ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22.05.2025м. ДніпроСправа № 904/2606/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської Іванова Т.В., розглянувши матеріали

за позовом Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 75; ідентифікаційний код 26510514)

до відповідача Компанії "Діполь ГМБХ" (місцезнаходження: місто Нойсе, Федеративна Республіка Німеччини, вулиця Мозельштрассе, будинок 17, 41464)

про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави у розмірі 359 396, 31 грн.

ВСТАНОВИВ:

21.05.2025 до господарського суду від Дніпровської міської ради (далі - позивач) до Компанії "Діполь ГМБХ" (далі - відповідач) надійшла позовна заява про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави у розмірі 359 396,31 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2025 справу №904/2606/25 передано на розгляд судді Івановій Т.В.

Позовні вимоги обґрунтовані безоплатним користуванням відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0016, на якій розташоване нерухоме майно належне відповідачу.

Розглянувши матеріали справи, позовну заяву з доданими до неї документами, господарський суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір". Частиною 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" визначено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (стаття 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2025 встановлено у розмірі 3028,00 грн.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Позивачем при подані даної позовної заяви було заявлено одну майнову вимогу щодо стягнення заборгованості у розмірі 359 396,31 грн. Оскільки позивачем заявлено одну майнову вимогу на суму 359 396,31 грн - судовий збір за подання заяви складає 5 390,94 грн.

Дніпровською міською радою було додано до позовної заяви докази сплати судового збору згідно платіжної інструкції №518 від 24.03.2025 на суму 5 390,94 грн.

Між тим відповідно до довідки Господарського суду Дніпропетровської області №116/25 від 21.05.2025 вбачається, що платіжний документ №518 від 24.03.2025 був використаний в іншій справі:

в №904/1435/25, заява надійшла 27.03.2025 за вх. № 4-1392/25;

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду" ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2025 у справі №904/1435/25 позовну заяву і додані до неї документи повернуто без розгляду.

Водночас, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Незвернення позивача станом на даний момент до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі №904/1435/25 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття господарським судом платіжного документу №518 від 24.03.2025 на суму 5 390,94 грн, як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі №904/2606/25, позивач після ухвалення судом рішення у цій справі не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справах №904/1435/25.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника/позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

За таких обставин, прийняття судом платіжного документу №518 від 24.03.2025 на суму 5 390,94 грн, як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/2606/25 з високою імовірністю буде мати наслідком фактичне безпідставне повернення позивачу з Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 5 390,94 грн за подання позовної заяви.

Водночас, за відсутності дієвого державного механізму, що гарантуватиме фактичну наявність у Державному бюджеті України грошових коштів у розмірі 5 390,94 грн за подання цього позову, судове рішення не може ґрунтуватись на імовірності добросовісної поведінки позивача.

За таких обставин, платіжний документ №518 від 24.03.2025 на суму 5 390,94 грн не може бути прийнятим судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання позову у даній справі.

Таким чином з урахуванням змісту та розміру заявлених позовних вимог розмір судового збору, що підлягає сплаті, складає 5 390,94 грн.

Отже, до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, у суду відсутні докази того, що відповідач зареєстрований саме за вказаною у позові адресою та не є ліквідованим на час подання позову. Відповідач є нерезидентом та не зареєстрований за законодавством України, місцезнаходження та реєстрація останнього значиться в Федеративній Республіці Німеччини.

Приписами частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, з метою підтвердження факту реєстрації Компанії "Діполь ГМБХ" в Федеративній Республіці Німеччини, а також підтвердження місця її реєстрації (знаходження) постає необхідність у витребуванні відповідних документів.

Крім того, на підтвердження повноважень підписанта, позивачем надано копію розпорядження Дніпровської міської ради №5-8/5-рн від 08.05.2025, при цьому у суду відсутні докази того, що Підлубного Е.С. призначено заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директора департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради.

Як вказано вище, приписами частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, з метою підтвердження факту призначення Підлубного Е.С. заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директора департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради постає необхідність у витребуванні відповідних документів.

Відповідно до частин 1-4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Дніпровської міської ради до Компанії "Діполь ГМБХ" про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави у розмірі 359 396,31 грн. - залишити без руху.

Встановити Дніпровській міській раді строк для усунення недоліків - 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:

- надання до суду доказів сплати судового збору на суму 5 390,94 грн;

- надання до суду доказів реєстрації Компанії "Діполь ГМБХ" в Федеративній Республіці Німеччини, а також відомостей про місце реєстрації (знаходження) юридичної особи відповідача, перекладені українською мовою із нотаріальним засвідченням;

- надання до суду наказу про призначення Підлубного Е.С. заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директора департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважається неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 22.05.2025 та не підлягає оскарженню.

Суддя Т.В. Іванова