ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"20" травня 2025 р. Справа№ 910/9950/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 20.05.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоннененергі» адвоката Іванова Андрія Олександровича

про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу

в межах розгляду апеляційних скарг Державного підприємства «Гарантований покупець»

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2025

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2025

у справі №910/9950/24 (суддя Андреїшина І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоннененергі»

до Державного підприємства «Гарантований покупець»

про стягнення 3 207 979,45 грн,

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд міста Києва рішенням від 15.01.2025 провадження у справі №910/9950/24 в частині стягнення 822 260,87 грн закрив у зв`язку з відмовою позивача від позову; провадження у справі № 910/9950/24 в частині стягнення заборгованості у розмірі 453 935,45 грн закрив на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України за відсутністю предмету спору; повернув позивачу з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 8 731,75 грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією № 388 від 06.08.2024; позов задовольнив частково; стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 1 828 024,33 грн, 3% річних у розмірі 20 071,99 грн, інфляційних втрат у розмірі 82 177,91 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 28 954,11 грн; у решті позовних вимог відмовив.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 06.05.2025 апеляційну скаргу відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі №910/9950/24 задовольнив частково; рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі №910/9950/24 скасував частково та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково, виклавши резолютивну частину рішення у новій редакції.

Підставою для часткового скасування рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі №910/9950/24 стало помилковість висновків суду першої інстанції в частині нарахування інфляційних втрат.

Господарським суд міста Києва додатковим рішенням від 05.02.2025, залишеним без змін Північним апеляційним господарським судом постановою від 06.05.2025 у справі №910/9950/24, стягнув з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

12.05.2025 позивачем сформовано та подано до Північного апеляційного господарського суду через підсистему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення, за якою просить суд апеляційної інстанції стягнути з відповідача на його користь 40 144,44 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи №910/9950/24 у суді апеляційної інстанції. На обґрунтування та підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду апеляційної інстанції копії: протоколу наданих послуг за період з 01.04.2025 по 06.05.2025, акта надання послуг №92 від 08.05.2025. У матеріалах даної справи міститься копія Договору про надання правничої допомоги №013/24-МҐ від 30.01.2024.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 13.05.2025 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоннененергі» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/9950/24 призначив на 20.05.2025 на 13 год. 35 хв. Відповідач заперечив проти задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №910/9950/24, посилаючись на відсутність доказів пролонгації Договору про надання правничої допомоги №013/24-МҐ від 30.01.2024 та стандарту доказування «вірогідності доказів»; перевищення розміру витрат на професійну правничу допомогу у порівнянні із розміром зазначеним у попередньому (орієнтованому) розрахунку; необґрунтованість послуги - ознайомлення з матеріалами справи адвокатом Йосипенко С.Т. на загальну суму 4 029,37 грн з ПДВ; не співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсягом наданої правової допомоги, а також часом витраченим на виконання відповідних робіт (наданих послуг).

У запереченнях на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення відповідач просить суд апеляційної інстанції у разі задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення зменшити розмір таких витрат до 1 000,00 грн.

19.05.2025 від представника позивача на адресу Північного апеляційного господарського суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

За приписами частини 3 статті 244 та частини 3 статті 196 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні 20.05.2025 представник відповідача заперечив проти задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши доводи та вимоги заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, заперечення на неї, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

Конституцією України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу (стаття 59).

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно із статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За приписами статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно положень ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову/апеляційної скарги, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 у справі №910/9950/24 позивач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції складає 40 000,00 грн.

Згідно із статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частини 1, 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі по тексту - Закон №5076-VI).

Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

30.01.2024 між Адвокатським об`єднанням «Моріс Груп» (надалі - Адвокатське об`єднання» та позивачем (надалі - Клієнт) укладено Договір про надання правничої допомоги №013/24-МҐ (далі за текстом - Договір), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених даним Договором, Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту правничу допомогу щодо захисту Клієнта, представництва його інтересів у судових органах та у справах досудового врегулювання спорів або надання консультацій щодо захисту та представництва Клієнта, а Клієнт зобов`язується належним чином прийняти її та оплатити.

Згідно з пунктами 1.2, 2.1 Договору детальний опис правничої допомоги, що надається Клієнту, бажаний результат, за його наявності, її вартість та порядок оплати, і порядок відшкодування фактичних витрат, понесених в ході надання правничої допомоги, визнаються погодженими Сторонами Замовленнями на надання правничої допомоги, які з моменту підписання Сторонами стають невід`ємною частиною даного Договору.

Обсяг правничої допомоги, яку замовляє Клієнт, погоджується Сторонами шляхом підписання Замовлення.

Відповідно до пункту 4.1 Договору загальна вартість Договору визначається як сума вартості правничої допомоги, наданої у відповідності до погоджених Сторонами Замовлень та підтверджується актами надання послуг, підписами Сторонами протягом строку дії Договору. Якщо вартість правничої допомоги буде визначена сторонами в іноземній валюті, її перерахунок у гривню здійснюється згідно офіційного курсу гривні щодо іноземної валюти, встановленого Національним банком України на дату формування відповідного рахунку та опублікованого на офіційному вебсайті Національного банку України.

Положеннями пункту 4.2 Договору сторони погодили, що вартість правничої допомоги, що надається Клієнту в рамках цього Договору, визначається Сторонами у відповідних Замовленнях на надання правничої допомоги, в один із наступних способів чи їх поєднання, зокрема, погодинна оплата (підпункт 4.2.1 пункту 4.2 Договору), погодинна оплата в межах граничної вартості послуг (підпункт 4.2.2 пункту 4.2 Договору), винагорода за досягнення бажаного результату (підпункт 4.2.3 пункту 4.2 Договору), фіксована вартість послуг (підпункт 4.2.4 пункту 4.2 Договору), абонентська плата (підпункт 4.2.5 пункту 4.2 Договору).

Порядок розрахунків визначається Сторонами у відповідних замовленнях на надання правничої допомоги (пункту 4.3 Договору).

Пунктом 5.1 Договору сторони погодили, що приймання-передача наданої правничої допомоги та понесених фактичних витрат здійснюється шляхом підписання Сторонами відповідного Акта приймання-передачі наданих послуг (надані - Акт надання послуг).

Згідно із пунктами 11.1, 11.3 Договору цей Договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2024, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань у відповідності до укладених Замовлень. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії Договору жодна із сторін не висловила бажання припинити або розірвати Договір, такий Договір вважається автоматично пролонгованим на тих самих умовах, строком на один рік.

За частиною 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Умовами Договору сторони погодили, якщо за 30 днів до закінчення строку дії Договору жодна із сторін не висловила бажання припинити або розірвати Договір, такий Договір вважається автоматично пролонгованим на тих самих умовах, строком на один рік.

Враховуючи конклюдентні дії, які полягають у наданні Адвокатським об`єднанням позивачу послуг з правової правничої допомоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про пролонгацію дії Договору на 2025 рік.

Сторонами погоджено Замовлення на надання правничої допомоги №1 від 30.01.2024 до Договору, за яким Адвокатське об`єднання зобов`язалось надати Клієнту послуги з представництва інтересів Клієнта у судах, органах примусового виконання рішень та у інших органах, установах та організаціях у спорах щодо стягнення на користь Клієнта заборгованості ДП «Гарантований Покупець» згідно Договору №1086/01 від 03.12.2019, укладеного між Клієнтом та ДП «Гарантований покупець». 3 метою виконання цього замовлення, Клієнт доручає Адвокатському об`єднанню представляти інтереси Клієнта з усіма правами, наданими Клієнту, та без обмежень у повноваженнях, зокрема: отримувати, підписувати та подавати пояснення, відзиви, заперечення, заяви, скарги, клопотання, позовні заяви, апеляційні скарги, касаційні скарги, сплачувати судовий збір, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в судових засіданнях, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, засвідчувати своїм підписом копії документів та довіреностей, підписувати документи, звертатись із заявами про видачу виконавчих документів.

Вартість послуг визначається відповідно до пункту 4.2.1 Договору на підставі кількості часу, витраченого працівниками Адвокатського об`єднання та/або залученими Адвокатським об`єднанням адвокатами та/або консультантами на надання правничої допомоги і розміру погодинної тарифної ставки відповідного працівника та/або залученого Адвокатським об`єднанням адвоката та/або консультанта на надання правничої допомоги, зазначеної в Додатку «Погодинні тарифні ставки працівників Адвокатського об`єднання» до Договору та ПДВ 20%.

Оплата за правничу допомогу здійснюється у національній валюті України - гривні, виключно у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Адвокатського об єднання впродовж 3 (трьох) робочих днів з моменту виставлення рахунку на оплату.

Фактичні витрати, понесені Адвокатським об`єднанням під час надання правничої допомоги, відшкодовуються Клієнтом у національній валюті України - гривні, виключно у безготівковій формі, в повному обсязі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання впродовж 3 (трьох) робочих днів з моменту виставлення рахунку на сплату.

Додатком до Договору сторони погодили погодинні тарифні ставки працівників Адвокатського об`єднання.

Отже, сторони за Договором узгодили погодинну оплату послуг.

До заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем додано протокол наданих послуг на суму 40 144,44 грн з ПДВ, Акт надання послуг №92 від 08.05.2025, в якому зазначено, що вартість наданих послуг складає 40 144,44 грн з ПДВ, які включають у себе супровід справи №910/9950/24 щодо стягнення на користь Клієнта заборгованості ДП «Гарантований покупець» згідно Договору №1086/01 від 03.12.2019 у Північному апеляційному господарському суді (ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подання процесуальних документів, підготовка до участі та участь у підготовчих та судових засіданнях).

Під час розгляду справи №910/9950/24 у суді апеляційної інстанції інтереси позивача у судових засіданнях представляв адвокат Іванов Андрій Олександрович на підставі Ордера на надання правничої допомоги серії АІ №1710829 від 25.09.2024, який здійснює свою адвокатську діяльність на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6356/10 від 15.02.2018, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 15.02.2018 №55, який здійснював підготовку відзиву на апеляційну скаргу та Йосипенко Соломія Тарасівна на підставі Ордера серії АІ №1862248 від 02.04.2025, яка 03.04.2025 ознайомилась із матеріалами справи №910/9950/24 у Північному апеляційному господарському суді.

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: «Гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу».

Разом з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічні правові висновки викладено у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц Великої Палати Верховного Суду та постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 об`єднаної палати Верховного Суду.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідач у суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Суд апеляційної інстанції вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Правова позиція позивача на стадії апеляційного перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 у справі №910/9950/24 не змінювалась.

При зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі у судах першої та апеляційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додаткових постановах Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22, від 06.05.2025 у cправі № 912/909/23).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом (аналогічний висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

Оцінка обґрунтованості та пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, а також підтвердженості таких витрат вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

З огляду на вищевикладене, за висновком суду апеляційної інстанції до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи №910/9950/24 у суді апеляційної інстанції.

Водночас, враховуючи часткове задоволення позовних вимог та порядок розподілу судових витрат за частиною 4 статті 129 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи №910/9950/24 у суді апеляційної інстанції підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача у розмірі 19 874,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73, статей 76, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частинами 4, 5 статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із статтею 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частини 1-3 статті 244 ГПК України).

За таких обставин, заява позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково.

Враховуючи те, що за подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу судовий збір не сплачується, то розподіл судового збору у відповідності до статті 129 ГПК України у такому випадку не здійснюється.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоннененергі» адвоката Іванова Андрія Олександровича про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/9950/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» (вулиця Симона Петлюри, будинок 27, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоннененергі» (вул. Скоропадського Павла Гетьмана, буд. 63, офіс 1/7, м. Київ, 03035; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України) 19 874,00 грн (дев`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні) витрат на професійну правничу допомогу, понесених за розгляд справи №910/9950/24 у Північному апеляційному господарському суді.

3. Видачу наказу на виконання даної додаткової постанови доручити Господарському суду міста Києва.

4. Матеріали справи №910/9950/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені у статтях 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна додаткова постанова складена та підписана 26.05.2025.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська