УХВАЛА

м. Київ

28.05.2025Справа № 910/4632/25

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Фізичної особи-підприємця Лесика Володимира Дмитровича по справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Позняка Олександра Григоровича, м.Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Лесика Володимира Дмитровича, м.Київ

про стягнення 51991 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Позняк Олександр Григорович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Лесика Володимира Дмитровича про стягнення основного боргу в сумі 45 000 грн, штрафу в розмірір 4458 грн, інфляційних втрат в розмірі 2400 грн та 3% річних в сумі 133 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх обов`язків за договором №2301 від 21.01.2025 та заявкою №2301 від 21.01.2025 в частині здійснення оплати виконаного перевезення.

Ухвалою від 21.04.2025 відкрито провадження по справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено відповідачу строк, який становить п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, для подання до суду: відзиву на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; доказів направлення відзиву позивачу.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвала про відкриття провадження була скерована на адресу відповідача, що визначено Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22.04.2025 та вручена адресату 28.04.2025, що підтверджується поштовим повідомленням №754.

Тобто, з наведеного полягає, що кінцевим строком для подачі відзиву у справі було 13.05.2025.

Проте, у строки, визначені ухвалою суду про відкриття провадження відповідачем відзиву на позов не подано.

Одночасно, 20.05.2025 до суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця Лесика Володимира Дмитровича про продовження строку, передбаченого ст.178 Господарського процесуального кодексу України на 10 днів до 30.05.2025.

Наразі, оцінюючи вказану заяву, суд не вбачає підстав для її задоволення з урахуванням такого.

Частиною 1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, судом в контексті означеного враховано, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

За приписами ч.ч.2,6 ст.119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Проте, судом було встановлено вище, що кінцевим строком для подачі відзиву у справі було 13.05.2025, а заява про його продовження подана 20.05.2025.

До того ж, суд зауважує, що жодних причин пропуску встановленого судом строку відповідачем не наведено, а вказано лише про необхідність підготовки зустрічної позовної заяви.

За таких обставин, судом залишається без задоволення заява Фізичної особи-підприємця Лесика Володимира Дмитровича про продовження строку.

23.05.2025 до суду надійшла зустрічна позовна заява Фізичної особи-підприємця Лесика Володимира Дмитровича до Фізичної особи-підприємця Позняка Олександра Григоровича про стягнення 480 548 грн.

Проте, за висновками суду зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Лесика Володимира Дмитровича не підлягає прийняттю до спільного розгляду з первісним позовом, а підлягає поверненню відповідачу з урахуванням наступного.

Пунктом 3 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Звідси право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством.

Судом було встановлено вище, що кінцевим строком для подачі відзиву у справі було 13.05.2025. Строк на його подання продовжено не було.

Отже, зустрічний позов відповідачем заявлено із пропуском строку, встановлено судом для подачі відзиву, а отже, із порушенням приписів ч.1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України.

Наразі, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом враховано, що згідно ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливим елементом верховенства права є гарантії справедливого судочинства. Так, у справі «Bellet v. France» Європейським судом з прав людини вказано, що ст.6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права.

При цьому, право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У справі «Golder проти Сполученого Королівства» Європейським судом з прав людини зазначено, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

У даному випадку суд зазначає, що повернення зустрічного позову ніяким чином не призведе до порушення права на доступ до правосуддя, а є відтворення державного регулювання правил здійснення господарського судочинства.

Частиною 6 ст.180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для повернення зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Лесика Володимира Дмитровича.

При цьому, суд звертає увагу на те, що повернення зустрічного позову ніяким чином не обмежує права особи на доступ до правосуддя, оскільки Фізична особа-підприємець Лесик Володимир Дмитрович не позбавлений права та можливості захистити свої права та законні інтереси шляхом подання окремого позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 29.01.2019 по справі 910/8892/18, від 05.03.2019 по справі №910/9254/18 та від 09.04.2019 по справі 918/361/18.

Керуючись ст.ст, 165, 180, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Лесика Володимира Дмитровича про продовження строку.

2. Повернути зустрічну позовну заяву і додані до неї документи Фізичній особі - підприємцю Лесику Володимиру Дмитровичу.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з позовом до господарського суду в загальному порядку.

Додаток: позовна заява без номеру від 21.05.2025, що надійшла до суду 23.05.2025, з доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.05.2025.

Суддя В. В. Князьков