ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2025 р. Справа№ 911/2732/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Німчук І.В. - адвокат, посвідчення № 9217/10;

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Чемпіон"

на рішення Господарського суду Київської області від 18.03.2025 (повний текст - 21.03.2025)

у справі № 911/2732/24 (суддя - Заєць Д.Г.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Чемпіон"

про відшкодування страхового відшкодування в розмірі 581 612,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст поданої заяви та рух справи

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" б/н б/д (вх. №1433/24 від 09.10.2024) (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Чемпіон" (далі - відповідач) про відшкодування страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 581612,34 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач, з посиланням ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України "Про страхування" зазначив, що оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Вольво", д/н застрахована ПрАТ «СК «Інго» (поліс №215525267 ліміт відповідальності 160000,00 грн., франшиза 1600,00 грн.), ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до відповідача.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.03.2025 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» про стягнення збитків задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 581 612 грн 34 коп. страхового відшкодування в порядку суброгації та 8 724 грн 19 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» 10.04.2025 (через Електронний суд) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до свого провадження. Скасувати рішення Господарського суду Київської області у справі 911/2732/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Приватному акціонерному товариству «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» у задоволенні позову в повному обсязі.

14.04.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» на рішення Господарського суду Київської області від 18.03.2025 у справі № 911/2732/24; призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» на рішення Господарського суду Київської області від 18.03.2025 у справі № 911/2732/24 на 20.05.2025.

В судове засідання 20.05.2025 з`явився представник відповідача, який свою апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового - про відмову в позові. Представник позивача в судове засідання 20.05.2025 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку 14.04.2025 в особистий кабінет Електронного суду ухвали від 14.04. 2025. Своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу сторона не скористалась.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

У своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з урахуванням наступного.

Основні доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що позивач не довів розмір заявленого страхового відшкодування, оскільки вартість транспортного засобу в пошкодженому стані визначалась на підставі даних інтернет-аукціону, що не є належним та допустимим доказом згідно з вимогами чинного законодавства.

Крім того, апелянт вважає, що позивач не надав жодного підтвердження ринкової вартості автомобіля до ДТП, що унеможливлює встановлення фактичного розміру матеріального збитку.

Окрім цього, скаржник зазначив, що застрахований згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №1389/23-Т/К/04 від 04.07.2023 року автомобіль - AUDI Q5 та автомобіль AUDI Q5 наданий експерту для проведення автотоварознавчого дослідження є різними автомобілями, оскільки мають різний рік випуску. Крім того, відповідач не погоджується з розрахунком матеріального збитку, оскільки, дані з Інтернет аукціону AutoOnline (зобов`язуюча пропозиція) ТОВ «Аудатекс Україна», на підставі яких позивачем визначено вартість AUDI Q5 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) після ДТП в сумі 1 075 000,00 грн., не можуть слугувати належним та допустимим доказами, оскільки дана сума не визначена за допомогою акту чи експертизи, як це передбачено чинним законодавством України, а тому, за таких умов (відсутня вартість ТЗ після ДТП) встановити матеріальний збиток не є можливим.

За таких обставин, скаржник вважає, що висновки суду першої інстанції є передчасними, а тому просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення - скасувати, відмовивши в задоволенні позову.

6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 04.07.2023 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (за договором - страховик) та ОСОБА_1 (за договором - страхувальник) укладено договір страхування наземного транспорту №1389/23-Т/K/04 (далі - договір), згідно умов якого, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов?язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобілів марки «АУДІ», д/н НОМЕР_2 .

14.04.2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «АУДІ» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «ВОЛЬВО» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водія «ВОЛЬВО», д/н. НОМЕР_4 ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.04.2024 року у справі №361/3967/24.

Згідно рахунку № від 22.04.2024 року вартість відновлювального ремонту Т3 «АУДІ», д/н НОМЕР_1 склала - 1246109,99 грн., що перевищує 70% дійсної вартості автомобіля на момент укладання договору і згідно п. 31.3.4 договору є конструктивною загибеллю.

Відповідно до п. 27.8 договору, сума страхового відшкодування в такому випадку дорівнює розміру вартості Т3 на момент настання страхового випадку, але не більше страхової суми, за вирахуванням вартості залишків транспортного засобу та безумовної франшизи.

Згідно умов договору, розмір належного страхового складає 742012,34 грн. (1815012,34 грн. -1075000,00 грн. = 742012,34 грн.)

Так, матеріалами справи підтверджується, що ПрАТ «СК «Інго» здійснила виплату страхового відшкодування у сумі 158400,00 грн. в порядку «прямого врегулювання».

Відповідно до протоколу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, останній працює водієм ТОВ «Сервіс-Чемпіон», відповідно довідки Національної поліції України ф2, автомобіль, д/н НОМЕР_5 належить ТОВ «Сервіс-Чемпіон», що, на думку позивача, свідчить про те, що водій ОСОБА_2 під час ДТП виконував службові обов?язки.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 981 ЦК України та ч. 2 ст. 18 Закону України "Про страхування", договір страхування укладається в письмовій формі, а також може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Згідно ст. 8 Закону України "Про страхування", страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Аналогічні приписи містяться в частинах 1, 2 ст. 990 ЦК України, згідно яких, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката); страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Тобто, у правовідносинах суброгації відбувається лише заміна кредитора: право вимоги передається (переходить) від страхувальника (якого ще називають вигодонабувачем, первісним кредитором, потерпілим) до страховика - нового кредитора, який в подальшому замість страхувальника і буде пред`являти право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Така заміна відбувається на підставі закону, в момент виплати страховиком страхового відшкодування страхувальнику. Тому нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки у таких правовідносинах зберігається те зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування.

Отже, у відносинах суброгації страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні, а особа, яка завдала шкоди, - його боржником. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Під час виплати страховиком страхувальнику страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування відбувається заміна кредитора, і, як наслідок, у страховика виникає право вимоги до відповідальної особи щодо відшкодування йому завданої шкоди у порядку суброгації.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.08.2019 у справі №910/2351/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №910/2603/17, від 01 лютого 2022 року у cправі № 910/12472/18.

Як зазначалось раніше, 14.04.2024 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «АУДІ» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «ВОЛЬВО» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Вказана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водія «ВОЛЬВО», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.04.2024 у справі №361/3967/24

Разом з цим, відповідно до пп. 22.2.2 п. 22.2 договору, до страхових ризиків відноситься, зокрема, збитки внаслідок ДТП - будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих конструктивних елементів (складових частин), додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 27.8 договору, при повній загибелі ТЗ (п. 31.3.4 договору) страхове відшкодування сплачується в розмірі дійсної (ринкової) вартості ТЗ на дату настання страхового випадку, але не більше страхової суми, вказаної в розділі 10 цього договору (з урахуванням умов п. 27.23 договору), за вирахуванням вартості залишків ТЗ та встановленої згідно з розділом 12 договору франшизи. При цьому, у випадку визначення дійсної (ринкової) вартості ТЗ суб`єктом оціночної діяльності, експертом або аварійним комісаром на замовлення страховика, або у випадку визначення дійсної (ринкової) вартості ТЗ на дату настання страхового випадку, визначеної за письмовою згодою сторін, але не більше страхової суми, вказаної в розділі 10 цього договору (з урахуванням п. 27.23 договору), за вирахуванням вартості залишків ТЗ та встановленої згідно з розділом 12 договору франшизи.

Згідно п. 31.3.4 договору, повна загибель ТЗ (знищення ТЗ) - випадок, коли вартість відновлення пошкодженого ТЗ перевищує 70% його дійсної (ринкової) вартості на дату настання страхового випадку, або перевищує різницю між дійсною (ринковою) вартістю транспортного засобу на дату настання страхового випадку та вартістю залишків ТЗ. Вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціон з продажу автомобілів) або шляхом проведення незалежної експертизи або оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозицій на ТЗ).

При цьому, відхиляючи доводи скаржника про необґрунтованість розміру страхового відшкодування, суд апеляційної інстанції зазначає, що вартість відновлювального ремонту відповідно до звіту №20207/1 від 25.04.2024 року складає 1517443,82 грн. Згідно рахунку № від 22.04.2024 року вартість відновлювального ремонту ТЗ «АУДІ», д.н.з. НОМЕР_1 склала - 1246109,99 грн. Позивач зазначає, що саме вартість відновлювального ремонту за мінусом ліміту відповідальності ПрАТ «СК «Інго» (158400,00 грн.) повинна бути стягнена з відповідача. Однак, враховуючи наявність у потерпілої особи на момент ДТП договору добровільного страхування наземного транспорту укладеного з позивачем, дана подія була визнана страховим випадком «Повна загибель».

В даному аспекті, суд апеляційної інстанції зазначає. що згідно умов договору, розмір належного страхового відшкодування складає 742012,34 грн., (1815012,34 грн. (ринкова вартість ТЗ до ДТП) - 1075000,00 грн. (вартість ТЗ в пошкодженому вигляді) = 742012,34 грн. (страхове відшкодування по договору КАСКО).

Таким чином, невідшкодована частина матеріального збитку складає 583612,34 грн. (1815012,34 грн. ринкова вартість Т3 до ДТП) - 1075000,00 грн. (ринкова вартість ТЗ після ДТП) - 158400,00 (страхове відшкодування сплачено ПрАТ «СК Iнго) = 583 612,34 грн.).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України враховує правові висновки, виклдаедні у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, відповідно до яких, у разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат переходить від потерпілої особи право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Суд першої інстанції правомірно зазначив, що матеріалами справи підтверджено, що позивачем на підставі страхового акта №006.00663824-1 здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 740012.34 грн., що підтверджується платіжним дорученням №23258424 від 14.05.2024 року та платіжним дорученням №23258545 від 14.05.2024 року. Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідача.

Разом з цим, з урахуванням постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.04.2024 року у справі №361/3967/24, відповідно до якої водія автомобіля «ВОЛЬВО», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, останній працює водієм ТОВ «Сервіс-Чемпіон», а відповідно довідки Національної поліції України Ф2, автомобіль, д.н.з НОМЕР_5 належить ТОВ «Сервіс-Чемпіон».

Оскільки, винний у вчиненні ДТП громадянин ОСОБА_2 , працює водієм у відповідача, що вказано у протоколі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності і під час ДТП виконував свої трудові обов`язки, що не спростовано відповідачем ні під час розгляду справи в суді першої, ані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач має право вимоги до відповідача в розмірі фактично завданих збитків у сумі 583 612,34 грн.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника щодо відмінність року випуску транспортного засобу марки «АУДІ», д.н.з. НОМЕР_1 у договорі страхування та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу і звіті №20207/1 від 25.04.2024 з урахуванням також наступного.

Так, ідентифікаційний номер транспортного засобу або VIN-код - це унікальний серійний номер, що застосовується в автомобільній промисловості для індивідуального розпізнавання кожного механічного транспортного засобу, причіпного транспортного засобу, мотоцикла та мопеда, визначення яких подані в міжнародному стандарті ISO 3833. Ідентифікаційний номер транспортного засобу наноситься на транспортному засобі у місцях та у відповідності із вимогами міжнародного стандарту ISO 4030 та заноситься у паспорт транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, VIN-код автомобіля «АУДІ», д.н.з. НОМЕР_1 - НОМЕР_6 зазначений у договорі та у звіті №20207/1 від 25.04.2024, а також, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а тому, посилання відповідача на те, що застрахований автомобіль «АУДІ», та автомобіль «АУДІ», наданий на дослідження оцінювачу є різними автомобілями - спростовуються матеріалами справи.

Не приймаються також доводи скаржника, що наявні в матеріалах справи не доводять розміру завданих збитків, оскільки відповідачем інших доказів в розумінні ст. 74, 76-79, 80, 86, 269 ГПК України, які б спростовували визначений позивачем розмір страхового відшкодування - надано не було. А тому доводи скаржника в цій частині відхиляються через необґрунтованість.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції через необґрунтованість в розумінні ст. 74, 76, 80, 86, 269 ГПК України. Інші доводи скаржника фактично направлені на переоцінку правильно встановлених обставин справи, не містять конкретизованих підстав незгоди із рішенням суду першої інстанції, а тому відхиляються через необґрунтованість.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарг з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість заявлених до стягнення позивачем позовних вимог та правильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 75, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесений скаржником судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на нього в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, ст. 275, 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Чемпіон" на рішення Господарського суду Київської області від 18.03.2025 у справі № 911/2732/24 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 18.03.2025 у справі № 911/2732/24 - залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.05.2025.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич