ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"26" травня 2025 р. Cправа № 902/681/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику учасників процесу матеріали заяви Акціонерного товариства "ОТП Банк" про вжиття заходів забезпечення позову №б/н від 22.05.2025 (вх. №01-48/20/25 від 22.05.2025), подану у справі

за позовом: Акціонерного товариства "ОТП Банк" (вул. Жилянська, 43, м. Київ, 01033)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Бар Оіл" (вул. Залізнична, буд. 4. с. Ялтушків, Барський район, Вінницька область, 23021)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопромагро" (вул. Порика Василя, буд. 38, м. Вінниця, 21020)

про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява Акціонерного товариства "ОТП Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Бар Оіл" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопромагро" про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Позивачем у складі учасників справи заявлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як третіх осіб.

В обґрунтування заявленого позову Акціонерне товариство "ОТП Банк" зазначає, що після накладення арешту на 100% часток корпоративних прав ТОВ "Агро Бар Оіл" на підставі ухвали Господарського суду Запорізької області від 17.07.2023 у справі №908/1880/23 з активів ТОВ "Агро Бар Оіл" 27.12.2023 було відчужено майновий комплекс, який був основним активом такого підприємства і таке відчуження має наслідком знецінення вартості частки корпоративних прав, на яку звернуто стягнення.

Таке відчуження відбулося на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Бар Оіл" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екопромагро", який посвідчений приватним нотаріусом Білоус Ольгою Борисівною, Вінницький міський нотаріальний округ, зареєстрованому в реєстрі за № 2319 від 27.12.2023 року.

За твердженням позивача, оспорюваний договір купівлі-продажу майнового комплексу, є фіктивним, оскільки дії сторін під час його укладення були направлені не на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором купівлі-продажу, а на фіктивний перехід права власності на майновий комплекс від ТОВ "Агро Бар Оіл" до іншої юридичної особи (ТОВ "Екопромагро"), тому наявний умисел знецінення майнових прав ОСОБА_1 , на які звернуто стягнення, що є підставою для визнання його недійсним на підставі ст. 234 ЦК України.

Разом із позовною заявою в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшла заява Акціонерного товариства "ОТП Банк" про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Екопромагро", а саме:

- Реєстраційний номер майна: 202; Тип майна: Майнового комплексу, Загальна площа (кв.м): 10639.7, Опис: складається з: будівлі контори, літера «А», площею 145,0 кв.м.; прохідної, літера «Б», площею 146,4 кв.м.; складу №2, літера «В», площею 1389,9 кв.м.; розгрузочного бункера, літера «Г», площею 142,7 кв.м.; сушки, літера «Д», площею 89,0 кв.м.; силосного корпусу, літера «Е», площею 1405,5 кв.м.; будівлі брикетування, літера «Є», площею 940,9 кв.м.; трансформаторної, літера «Ж», площею 63,0 кв.м.; головного цеху, літера «З», площею 362,3 кв.м.; складів № 5,6, літера «І», площею 2017,2 кв.м.; цеху очистки насіння, літера «К», площею 282,0 кв.м.; котельні, літера «Н», площею 71,2 кв.м.; трансформаторної, літера «О», площею 39,4 кв.м.; складу №2, літера «П», площею 1623,9 кв.м.; АВМ, літера «Р», площею 487,7 кв.м.; трансформаторної, літера «Т», площею 43,7 кв.м.; млина, літера «У», площею 518,6 кв.м.; вагової, літера «Х», площею 23,7 кв.м.; гаража, літера «Ф», площею 307,0 кв.м.; арочного складу, літера «Я», площею 507,4 кв.м.; насосної, літера «С», площею 26,9 кв.м.; заправочної, літера «Ю», площею 6,3 кв.м.; паркану, літера « 1»; воріт прохідної, літера « 2», що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Барський р., с. Ялтушків, вул. Залізнична, буд. 4.

Мотивуючи заяву про забезпечення позову Акціонерне товариство "ОТП Банк" вказує, що позовні вимоги банку до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопромагро" мають бути забезпечені шляхом накладення арешту на майно - предмет договору купівлі-продажу, що належать відповідачу, з метою виконання можливого судового рішення.

На поточний момент ОСОБА_1 має невиконане зобов`язання за договором поруки у вигляді заборгованості у загальному розмірі 5 650 782,20 грн за договором про надання банківських послуг №CR 21-168/200-2 від 16.03.2021 перед АТ "ОТП Банк", що підтверджувалося ухваленим рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.09.2023 у справі № 908/1880/23.

Крім того, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.07.2023 у справі № 908/1880/23 задоволено клопотання про забезпечення позову, накладено арешт в межах ціни позову - 5 650 782,20 грн, в т.ч. на частку ОСОБА_1 в розмірі 100 000,00 грн, що становить 100 % статутного капіталу ТОВ "Агро Бар Оіл".

Також ОСОБА_1 є солідарним боржником відповідно до рішення Господарського суду Запорізької області від 07.03.2024 у справі №908/3274/24 про стягнення на користь АТ "ОТП Банк" 5 044 106,51 доларів США та 33 823 629,88 грн.

Вказані рішення наразі перебувають на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В., що стверджується відповідними постановами про відкриття виконавчих проваджень.

23.05.2025 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшло заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопромагро" на заяву про забезпечення позову, у якій заявник зазначає, що заявлений захід забезпечення позову не спрямований на забезпечення можливості виконання рішення суду.

Зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю "Екопромагро" акцентує увагу на таке:

- предметом позову є вимога про визнання недійсним Договору між ТОВ "Агро Бар Оіл" та ТОВ "Екопромагро", а не вимога про стягнення заборгованості;

- ТОВ "Екопромагро" чи ТОВ "Агро Бар Оіл" не є позичальниками або боржниками АТ "ОТП Банк" і у них відсутні будь-які зобов`язання перед АТ "ОТП Банк";

- боржником АТ "ОТП Банк", як вказується ним, є ОСОБА_1 , який не є відповідачем у цій справі та до нього будь-яких вимог не заявлено;

- ТОВ "Екопромагро" та його майно не має жодного відношення до ОСОБА_1 ;

- майно, на яке просить накласти арешт АТ "ОТП Банк", не належало ОСОБА_1 та гіпотетичне задоволення позову про визнання Договору недійсним жодним чином не призведе до набуття ОСОБА_1 такого майна.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує таке.

Згідно із ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.08.2021 у справі № 904/4982/21.

Водночас забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20).

Згідно із частиною 4 статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (висновок у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина 11 статті 137 ГПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (постанова Верховного Суду від 08.10.2018 у справі №913/257/18).

Разом з тим будь-яких переконливих обґрунтувань того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника (позивача) або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в господарській справі у разі задоволення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, заявником до заяви про забезпечення позову не було надано.

Так, предметом спору у справі № 902/681/25 є матеріально-правова вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.12.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Бар Оіл" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екопромагро". Тобто предметом спору є немайнова вимога, яка у разі задоволення позову не потребуватиме примусового виконання.

Водночас наявність частки ОСОБА_1 в розмірі 100 000 грн, що становить 100 % статутного капіталу ТОВ "Агро Бар Оіл", що заборонена до відчуження, не стосується предмету спору у цій справі.

Більше того спірний договір не укладався із ОСОБА_1 та така особа не є відповідачем у справі № 902/681/25.

На переконання суду, у межах даного спору заявлена матеріально-правова вимога не перебуває у конкретному взаємозв`язку із обраним заявником заходом забезпечення позову. Адже, по-перше, спір не є майновим і не стосується безпосередньо майна, на яке просять накласти арешт, по-друге, яким би чином не вирішився даний спір він не надасть змоги заявнику як кредитору одразу претендувати на майно, тому захід забезпечення не сприятиме захисту інтересів заявника, оскільки майно не належало і не стане належати боржнику ОСОБА_1 . Даний захід навіть за умови застосування реституції за наслідками визнання правочину недійсним також не сприятиме виконанню судових рішень, на які посилається заявник, так як ТОВ "Агро Бар Оіл" не є божником у виконавчих провадженнях та стороною у тих справах.

Крім того, відповідачі жодними правовідносинами не пов`язані із заявником, не є його боржниками, що також не надає право претендувати на майно за результатом вирішення даного спору, відтак не свідчить про співмірність та адекватність обраного заходу.

Таким чином, на думку суду, заявник забезпеченням позову намагається створити передумови для реального виконання судових рішень в інших судових справах, у яких боржником є особа, що не є стороною у даному спорі. Водночас такі дії не відповідають змісту положень інституту забезпечення позову, оскільки забезпечення позову у розумінні положень ГПК України має стосуватися саме поданого позову, а не матеріально-правових вимог у інших судових провадженнях.

Водночас як судом уже зазначено, для даного судового спору обраний заявником захід забезпечення є неспівмірним та неадекватним.

Суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 263/4484/18 (провадження № 61-40585св18) зазначено, що позивач просив визнати недійсними договори позики без застосування правових наслідків недійсності цих правочинів, тому у випадку задоволення позову таке рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, оскільки не матиме зобов`язального характеру. Таким чином, запропонований заявником вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не є належним засобом задля усунення ризику невиконання рішення суду в цій справі, оскільки в разі задоволення позову оспорювані договори будуть вважатися недійсними без вчинення додаткових дій для цього. З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що застосовані судами попередніх інстанцій заходи забезпечення позову є неспівмірними з позовними вимогами та не впливають на можливість безперешкодного виконання в майбутньому рішення суду в цій справі.

Отже, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що подана заява не відповідає зазначеним вище вимогам.

Крім того, суд бере до уваги, що за Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно майновий комплекс, на який заявлено накладення арешту, з 27.12.2023 відповідачем власником майна не відчужувався. Тобто ним жодних дій пов`язаних із майном протягом майже півтора роки не вчинилося. При цьому самі рішення Господарського суду Запорізької області щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, на підставі яких, за твердженнями заявника, із фізичної особи можна було би стягнути заборгованість за рахунок звернення стягнення на нерухоме майно, набрали законної сили навіть після укладення оспорюваного договору між відповідачами. Відтак саме по собі відчуження майна не було зумовлене виникненням у ОСОБА_1 заборгованості перед заявником.

Більше того обставини, які б підтверджували дії відповідачів спрямованих на реалізацію відповідного нерухомого майна на сьогоднішній день, заявником не наведено. Як і не доведено ризиків і підготовки до вчинення таких дій в контексті тривалого терміну його перебування у власності ТОВ "Екопромагро".

кЯОтже, наведені обставити також не свідчить про доцільність та необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на відповідне майно.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Одночасно господарський суд звертає увагу на те, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "ОТП Банк" №б/н від 22.05.2025 (вх. №01-48/20/25 від 22.05.2025) про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 902/681/25 відмовити.

2. Згідно із ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами ч. 8 ст. 140, п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

4. Відповідно до ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник ухвали надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Дата складання повного тексту ухвали 26.05.2025.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.