і не повинно поставити у вкрай невигідне і неочікуване економічне положення контрагента.

7.47. Таким чином, наведені вище обставини, фактичні дії сторін спрямовані на виконання договору, спростовують доводи відповідача про відсутність заявок позивача, про прострочення кредитора у зобов`язанні, про постачання метанолу без чіткого розуміння по поставці кількості товару.

7.48. У постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/9258/20 наведено висновок, що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат ТПП чи уповноваженої нею регіональної ТПП.

7.49. Згідно висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 904/3886/21 від 25.01.2022, належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин (належним свідченням існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору) є відповідний сертифікат ТПП.

7.50. Отже, наданий відповідачем висновок Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати від 23.10.2024 № 531/03.23 не є належним доказом існування обставин непереборної сили згідно умов договору та чинного законодавства.

7.51. Крім того висновок не відображає причинно-наслідкового зв`язку між викладеними у висновку обставинами та неможливістю виконання умов договору, містить суперечливі висновки. У висновку зазначено що несвоєчасне виконання договору не пов`язане з недбалістю або відсутністю турботи з боку відповідача. Проте, у висновку також йдеться про те, що на запланований період поставки припадали свята та відповідні обмеження на території Польщі. Суд зауважує, що відповідач, який провадить оптову торгівлю твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, міг, мав змогу і повинен був з розумною обачністю врахувати щорічні обмеження, загальнонаціональні свята та вихідні дні. Вонлночас щодо стихійного лиха чи страйків , ні пояснення відповідача ні зміст Висновку не містіть ні доказів, ні їх оцінки, що мало місце дійсне перешкоджання руху транспорту відповідача (його перевізників/постачальників).

7.52. Стосовно клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, суд вказує наступне.

7.53. Частиною 3 статті 551 ЦК України унормовано, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

7.54. Так, звертаючись із клопотанням про зменшення розміру неустойки, відповідач зазначає невиконання позивачем своїх зобов`язань за договором, які потягли за собою подальше невиконання обов`язків Відповідачем взятих на себе зобов`язань, є самостійною підставою для зменшення судом розміру неустойки, яка стягується з боржника

7.55. Відповідно до статей 74, 76, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

7.56. Господарський суд відповідно до статті 86 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

7.57. Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

7.58. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

7.59. Судом під час розгляду даної справи не встановлено невиконання позивачем своїх зобов`язань за договором, які потягли за собою подальше невиконання обов`язків відповідачем.

7.60. При цьому, суд звертає увагу відповідача, що у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від вчинення) таких дій.

7.61. Так, наданими відповідачем доводами, запереченнями та доказами, які досліджені судом у сукупності, не доведено наявність підстав для зменшення розміру неустойки у вигляді штрафу.

8. СУДОВІ ВИТРАТИ.

8.1. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином витрати позивача зі сплати судового збору покладається на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД СТАРТ АГРО» (03039, місто Київ, пр. Лобановського Валерія, будинок 119, кабінет 22, ) на користь Акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (39610, Полтавська обл., місто Кременчук, вул.Свіштовська, будинок 3, ) 2 023 008,09 грн штрафу за прострочення поставки товару, 94 281, 50 грн штрафу за поставку товару неналежної якості та 25 407, 47 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.05.2025

Суддя Ігор Курдельчук