ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 Справа № 917/210/25

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест - СМЦ", вул.Острозьких Князів, 8, м.Київ, 01010

до Товариства з обмеженою відповідальністю " СК Шлях", вул. Софіївська,36-Б, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 2 934 516,57грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест - СМЦ" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю " СК Шлях" про стягнення 2 934516,57грн. заборгованості за договором поставки № П-2015822/09/24 від 18.09.2024, у т.ч. 2 364 666, 80 грн. сума основного боргу, пеня в розмірі 189 213, 88 грн., - 3% річних у розмірі 21 526, 27 грн., 10% штрафу у розмірі 236 466, 68 грн., та 122 642, 94 грн. суми втрат від інфляції грошових коштів.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.02.2025 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 25.02.2025.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

10.03.2025 за вхід. № 3258 від позивача надійшли додаткові пояснення. Позивачем до пояснень додано лист ТОВ " СК Шлях" вих. №21/02/2 від 21.02.2025, з якого вбачається, що останнє визнає наявність заборгованість у розмірі 2 364 666,80 грн

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.05.2025 суд закрив підготовче провадження у справі та призначити її до судового розгляду по суті на 20.05.2025.

У судовому засіданні 20.05.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Між ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» (далі Позивач, Постачальник) та ТОВ «СК» ШЛЯХ» (далі - Відповідач, Покупець) було укладено договір поставки № П-2015822/09/24 від 18.09.2024р. (надалі - Договір) згідно з яким Постачальник зобов`язався передати у встановлений у даному Договорі термін у власність Покупця металопродукцію (надалі Товар), а Покупець зобов`язується оплатити вартість Товару та прийняти його відповідно до умов Договору.

30.09.2024 також між сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору поставки № П-2015822/09/24 від 18.09.2024р.

Як зазначено у п. 2.2 Договору, поставка товару здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс» у редакції 2010 з урахуванням особливостей встановлених цим договором.

20.09.2024 року на адресу Відповідача був направлений рахунок на попередню оплату Товару № 148173 від 20.09.2024р. на суму 4 944 000, 00 грн.

У період з 25.09.2024 по 30.09.2024р. Відповідач здійснив часткову попередню оплату на суму 1 450 000, 00 грн., що підтверджується інформаційними повідомленнями про зарахування коштів від 25.09.2024р. № 314 на суму 600 000, 00 грн., від 26.09.2024р. № 315 на суму 300 000, 00 грн., від 27.09.2024р. № 319 на суму 350 000, 00 грн., від 30.09.2024р. № 222 на суму 200 000, 00 грн.

Як зазначено у п. 3.4. Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.09.2024 року) оплата товару здійснюється Покупцем шляхом передплати 100% вартості товару в терміни, які вказані в Рахунку Постачальника. З моменту зарахування на поточний рахунок Постачальника 100% оплати за поставлений Товар, або за Товар, що має бути поставлений, ціна на товар не підлягає зміні.

Постачальник має право поставити Товар Покупцю без попередньої оплати. В цьому випадку Покупець оплачує поставлений Товар у розмірі 100% від вартості поставленого Товару протягом 10 календарних днів з дати поставки.

Як зазначено у п. 4.1 Договору, Товар вважається поставленим Постачальником і прийнятий Покупцем з моменту видачі видаткової накладної.

ТОВ «Метінвест-СМЦ» в період з 27.09.2024 року по 03.10.2024р. поставило в адресу ТОВ «СК» ШЛЯХ» Товар на загальну суму 3 814 666, 80 грн.

Вказаний товар був прийнятий Відповідачем без жодних зауважень, що підтверджується підписаними з обох сторін видатковими накладними № 95305681 від 27.09.2024р. на суму 641 947, 50 грн., № 95307421 від 27.09.2024р. на суму 636 879, 90 грн., № 95308052 від 30.09.2024р. на суму 604 404, 00 грн., № 95309292 від 30.09.2024р. на суму 669 294, 00 грн., № 95312720 від 03.10.2024 р. на суму 677 513, 40 грн. та № 95297878 від 03.10.2024р. на суму 584 628, 00 грн.

Проте, ТОВ «СК» ШЛЯХ» не виконав свої грошові зобов`язання за договором та оплату не здійснив, таким чином сума основного боргу за поставлений Товар за договором поставки № П-2015822/09/24 від 18.09.2024р. складає 2 364 666, 80 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 2 364 666, 80 грн. основного боргу, пені в розмірі 189 213, 88 грн., - 3% річних у розмірі 21 526, 27 грн., 10% штрафу у розмірі 236 466, 68 грн., та 122 642, 94 грн. суми втрат від інфляції грошових коштів.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін врегульовані Договором поставки № П-2015822/09/24 від 18.09.2024.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст. 147 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За наведеним законодавчим визначенням основними обов`язками сторін договору купівлі-продажу є: для продавця - передати майно (товар), для покупця - сплата його вартості.

Статтею 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не виконав повністю зобов`язання у визначений Договором поставки строк, чим порушив умови господарського зобов`язання.

Отже, сума основного боргу відповідача перед позивачем за Договором поставки № П-2015822/09/24 від 18.09.2024 становить 2 364 666, 80 грн.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачі цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми

простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.2 Договору сторони погодили, що за прострочення строків оплати Товару, встановлених в Договорі та додатках до нього, Покупець сплачує Постачальникові пеню в розмірі 0,5% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Пеня нараховується за весь період прострочення до моменту фактичної оплати заборгованості. Крім сплати пені за той самий період Покупець сплачує Постачальникові штраф у розмірі 10% від суми неоплаченого Товару в зазначені в Договорі та додатках до нього строки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем згідно ст. 625 ЦК України, п. 5.2 Договору нараховано відповідачу пеню в розмірі 189 213, 88 грн. за період з 04.10.2024 - 22.01.2025, 3% річних, у розмірі 21 526, 27 грн. за період з 04.10.2024 - 22.01.2025, 10% штрафу у розмірі 236 466,68 грн., та 122 642, 94 грн. суми втрат від інфляції грошових коштів за період з жовтня 2024 по грудень 2024.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних втрат суд дійшов висновку, що вони є арифметично правильними, обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК» ШЛЯХ» (вул. Софіївська,36-Б, м.Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» (вул.Острозьких Князів, 8, м.Київ, 01010, ) 2 364 666, 80 грн. суму основного боргу, пеню в розмірі 189 213, 88 грн., - 3% річних у розмірі 21 526, 27грн., 10% штрафу у розмірі 236 466, 68 грн., та 122 642, 94 грн. суми втрат від інфляції грошових коштів, а також 35 214,20грн. судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 21.05.2025

Суддя Кльопов І.Г.