УХВАЛА

м. Київ

28.05.2025Справа № 910/3757/24
За заявою Міністерства аграрної політики та продовольства України про відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду у справі №910/3757/24;

за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до Держави України в особі: 1) Міністерства аграрної політики та продовольства України;

2) Міністерства економіки України

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне Товариство "Державна акціонерна компанію "Хліб України"

про стягнення 487755,79 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін:

від заявника- Кулініч В.М. (в режимі відеоконференції);

від позивача - не з`явився;

від відповідача-2 не з`явився;

від третьої особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - позивач, Банк) до Держави України в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі - відповідач-1, Мінагрополітики) та Міністерства економіки України (далі - відповідач-2, Мінекономіки), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України" (далі - третя особа) про стягнення 487755,79 грн за обслуговування рахунку в цінних паперах відкритого за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах на ім`я держави від 02.07.2009 №958-Д/28010-02/82.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 позов задоволено. Стягнуто з Держави Україна в особі Міністерства економіки України на користь АТ "Державний експортно-імпортний банк України" 487755 грн 79 коп. заборгованості та 7316 грн 34 коп. судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 у справі №910/3757/24 скасовано та прийнято нове рішення про часткове задоволення позову АТ "Державний експортно-імпортний банк України" до Держави Україна в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України та Міністерства економіки України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - АТ "Державна акціонерна компанія "Хліб України", про стягнення коштів. Стягнуто з Держави Україна в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України на користь АТ "Державний експортно-імпортний банк України" 487755,79 грн заборгованості, з них: 377551,17 грн - основного боргу, 23002,41 грн - 3% річних, 87202,21 грн - інфляційних втрат та 7316,34 грн - судового збору.

10.02.2025 Господарським судом міста Києва видано наказ на примусове виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у справі №910/3757/24.

Через систему "Електронний суд" 08.04.2025 від відповідача-1 надійшла заява про відстрочення виконання рішення, у якій останній зазначив, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 у справі №910/3757/24 заяву представника Міністерства аграрної політики та продовольства України про відстрочення виконання Постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 залишено без розгляду, з огляду на те що, відповідна заява повинна розглядатися судом першої інстанції.

Враховуючи наведені обставини, заявник вважає за необхідне звернутися з вище вказаною заявою до Господарського суду міста Києва та просить суд відстрочити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у справі №910/3757/24 терміном до 31.12.2025.

Згідно з даних спеціальної системи «Діловодство спеціалізованого суду» матеріали справи №910/3757/24 на момент подачі відповідної заяви про відстрочення виконання рішення були скеровані до Північного апеляційного господарського суду.

Після повернення матеріалів справи 910/3757/24 до Господарського суду міста Києва, ухвалою суду від 15.04.2025 призначено судове засідання з розгляду заяви Міністерства аграрної політики та продовольства України про відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025.

Через систему "Електронний суд" 28.05.2025 від позивача надійшли письмові заперечення на відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025, у яких останній повідомив суд про часткове погашення перед позивачем заборгованості у сумі 200000 грн з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 10.02.2025 у справі №910/3757/24.

Також позивач у своїх запереченнях зазначає, що долучений до вказаної заяви план асигнувань (за винятком надання кредиту з бюджету) загального фонду бюджету на 2025 рік, суперечить ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, адже утворена заборгованість Держави України від імені якої діяв суб`єкт управління об`єктами державної власності Міністерство аграрної політики та продовольства України перед позивачем за умовами Додаткового договору №КР/МН-АППУ від 21.11.2014 до Договору про відкриття рахунку в цінних паперах на ім`я держави №958-Д/28010-02/82 від 02.07.2009 виникла у вересні 2019 року.

У судове засідання 28.05.2025 для розгляду вище вказаної заяви в режимі відеоконференції з`явився представник заявника. Інші учасники судового процесу у судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Представник позивача у судовому засіданні заяву підтримав та просив суд відстрочити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у справі №910/3757/24 терміном до 31.12.2025.

Розглянувши вище вказану та заслухавши усне пояснення представника заявника, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до положень статті 331 ГПК України задоволення заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Таким чином, підставою для розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання такого рішення або роблять його неможливим.

Обґрунтовуючи вище наведену заяву про відстрочення виконання рішення заявник зазначає про наявність зобов`язань за обов`язковими видатками, так як відповідно до додатку 3 до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" в бюджетних асигнуваннях Мінагрополітики передбачена КПКВК 2801410 "Виконання рішень суду" загальним обсягом 1000000 грн. Проте видатки (платежі) за цією програмою можуть здійснюватися тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Відповідно до плану асигнувань (за винятком надання кредиту з бюджету) загального фонду бюджету на 2025 рік, який долучений до заяви про відстрочення виконання рішення вбачається, що за державною програмою КПКВК 2801410 "Виконання рішень суду" визначено помісячний розподіл коштів за цією програмою.

Враховуючи положення статті 48 Бюджетного кодексу України, відповідно до якого розпорядники бюджетних коштів здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, Міністерство аграрної політики та продовольства України просить суд відстрочити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у справі №910/3757/24 строком до 31.12.2025.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За приписами ч. 4 ст. 331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналогічні положення містяться також в частині 1 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином вище наведеними нормами законодавець встановив, що відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви. При розгляді відповідних заяв необхідно дотримати баланс інтересів як боржника, так і кредитора при одночасному врахуванні вимоги закону про обов`язковість виконання судового рішення, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Таким чином, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 та ч. 1 ст. 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на вище наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано достатніх доказів та не наведено жодних переконливі аргументів, які свідчать, що його фінансовий стан і зазначені у заяві обставини ускладнюють негайне виконання рішення у даній справі. Оскільки, жодних доказів фінансової неспроможності виконання своїх грошових зобов`язань відповідачем не надано, як і не надано доказів реальної можливості виконати постанову суду апеляційної інстанції за умови надання відстрочення виконання боржником, а також суд бере до уваги те, що стягувачем не отримано згоди на розстрочення виконання судового рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи, що з поданих до заяви боржником доказів на підтвердження викладених у заяві про розстрочку виконання рішення обставин не вбачається наявність виняткового випадку та наявність підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, суд дійшов висновку, що заявником не доведено наявності у боржника конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За результатами розгляду заяви про відстрочення виконання рішення судом встановлено, що з поданих до заяви боржником доказів на підтвердження викладених у заяві обставин судом не вбачається наявність виняткового випадку та наявність підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Враховуючи вище наведене та оскільки відповідачем-1 не доведено існування виключних обставин, які б підтверджували дійсне ускладнення або неможливість виконання судового рішення, суд дійшов висновку у задоволенні заяви Міністерства аграрної політики та продовольства України про відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у справі №910/3757/24 відмовити.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 233-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Міністерства аграрної політики та продовольства України про відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у справі №910/3757/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Сташків Р.Б.