ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21 травня 2025 року Справа № 903/686/24
Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Королюка І.В. розглянувши матеріали заяви Фермерського господарства З відокремленою садибою - Ніка про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, на проведення оцінки вартості земельних ділянок у справі
за позовом Фермерського господарства З відокремленою садибою - Ніка, с. Скобелка, Луцький район, Волинська область
до відповідача: Приватного підприємства Макс Ком, м. Горохів, Луцький район, Волинська область
треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, Горохівська міська рада Луцького району Волинської області
про витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок,
В засіданні приймали участь:
від позивача: Чечелюк О.Ю.
від відповідача: Шумський Б.А.
від третіх осіб: н/з
Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.05.2025 позов задоволено повністю. Витребувано з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка шляхом вилучення та передачі у постійне користування 14-ть земельних ділянок. Стягнуто з Приватного підприємства Макс Ком на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка 14 853,38 грн витрат по сплаті судового збору, 26 504,80 грн витрат за проведення судової експертизи.

12.05.2025 на адресу суду надійшла заява Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ПП Макс Ком 100 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, 19 500 грн витрат, понесених на проведення оцінки вартості земельних ділянок.

Ухвалою суду від 13.05.2025 заяву Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено у судовому засіданні на 21 травня 2025 року на 15:30 год. Встановлено ПП Макс Ком строк для подання пояснень по суті заяви до 19.05.2025.

ГУ Держгеокадастру у Волинській області у клопотанні від 15.05.2025 розгляд справи просить здійснювати без участі його представника.

19.05.2025 надійшли заперечення ПП «Макс Ком», згідно яких зазначає, що загальна сума судових витрат становитиме 160 858, 18 грн. навіть від повної вартості земельних ділянок це складає 13 %, не кажучи вже про реальну матеріальну вартість, яку отримає сторона позивача у разі витребування земельних ділянок у її постійне користування. Розмір судових витрат (в тому числі розмір витрат на правничу допомогу) є неспівмірним до ціни позову (реальної матеріальної вигоди для позивача за результатами справи). Більше того, варто зазначити, що розмір витрат на правничу допомогу жодним чином не відповідає значенню справи для сторони позивача. Про жоден вплив даного рішення на репутацію позивача чи публічний інтерес до справи сторона позивача не зазначила, відповідно і не довела належними та допустимими доказами. Стороною позивача не було доведено і критерію реальності таких витрат, оскільки не було додано доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 100 000,00 грн. взагалі, а також не було надано розрахунку таких витрат. Позивачем не додано квитанції, яка б вказувала про сплату грошових коштів позивачем на користь адвоката. Враховуючи ту обставину, що позивач останні 3 роки взагалі не отримував жодного доходу, то стягнення на його користь 100 000 грн начебто витрат на правничу допомогу якраз і буде способом надмірного збагачення такої сторони. У разі неможливості відмовити у задоволенні заяви, просить зменшити розмір судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу адвоката) до 5 000,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав.

Представник відповідача витрати позивача на проведення оцінки земельних ділянок не заперечив. Просив зменшити витрати на правову допомогу до 5 000 грн.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У гл. 8 роз. I ГПК України закріплений інститут судових витрат.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (див. п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Статтею 123 ГПК України, яка визначає види судових витрат, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 126 ГПК України).

Порядок розподілу судових витрат визначений у ст. ст. 129 - 130 ГПК України. Так, за ч. 4 ст. 129 ГПК України розподіл інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та встановлює, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру заявлених вимог.

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

За приписами ст. 1 цього Закону:

- договір про надання правничої допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт - оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону);

- представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону);

- інші види правничої допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правничої інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Види адвокатської діяльності визначає ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відповідно до якої ними, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Частинами 1 - 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру і погодинної оплати (див. п. 4.20 постанови Верховного Суду від 15.04.2025 у справі № 910/6138/24).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві та заяві про відшкодування судових витрат позивачем заявлені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 100 000 грн.

08.01.2024 між Чечелюком О.Ю. (адвокат) та ФГ «З відокремленою садибою-Ніка» укладено договір про надання правової допомоги №08-01-24, згідно умов якого адвокат надає правову допомогу клієнту з приводу представництва та захисту її прав, зокрема в суді першої інстанції у справі про порушення права постійного користування земельною ділянкою, яка належить ФГ «З відокремленою садибою-Ніка» (п. 1). Пунктом 2 договору визначено повноваження адвоката. Договір діє з моменту його підписання сторонами до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 3). Вартість наданої правової допомоги за цим договором становить 100 000 грн, які сплачуються клієнтом протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили (п. 4).

На підставі зазначеного договору №08-01-24 від 08.01.2024 адвокатом надано ордер на надання правничої допомоги серії АС №1103387 від 25.07.2024.

08.05.2025 сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг №08-05-25, згідно якого адвокатом надано ФГ «З відокремленою садибою-Ніка» такі юридичні послуги:

- вироблення правової позиції по справі;

- підготовка та подання адвокатських запитів;

- підготовка та подання позовної заяви з додатками у справі №903/686/24;

- підготовка та подання відповіді на відзив у справі №903/686/24;

- підготовка та подання пояснень у справі №903/686/24;

- подання інших процесуальних документів у справі №903/686/24;

- представництво в суді першої інстанції у справі №903/686/24.

Загальна вартість наданих послуг становить 100 000 грн.

Зазначені документи є належними доказами, які підтверджують наявність договірних відносин між адвокатом та позивачем, факт надання юридичних послуг.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у п. 6.35 постанови від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 сформулював висновок про те, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Усталеним у судовій практиці є те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію "реальності" адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію "розумності" їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує і ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Здійснюючи аналіз вказаних вище норм права, Велика Палата Верховного Суду, Верховний Суд також неодноразово зазначали таке:

- нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (див. п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19);

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18);

- у разі недотримання вимог ч. 5 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22);

- витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України (див. п. 6.5 постанови об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.03.2019 у справі № 922/445/19).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.4 ст.126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Дослідивши заяву ФГ «З відокремленою садибою - Ніка» про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, надані докази в їх сукупності, враховуючи предмет спору та складність справи, об`єм фактично наданих послуг, з метою дотримання співмірності, обґрунтованості та пропорційності при вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які є доведеними, документально обґрунтованими, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому судом враховується, що вказані заявником в акті наданих послуг такі окремі види послуг як вироблення правової позиції по справі, підготовка та подання адвокатських запитів охоплюються послугою з підготовки і подання позовної заяви з додатками, зв`язку з чим позивачем помилково визначено такі послуги як окремі та самостійні, а не як складові частини послуги з підготовки і подання позовної заяви.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду №922/1964/21 від 16.11.2022.

Ураховуючи викладене, заперечення ПП «Макс Ком», надавши оцінку співмірності суми витрат зі складністю та об`ємом справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, беручи до уваги об`єм наданих правових послуг, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідача 50 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, натомість в іншій частині заява задоволенню не підлягає.

Такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірні з наданими адвокатом послугами.

При цьому, клопотання ПП «Макс Ком» про зменшення витрат товариства на професійну правничу допомогу до 5 000 грн є необґрунтованим та не підтвердженим відповідними доказами.

Контррозрахунок відповідача з відповідними обґрунтуваннями щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 5 000 грн відсутні.

Посилання відповідача, що загальний розмір судових витрат позивача становитиме 13% від ціни позову судом не приймається, оскільки стягнення судового збору, витрат на проведення оцінки земельних ділянок, за проведення судової експертизи є окремим видами витрат в розумінні положень ГПК України, пов`язаними з розглядом справи, понесеними позивачем з метою захисту його порушеного права.

Суд також критично відноситься до твердження відповідача, що розмір витрат на правову допомогу не відповідає значенню справи для сторони позивача, витребування земельних ділянок у постійне користування не змінює матеріального становища позивача та не має для останнього значення.

Вибуття з постійного права користування Фермерського господарства «З відокремленою садибою - Ніка» 14-ти земельних ділянок безпосередньо впливає на його матеріальний стан, оскільки згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основними видами діяльності та способом отримання прибутку господарства є розведення свиней, вирощування зернових та технічних культур, що в свою чергу не можливе без права користування спірними земельними ділянками.

Суд також звертає увагу на сталу і послідовну практику Верховного Суду, відповідно до якої витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена, у зв`язку з чим посилання відповідача на відсутність доказів оплати витрат на правову допомогу, як на підставу недоведеності їх розміру, реальності та можливості оплати, не приймається судом до уваги.

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у складі об'єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження№ 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження№ 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження№ 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21).

Указана судова практика є незмінною.

Під час розгляду справи у порядку господарського судочинства, враховуючи принцип змагальності та обов`язок доказування у справі з огляду на приписи статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного вище, дослідивши надані позивачем докази, з урахуванням критеріїв пропорційності та реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, а також клопотання відповідача про зменшення суми витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача та стягнення на його користь 50 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 19 500 грн витрат на проведення оцінки вартості земельних ділянок.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

У відповідності до ч. 4 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Оплата послуг з проведення оцінки спірних земельних ділянок підтверджується квитанцією №150724-01 від 15.07.2024 на суму 19 500 грн.

Згідно з п. 5-7 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Ураховуючи вищевикладене, відсутність заперечень відповідача, співмірність понесених позивачем витрат, їх реальність, пов`язаність з розглядом даної справи, що позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відшкодування витрат пов`язаних з проведенням експертної оцінки вартості земельних ділянок покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 130, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фермерського господарства З відокремленою садибою - Ніка від 13.05.2025 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл, ) 19 500,00 грн витрат на проведення оцінки вартості земельних ділянок, 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 27.05.2025.

Суддя Бідюк С. В.