УХВАЛА

про відмову у відводі

29.05.2025Справа № 15/81 (910/390/24)

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вардингс»

про відвід судді

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Енергетичний завод «Енергетик»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Вардингс»

2) Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» в особі ліквідатора Приходька Дмитра Володимировича

про визнання права власності та усунення перешкод у його здійсненні

у межах справи № 15/81

за заявою Українського акціонерного промислово-інвестиційного банку

до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод»

про банкрутство

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 15/81 за заявою Українського акціонерного промислово-інвестиційного банку про банкрутство Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод».

Ухвалою Арбітражного суду міста Києва від 12.06.1996 було відкрито провадження у справі № 15/81 про банкрутство.

Постановою Арбітражного суду міста Києва у справі № 15/81 від 01.10.1997 Державне підприємство «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» визнано банкрутом, призначено ліквідаційну комісію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 (суддя Омельченко Л.В.) було прийнято до свого провадження справу № 15/81 за заявою Українського акціонерного промислово-інвестиційного банку до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» про банкрутство.

У межах вказаної справи ухвалою Господарського суду міста Києві від 22.01.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 15/81 (910/390/24) за позовом Приватного акціонерного товариства «Енергетичний завод «Енергетик» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вардингс», Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» в особі ліквідатора банкрута Приходька Дмитра Володимировича про визнання права власності та усунення перешкод у його здійсненні. Позов розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

23.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вардингс» (далі - ТОВ «Вардингс», заявник) подало до суду заяву про відвід судді Омельченка О.О. від розгляду справи № 15/81 (910/390/24), яку заявник мотивував тим, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, із зазначенням обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За наслідками розгляду зазначеної заяви ухвалою судді Господарського суду міста Києва Омельченка Л.В. від 27.05.2025 вказаний відвід визнано необґрунтованим, питання про відвід судді передано на автоматизований розподіл для визначення судді в порядку, встановленому частини 1 статті 32 ГПК України.

За результатами автоматизованого розподілу, проведеного 28.05.2025, матеріали заяви про відвід судді Омельченка О.О. передано на розгляд судді Головіній К.І.

Дослідивши подану заяву та перевіривши доводи заявника (ТОВ «Вардингс»), суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення заявленого відводу, враховуючи наступне.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, що закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, зокрема, щодо основних процесуальних гарантій, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, за змістом частини 2 статті 38 ГПК України учасники справи можуть заявити відвід судді, секретарю судового засідання, експерту, перекладачу із підстав, визначених ст.ст. 35-37 ГПК України.

Відповідно до частини 2, 3 статті 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з частиною 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді. Наявність припущень не є достатньою підставою для відводу судді.

У даному випадку відвід ТОВ «Вардингс» мотивований тим, що з сайту Українського юридичного товариства відповідачу стало відомо про те, що суддя Господарського суду м. Києва Омельченко Л.В. є прямо пов`язаною особою з громадянином Російської Федерації Євсєєвим М.М., який є кінцевим бенефіціарним власником ПрАТ «Енергетичний завод «Енергетик». З огляду на вказані обставини відповідач вважає, що суддя Омельченко Л.В. прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду даної справи.

Проте необхідно зазначити, що належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних вище обставин відповідач суду не надав. З долучених представником відповідача Юрис Н.В. витягів з інформаційної системи YouСontrol та невідомих інтернетджерел таких даних не вбачається, з чого суд робить висновок про неналежність вказаних доказів.

Разом з тим з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань судом отримано відомості та встановлено, що кінцевими бенефіціарними власниками Приватного акціонерного товариства «Енергетичний завод «Енергетик» (ідентифікаційний код: 24742491) є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що спростовує доводи заявника про пов`язаність судді Омельченка Л.В. з громадянином Російської Федерації Євсєєвим М.М. та свідчить про надуманість відповідачем підстав для відводу.

За таких обставин суд вважає, що заявник не навів будь-яких обставин про те, що суд прямо чи опосередковано зацікавлений в результаті розгляду справи, не надав доказів упередженості та не вказав на наявність інших передбачених законом обставин, які є підставами для відводу.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 наголосив на тому, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Отже, дійшовши висновку про необґрунтованість та безпідставність заяви ТОВ «Вардингс» про відвід судді Омельченка Л.В., суд вважає, що відсутні підстави для задоволення такого відводу.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23 від 19.05.2006, незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою (п. 1.1 Бангалорських принципів).

Одночасно вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Також суд звертає увагу на положення статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до яких суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 35, 39, 234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вардингс» від 23.05.2025 про відвід судді Омельченка Л.В від розгляду справи № 15/81 (910/390/24).

Повний текст ухвали підписаний 29 травня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та оскарженню не підлягає. Заявник має право включити заперечення проти ухвали про відмову у задоволенні заяви про відвід до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Головіна К.І.