ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р о з г л я д у

29 травня 2025 року м. ЧернівціСправа № 926/1448-б/24 (926/1396/25)

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Дутки В.В., при секретарі судового засідання Токарюк Н.Я., розглянувши матеріали справи

за позовом компанії VERSALA LTD, м.Лімассол Республіка Кіпр

до товариства з обмеженою відповідальністю Ремарі, м.Чернівці

про визнання недійсним контракту

в межах справи №926/1448-б/24 за заявою ПАТ Укрнафта про банкрутство ТОВ Ремарі

представники

від позивача Бровко О.М.

від відповідача Ткачук О.В.

ВСТАНОВИВ :

25.04.2025 компанія VERSALA LTD звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Ремарі про визнання недійсним контракту від 27.06.2022 №VL/ULSD-2218 про постачання дизельного пального з наднизьким вмістом сірки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оспорюваний контракт від 27.06.2022 №VL/ULSD-2218 укладений за участі неуповноваженого представника відповідача та всупереч приписам п.8.6. Статуту ТОВ «Ремарі», що вказує на невідповідність вчиненого правочину вимогам ч.2,3 ст.203 Цивільного кодексу України та його недійсність згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 02.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.05.2025.

12.05.2025 через систему Електронний суд відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду в порядку приписів ст.8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», п.7 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 27.05.2025 оголошувалась перерва до 29.05.2025.

У судовому засіданні 29.05.2025 представник відповідача просив задовольнити клопотання про залишення позову без розгляду. Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідача з огляду на положення ст.7 КУзПБ щодо концентрації всіх спорів за участі боржника в межах справи про банкрутство.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши клопотання про залишення позову без розгляду, суд встановив наступне.

27.06.2022 між компанією VERSALA LTD, Кіпр (надалі -Продавець) та ТОВ «Ремарі», Україна (надалі - Покупець) укладено Контракт №VL/ULSD-2218.

Згідно п.1 Контракту, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити дизельне пальне з наднизьким вмістом сірки максимуму 10РРММ (EN590), код за УКТЗЕД 2710 19 43 00, далі іменоване «товар», відповідно до умов цього контакту.

Цей контракт набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2022 включно, а в частині взаєморозрахунків до повного їхнього завершення. За письмовою згодою сторін цей контракт може бути продовжено. Крім випадків, включених до цього контракту і за правом України, жодна сторона не має права скасувати дію цього контракту або відмовитися від контрактних зобов`язань в односторонньому порядку (п.16.1. Контракту).

Усі угоди, додатки та зміни до контракту є його невід`ємною частиною і набувають чинності у момент підписання уповноваженими особами сторін (п.16.2. Контракту).

В п.12 Контракту сторони погодили, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цим контрактом або у зв`язку з ним, у тому числі ті, що стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, будуть вирішуватися шляхом переговорів. У разі неможливості врегулювання їх дружнім шляхом спори і розбіжності підлягають вирішенню у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України відповідно до його регламенту. Правом, що регулює цей Контракт є матеріальне право України. Арбітражний суд складається з одноосібного арбітра, який призначається стороною-позивачем. Місце проведення засідання арбітражного суду - Київ, Україна. Мова арбітражного розгляду російська.

Даний Контракт підписаний сторонами і скріплений печатками з додержанням письмової форми правочину.

Частинами 1, 2 статті 3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, Контракту позивач (компанія VERSALA LTD) є юридичною особою, з основним місцезнаходженням за адресою: Archeipiskopou Leontiou & Lefkostat, 254, business suite No 7, flat / office 19-21, Katholiki, 3020, Limassol, Cyprus.

За змістом статті 1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном.

У статті 2 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" передбачено, що "арбітраж" - це будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Арбітражна угода має позитивний і негативний ефект: вона зобов`язує сторони передавати спори в арбітраж і надавати складу арбітражу компетенцію щодо спорів, охоплених арбітражною угодою (позитивний ефект). Якщо виникає спір, який належить до обсягу арбітражної угоди, будь-яка зі сторін може передати його на розгляд складу арбітражу. З іншої сторони, арбітражна угода перешкоджає сторонам у спробах вирішити їх спори в суді (негативний ефект).

Верховний Суд у постанові від 03.03.2020 у справі № 920/241/19 роз`яснив, уклавши арбітражну угоду, сторони визначили інший обов`язковий для них порядок реалізації належних їм прав застосування судових засобів правового захисту, саме у певному (або певних) міжнародному комерційному арбітражеві. Сторона, яка уклала арбітражну угоду, не може ігнорувати такі її умови і замість обраного арбітражу звернутися до суду держави, який був би компетентним вирішити спір у разі неукладення між сторонами такого роду арбітражної угоди.

За змістом статті 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, залишити позов без розгляду і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана. У разі подання позову, зазначеного в пункті 1 цієї статті, арбітражний розгляд проте може бути розпочато або продовжено і арбітражне рішення може бути винесено, поки сперечання про підсудність чекають розв`язання в суді.

У п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України встановлено, що суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

У постанові від 05.09.2024 у справі №922/2041/22 Верховний Суд виснував, що під час вирішення питання залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 7 частини першої статті 226 ГПК України, господарський суд має встановити наявність сукупності таких умов: 1) існування арбітражної угоди, за якою позов у питанні, що порушено у державному суді, належить до компетенції третейського суду або Міжнародного комерційного арбітражного суду; 2) від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді; 3) встановлення судом дійсності, чинності та виконуваності арбітражної угоди.

Тобто національний суд у разі надходження позову у правовідносинах з арбітражним застереженням надає оцінку такому застереженню, якщо від будь-якої сторони не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, і лише після визначення питання щодо дійсності/недійсності, втрати/не втрати чинності або можливості/неможливості бути виконаним арбітражного застереження, приймає рішення про залишення позову без розгляду і направлення сторін до арбітражу або розгляд справи по суті, відповідно до встановлених ним обставин (Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.12.2021 у справі №910/9841/20).

Судом встановлено, що в Контракті міститься арбітражне застереження по врегулюванню спорів, а саме, що остаточне врегулювання спорів здійснюється Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України, що врегульовано п.12 Контракту.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини добровільна відмова від судового порядку вирішення спору на користь арбітражу є загалом прийнятною в аспекті дотримання статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. зокрема рішення у справі Suovaniemi and others . Finland, заява № 31737/96, 23.02.1999), тому залишення судом без розгляду позову через наявність арбітражної угоди саме по собі не становить неприйнятного обмеження доступу до суду.

Слід також зазначити, що арбітражне застереження про передачу спору на розгляд арбітражного суду є одним із способів реалізації сторонами права на захист, тобто фактично не є відмовою від права на звернення до суду.

Як зазначено вище, стаття 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" передбачає, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

В даній справі арбітражна угода укладена у вигляді арбітражного застереження у Контракті.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно з ч.ч.2,3, ст.6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, сторони вільно, самостійно, на власний розсуд, тобто за волевиявленням обох сторін уклали вищевказану угоду.

В свою чергу, наведені у п. 7 ч.1 ст. 226 ГПК України та ч.1 ст.8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" норми передбачають саме імперативний обов`язок суду залишити позов без розгляду не просто по факту, що сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення міжнародного комерційного арбітражу, а саме, якщо будь-яка із сторін цієї угоди, зокрема і відповідач, попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору і не пізніше початку розгляду справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.05.2025 через систему "Електронний суд" відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду з огляду на наявність арбітражного застереження, про що сторони погодили в п.12 Контракту, щодо підсудності справи Міжнародному комерційному арбітражному суду у Торгово-промисловій палаті України за її регламентом.

Підписавши Контракт, в якому міститься арбітражне застереження, сторони фактично погодилися з передбаченим у ньому порядком вирішення спорів, що свідчить про вільне волевиявлення сторін щодо передачі спорів саме Міжнародному комерційному арбітражному суду при Торгово-промисловій палаті України, місцезнаходженням якого є адреса: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 33.

Підтвердженням дійсності вказаної арбітражної угоди та можливості її виконання сторонами контракту є в тому числі наявність Рішення МКАС при ТПП України від 22 серпня 2023 року у справі №96/2023 яким вирішено стягнути з компанії VERSALA LTD на користь ТОВ «РЕМАРІ» 19 385 630,00 доларів США передоплати за непоставлений товар.

Відтак, сторонами укладене арбітражне застереження, яке є дійсним не втратило чинності та щодо якого не встановлено неможливості його виконання. Отже за наявності арбітражного застереження в Контракті, суд застосовує принцип імунітету та автономії арбітражної угоди, у зв`язку із чим не вбачає підстав для визнання арбітражного застереження таким, що не може бути виконане.

Із врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст.226 ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно з пунктом 4 частини 1статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З огляду на відсутність клопотання позивача про повернення сплаченого ним судового збору за подання цієї позовної заяви, правові підстави для його повернення наразі відсутні.

Керуючись п.7 ст.226, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю Ремарі про залишення позову без розгляду - задовольнити.

2.Позовну заяву компанії VERSALA LTD до товариства з обмеженою відповідальністю Ремарі про визнання недійсним контракту від 27.06.2022 №VL/ULSD-2218 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги в порядку та строки, встановленні статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано 30.05.2025.

Суддя В.Дутка