ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 Справа № 917/328/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., після виходу з лікарняного, розглянувши матеріали

за позовною заявою Державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт", вул. Портова, 7, м. Ізмаїл, Одеська область, 68600

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсон Флот Сервіс", вул. Університетська, 20-А, каб. 509, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 952 189,40 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

установив :

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Державне підприємство "Ізмаїльський морський торговельний порт" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсон Флот Сервіс" 952 189,40 грн збитків завданих порушенням обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази : Акт прийняття послуг та виконавча ремонтна відомість; Акти приймання судна в ремонт та з ремонту; Вимога ДП та докази її направлення; Договір 190 від 17.10.2022; копія Квитанції ДПС України від 14.02.2023; копія Квитанції ДПС України від 30.05.2023; копія листа ТОВ ХерсонФлотСервіс від 05.01.2024; копія Податкової накладної 1 від 17.01.2023; Оплата авансу за надання послуг; Оплата остаточна за надані послуги; Рахунок 01 від 23.01.2023; Рахунок 02 від 19.10.2022; Рішення суду від 12.09.2024 справа 440/12/24; Рішення суду надане відповідачем; Ухвала суду від 08.01.2024 справа 440/12/24; Ухвала суду від 24.01.2024 справа 440/12/24.

13.03.2025 відповідач надав відзив на позовну заяву (вх. № 3439), в якому останній визнає :

- факт укладення між сторонами Договору № 190-Р від 17.10.2022 та узгодженість умов Договору, а саме : предмету Договору (ремонт баржі «СИП-1» та «СИП-2»; ціни Договору, яка складала 16 026 329,32 грн з ПДВ;

- факт оплати позивачем авансу у розмірі 2 483 361,46 грн;

- наявність оформлених документів між Сторонами за Договором на підтвердження наданих послуг, про прийняття та отримання таких послуг;

- факт здійснення позивачем остаточного розрахунку за надані послуги у розмірі 5 713 136,38 грн, у тому числі ПДВ 952 189,40 грн.

При цьому, відповідач заперечує проти позову з огляду, зокрема, на наступне :

1) умови Договору № 190-Р не передбачають підстав нарахування, розмір та порядок стягнення з Відповідача на користь Позивача збитків та штрафів за порушення п. 6.10.21 Договору № 190-Р;

2) відповідач вважає, що ним не було порушено зобов`язання передбачені умовами договору № 190-р від 17.01.2022, адже ним вживалось всіх залежних від нього заходів спрямованих на реєстрацію податкової накладної № 1 від 17.01.2023, а саме :

- звернення до податкових органів стосовно реєстрації податкової накладної;

- оскарження в судовому порядку прийнятого податковим органом рішення;

Також на підтвердження того, що відповідачем було вжито усіх залежних від нього заходів спрямованих на реєстрацію Податкової накладної № 1 від 17.01.2023 наводить наступні доводи :

- окупацію Херсонської області з 03.03.2022:

- припинення господарської діяльності, у зв`язку з знаходженням виробничих потужностей на окупованій території;

- різке зменшення обсягів господарської діяльності, що стало підставою відсутності можливості сплачувати заробітну плату працівникам;

- залишення працівників на окупованій території, які не змогли працювати та виконувати роботу;

- підрив Каховської ГЕС 06.06.2023 державою агресором, в наслідок чого не можливо було відновити господарську діяльність;

- грошові кошти на рахунках товариства були залучені для належного виконання договорів, які були укладені до окупації та сплату податків і зборів;

- припинення трудового з бухгалтером з 24.04.202 по 15.08.2023.

На підтвердження обставин викладених у відзиві на позов відповідач надав суду наступні докази : Копія свідоцтва про відповідність підприємства № СВП-22-3-803-22 від 07.07.2022 р; Копія витягу № 072 з реєстру платників на додану вартість від 03.05.2020 р; Копія договору №190-Р від 17.10.2022 р; Копія податкової накладної № 1 від 17.01.2023 р; Копія квитанції № 2 від 14.02.2023 р; Копія пояснення щодо реальності здійснення господарської операції до розрахунку коригування реєстрація якого була зупинена за вих. № 88 від 26.05.2023 р; Копія рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 8898519/43421492 від 30.05.2023; Копія ухвали Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/12/24 від 08.01.2024; Копія заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 19.01.2024; Копія Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.12.2019; Копія наказу про прийняття на постійну роботу № 5-К від 30.03.2021; Копія наказу про призупинення дії трудового договору з працівниками № 10/К/ТР від 24.03.2022; Копія наказу про призупинення дії трудового договору з працівниками № 10/К/ТР від 24.03.2022; Копія Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.06.2022; Копія Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 31.03.2023; Копія наказу №16/К/поновлення від 14.08.2023; Копія ухвали Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/12/24 від 24 січня 2024.

24.03.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 3919), в якій позивач наводить спростування доводів відповідача та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

На підтвердження заперечень на відзив позивач надав суду, зокрема, наступні докази : Договір 01-46-39-ДПЗ-23 Ренійський порт від 01.08.2023; Договір 90-В-РЕФ-23 АМПУ Рені від 23.05.2023; Договір 106-В-РЕФ-23 АМПУ Рені від 30.06.2023.

Інших заяв по суті спору не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

17.02.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсон Флот Сервіс" про стягнення з останнього 952 189,40 грн збитків.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 року справу № 917/328/25 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 20.02.2025 року відкрив провадження у справі № 917/328/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У даній ухвалі встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов - 15 днів з дня вручення даної ухвали

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 20.02.2025, доставлена відповідачу до його електронного кабінету 20.02.2025 о 21:15, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа (а.с. 88).

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, відповідно до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 20.02.2025 вважається врученою відповідачу 21.02.2025 р.

Одночасно у відзиві відповідач заявив клопотання про визнання поважними причину пропуску строку на подання відзиву та про поновлення цього строку.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що враховуючи значний обсяг документообігу у відповідача та враховуючи той факт, що частина документів, які необхідні для підготовки та подання відзиву на позовну заяву у справі № 917/328/25 знаходяться в м. Херсон, який постійно перебуває під ворожими обстрілами, передбаченого в ухвалі Господарського суду Полтавської області у справі № 917/328/25 від 20.02.2025 строку на підготовку відзиву на позовну заяву та всіх додатків до нього виявилось недостатньо.

При розгляді цього клопотання суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом ухвала від 20.02.2025 була доставлена відповідачу в його електронний кабінет 20.02.2025 о 21:15. Отже, останній день для подачі відзиву - 11.03.2025. Відповідач подав відзив 13.03.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

За змістом ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази.

Згідно з ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 161 ГПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. До відзиву додаються, зокрема, докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

За ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Процесуальні права здійснюються відповідно до принципів змагальності (ст. 13 НПК України) та диспозитивності (ст. 14 ГПК України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" по. 4436/07 від 03.07.2014 зазначено, що "ключовим для концепції справедливого розгляду справи як у цивільному, так і кримінальному провадженні є те, щоб скаржник не був позбавлений можливості ефективно представляти свою справу в суді та мав змогу нарівні із протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін. Принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом".

У п. 5.16 постанови від 23 січня 2020 року у справі № 925/186/19 Верховний Суд зазначив, що оскільки згідно з практикою Європейського суду з прав людини "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції; це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA ("Зубац проти Хорватії") від 5 квітня 2018 року).

Враховуючи, що пропуск строку не є значним, в зв`язку з необхідністю забезпечення рівності усіх учасників судового процесу та змагальності сторін, суд на підставі ст. 119 ГПК України суд визнав причини пропуску процесуального строку для подання відзиву поважними та клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву задовольняє.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд також зазначає, що з урахуванням умов воєнного стану в Україні, загальної ситуації в Україні та особливого режиму роботи суду, спрямованого на необхідності збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, суд здійснює розгляд справи №917/328/25 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

17.10.2022 між Державним підприємством «Ізмаїльський морський торговельний порт» (далі -Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Херсон Флот Сервіс» (далі - Виконавець) був укладений Договір № 190-Р від 17.10.2022 (далі - Договір № 190, а.с. 39-45).

У Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги з ремонту несамохідної суховантажної баржі «СИП-1» та несамохідної суховантажної баржі «СИП-2» (надалі іменовано «Судна», а кожне окремо - «Судно»), що належить ДП «ІЗМ МТП» в порядку та на умовах, визначених цим Договором, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Послуги (п. 1.1 Договору № 190;

- орієнтовний перелік, ціна та обсяг Послуг зазначені в Попередній ремонтній відомості несамохідної суховантажної баржі «СИП-1» (Додаток № 1) та Попередній ремонтній відомості несамохідної суховантажної баржі «СИП-2» (Додаток № 2) (п. 1.3 Договору № 190);

- ціна Договору складає 13 355 274,43 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 2 671 054,89 грн., разом 16 026 329,32 грн. з ПДВ (п. 3.1 Договору № 190);

- оплата вартості наданих Послуг здійснюється Замовником прямим банківським переведенням коштів на рахунок Виконавця у наступному порядку : попередня оплата у розмірі 30% вартості Послуги протягом 10 банківських днів з моменту отримання рахунку Виконавця та підписання Сторонами Акту передачі Судна в ремонт; остаточний розрахунок (за винятком перерахованої передплати) за фактом надання Послуг протягом 15 банківських днів, за умови наявності підписаного Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг на весь обсяг наданих Послуг, Акту приймання Судна з ремонту, Виконавчої ремонтної відомості та дійсного Кваліфікаційного свідоцтва наданого Регістром (п. 4.3 Договору № 190);

- строк надання послуг становить 60 календарних днів з дати підписання Акту приймання Судна в ремонт (п. 5.1 Договору № 190);

- місцем передачі Судна в ремонт (місце постійної дислокації) та повернення Судна з ремонту є: Україна, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Дунайська, 2, акваторія порту Ізмаїл, затон 90 км річки Дунай (п. 5.3 Договору № 190);

- датою початку надання послуг є дата підписання Сторонами Акту приймання Судна в ремонт. Датою закінчення надання послуг вважається дата підписання Сторонами Акту приймання Судна з ремонту, що складається при передачі Виконавцем Судна Замовнику на місці постійної дислокації зазначеного у п. 5.3 Договору (п. 5.4 Договору № 190);

- місце надання послуг: Україна, Одеська область, 68300, м. Кілія, вул. Поліни Осипенко, 2 а, територія ГВСП «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод», який знаходиться на 47,4 км української ділянки річки Дунай (п. 5.5 Договору № 190);

- Виконавець після закінчення надання послуг та отримання необхідних регістрових документів, складає та надає Акт приймання Судна з ремонту Замовнику, Виконавчу ремонту відомість та Акт приймання-передачі послуг в двох примірниках, які у зазначений цим пунктом строк, підписуються з боку Замовника або надається вмотивована відмова від підписання (п. 5.7 Договору № 190);

- Виконавець зобов`язаний скласти належним чином, оформити та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні/розрахунки коригувань податкової накладної у встановлені податковим законодавством випадки та строки. Надавати Замовнику податкові накладні, складені належним чином, оформлені та зареєстровані в ЄРПН у встановлені законодавством України строки. Податкова накладна надається за допомогою програмного забезпечення «M.E.Doc Is.», або іншої спеціалізованої програми на електрону адресу: виключно в електронній формі після її реєстрації в ЄРПН (п. 6.10.21 Договору № 190);

- у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором. Порушенням цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору (п. 8.1 Договору №190);

- Сторони звільняються від відповідальності за порушення цього Договору, якщо воно сталося не з їх вини (умислу чи необережності). Сторони вважаються невинуватими і не несуть відповідальності за порушення цього Договору, якщо вони доведуть, що вжили всіх залежних від них заходів щодо належного виконання цього договору та уникнення негативних наслідків, що сталися (п. 8.2 Договору № 190);

- відповідальність сторін за порушення зобов`язань по цьому Договору визначається положеннями Господарського кодексу України, іншими нормативно-правовими актами чинного законодавства України та умовами цього Договору (п. 8.3 Договору №190);

- Сторони компенсують одна одній збитки, зумовлені невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за цим договором та винними діями або бездіяльністю сторін (п. 8.11 Договору № 190).

На підставі виставленого Виконавцем рахунку-фактури від 19.10.2022 № 02 на попередню оплату та Акту приймання судна в ремонт від 19.10.2022, Замовником передано Судно «СИП-1» Виконавцю в ремонт та здійснено перерахування коштів в рахунок попередньої оплати у розмірі 2 483 361,46 грн за надання Послуг з ремонту несамохідної суховантажної баржі «СИП-1», що підтверджено платіжним дорученням від 21.10.2022 № 85 та банківською випискою АБ «Укргазбанк» від 21.10.2022 (копії наявні у матеріалах справи, а.с. 65-66).

На виконання умов Договору та Попередньої ремонтної відомості, Виконавцем були виконані послуги з ремонту несамохідної суховантажної баржі «СИП-1». За результатами наданих послуг та в підтвердження прийняття послуг з ремонту, між Сторонами підписано Виконавчу ремонтну відомість несамохідної суховантажної баржі «СИП-1» до Договору № 190, Акт приймання судна з ремонту від 17.01.2023 та Акт приймання-передачі наданих послуг від 17.01.2023 № 01/01-2023.

На підставі наданих послуг Виконавцем виставлено на оплату рахунок-фактуру від 23.01.2023 № 01, а Замовником в свою чергу здійснено остаточний розрахунок за надані послуги у розмірі 5 713 136,38 грн (у тому числі ПДВ 952 189,40 грн), що підтверджується платіжними інструкціями від 26.01.2023 № 12 та від 13.02.2023 № 506, а також банківськими виписками АБ «Укргазбанк» від 26.01.2023 та АТ«Укрексімбанк» від 13.02.2023 (копії наявні у матеріалах справи, а.с. 67-69).

Отже, відповідачем було надано, а позивачем отримано послуги з ремонту несамохідної суховантажної баржі «СИП-1» на загальну суму 8 196 497,84 грн (у т.ч. ПДВ 1 366 082,98 грн), які оплачені позивачем у повному обсязі. Дана обставина відповідачем визнається.

Позивач зазначає, що відповідачем не виконано зобов`язання, передбачене пунктом 6.10.21 Договору № 190 щодо надання позивачу податкової накладної, складеної належним чином, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлені законодавством України строки.

За отриманою інформацією через програмне забезпечення «M.E.Doc Is.», позивачем виявлено, що ТОВ «Херсон Флот Сервіс» було подано через Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» до податкового органу на реєстрацію Податкову накладну від 17.01.2023 № 1 на суму 5 713 136,38 грн, у тому числі ПДВ 952 189,40 грн.

Зі змісту Квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН від 14.02.2023 вбачається, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної від 17.01.2023 № 1 в ЄРПН зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Показник: «D»=19.7094%, «Р»=0». Запропоновано платнику ПДВ надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Пізніше, за інформацією з Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів зі змісту Квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН від 30.05.2023, платника податку ПДВ ТОВ «Херсон Флот Сервіс» повідомлено, що за результатами розгляду Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, Комісією регіонального рівня прийнято рішення від 30.05.2023 № 8898519/43421492 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.01.2023 № 1 в ЄРПН.

Листом ТОВ «Херсон Флот Сервіс» від 05.01.2024 за № 01/01-2024 повідомило ДП «ІЗМ МТП» про те, що у зв`язку з блокуванням та неможливістю розблокування Податкової накладної від 17.01.2023 № 1 на суму 5 713 136,38 грн, у тому числі ПДВ 20% 952 189,40 грн, ТОВ «Херсон Флот Сервіс» передало матеріали до Полтавського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо розблокування податкової накладної, що підтверджувалося наданими документами до листа.

У вересні 2024, ТОВ «Херсон Флот Сервіс» надіслало на електронну пошту ДП «ІЗМ МТП» рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі №440/12/24 на двох аркушах з частковим закресленням тексту та повідомило, що податковий орган зареєструє податкову накладну (копія наявна у матеріалах справи).

Позивач зазначає, що перевіривши в Єдиному державному реєстрі судових рішень прийняті Полтавським окружним адміністративним судом судові рішення за номером справи 440/12/24 виявив, що надана відповідачем інформація не відповідає дійсності.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі № 440/12/24 встановлено, що предметом оскарження у позові, зокрема, є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у Полтавській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8898519/43421492 від 30 травня 2023 року та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1, яку було складено ТОВ «Херсон Флот Сервіс» 17.01.2023 та подано на реєстрацію 14.12.2023. Так як, Позивач звернувся в цій частині до суду з пропуском шестимісячного строку на звернення до суду, судом було залишено позов без руху для подання ТОВ «Херсон Флот Сервіс» заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року у справі № 440/12/24 визнано неповажними підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду. Повернуто позивачеві позовну заяву ТОВ «Херсон Флот Сервіс» до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у Полтавській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8898519/43421492 від 30 травня 2023 року та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкову накладну №1, яку було складено ТОВ «Херсон Флот Сервіс» 17.01.2023 та подано на реєстрацію 14.12.2023. В іншій частині позовних вимог Полтавським окружним адміністративним судом справу № 440/12/24 було розглянуто та прийнято рішення 12.09.2024 про їх задоволення.

Ухвала суду в частині повернення позовної заяви не була оскаржена ТОВ «Херсон Флот Сервіс» в порядку, визначеному ч. 8 ст. 18, ч.ч.7, 8 ст. 44 та ст. 397 КАС України, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень.

У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором № 190, позивач направив на адресу відповідача Вимогу на суму 952 189,40 грн від 02.01.2025 за вих.№ 03-08/02-25, яка була отримана ним 17.01.2025, що підтверджено поштовим рекомендованим повідомленням про вручення за номером відстеження 648 та відстеженням поштових відправлень Укрпошти за номером 648. У вимозі позивач зазначив про не виконання умов договору, не надання зареєстрованої податкової накладної та завдання позивачу збитків на суму ПДВ у розмірі 952 189,40 грн, яку просило ТОВ «Херсон Флот Сервіс» перерахувати на рахунок ДП «ІЗМ МТП».

31.01.2025 на адресу позивача від відповідача надійшла відповідь на вимогу від 28.01.2025 № 01/01-2025, у якій підтверджено, що реєстрацію податкової накладної було зупинено, що надавалися пояснення та документи для розблокування зупиненої податкової накладної, що отримано рішення про відмову в реєстрації податкової накладної та у подальшому подано позов до суду. З урахуванням цього, ТОВ «Херсон Флот Сервіс» вважає що, ним було вжито всіх заходів спрямованих на оскарження рішення податкового органу та не було допущено порушень у виконанні зобов`язань передбачених Договором № 190.

Позивач наголошує, що сторонами не було досягнуто згоди щодо вирішення виниклого спору мирним шляхом і Податкова накладна № 1 від 17.01.2023 залишилася не зареєстрованою, що є порушенням, зокрема, п. 6.10.21 Договору № 190.

Враховуючи те, що відповідач встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо реєстрації та подання податкових накладних не виконав, останній позбавив позивача права включити суму ПДВ до складу податкового кредиту та відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 952 189,40 грн, що спричинило для позивача збитки на цю суму.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Причиною спору в даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення зазначеної суми збитків у зв`язку з непроведенням відповідачем реєстрації податкової накладної.

Відповідно до пункту 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (абзац 8 пункту 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, зазначену норму Податкового кодексу України відповідач не виконав, чим порушив право позивача на нарахування та включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту. Дана обставина відповідачем не спростована.

Стаття 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначає, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (підп. 14.1.178.); податкове зобов`язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді (підп. 14.1.179); податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (підп. 14.1.181).

Згідно із п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПКУ право на податковий кредит має платник ПДВ у межах господарської діяльності протягом звітного податкового періоду за всіма покупками, незалежно від напрямку їх використання.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Відповідно до положень п. п. 201.1, 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін; податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Наведеними нормами Податкового кодексу України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається наступне :

- відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної від 17.01.2023 № 1 в ЄРПН зупинена. Пізніше, відповідача повідомлено, що: «За результатами розгляду Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, Комісією регіонального рівня прийнято рішення від 30.05.2023 № 8898519/43421492 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.01.2023 № 1 в ЄРПН»;

- відповідач не звертався зі скаргою до податкового органу вищого рівня та не оскаржував рішення від 30.05.2023 № 8898519/43421492 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.01.2023 № 1. Також, ним пропущено шестимісячний строк для звернення до суду з позовом про оскарження рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, що встановлено Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року у справі № 440/12/24. Причини пропуску строку на звернення до суду визнані судом неповажними.

Як встановлено в означеній вище ухвалі суду, ТОВ «Херсон Флот Сервіс» звернувшись 29.12.2023 до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Полтавській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН № 8898519/43421492 від 30.05.2023, пропустив строк звернення до суду згідно з частинами 1, 2 ст. 122 КАС України. А також, що «ТОВ «Херсон Флот Сервіс» не наведено обставин, які були б об`єктивно непереборними, які б не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, та які б були пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду протягом встановленого законом строку звернення до суду та у період після його закінчення з 31 травня 2023 року до 01 грудня 2023 року, а також не надано доказів на підтвердження таких обставин, наведені позивачем обставини носять суб`єктивний характер, повністю залежали від волевиявлення позивача та не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду, тому суд вважає за необхідне визнати неповажними підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду».

Таким чином, з огляду на встановлений законодавством порядок оскарження рішень прийнятих податковим органом та виходячи з обставин справи та наданих доказів підтверджується що, ТОВ «Херсон Флот не вжило всіх заходів щодо оскарження та скасування прийнятого рішення Комісією регіонального рівня від 30.05.2023 № 8898519/43421492 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.01.2023 № 1 в ЄРПН;

- Податкова накладна від 17.01.2023 № 1 на суму 5 713 136,38 грн, у тому числі ПДВ 952 189,40 грн залишилася не зареєстрованою, а відтак ТОВ «Херсон Флот Сервіс» не виконав свої зобов`язання згідно з п. 6.10.21 Договору № 190 в частині реєстрації податкової накладної та не надав ДП «ІЗМ МТП» податкову накладну складену, оформлену та зареєстровану належним в ЄРПН згідно з вимогами податкового законодавства.

Дані обставини відповідачем не спростовані.

У Постановах Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 916/334/22 та Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 916/334/22 зазначено, що факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни.

У постанові від 01.03.2023 у справі № 925/556/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала наступне: "10.1. Застосовуючи в контексті спірних правовідносин норми статей 22, 1166, 1173 ЦК України, підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17, підпункту 114.3.2. пункту 114.2 статті 114 та пункту 201.10 статті 201 ПК України, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що збільшення податкового кредиту є майновим інтересом покупця товарів/послуг, який з 1 січня 2015 року за загальним правилом реалізовується після виконання продавцем у публічно-правових відносинах з державою обов`язку скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну.10.2. Водночас покупець не є стороною публічно-правових відносин між продавцем і контролюючим органом щодо реєстрації податкових накладних. До моменту виникнення права на включення суми ПДВ за операцію з придбання товарів/послуг до складу податкового кредиту взаємодія держави і покупця зводиться лише до можливості покупця подати на продавця скаргу, що в силу пункту 201.10 статті 201 ПК України зумовлює лише обов`язок контролюючого органу провести документальну перевірку продавця, спонукати виконати який покупець не може.10.3. Оскільки саме від продавця, який має законом визначений обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем означеного вище майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій".

Враховуючи те, що реєстрація податкової накладної відповідача від 17.01.2023 № 1 була зупинена, а в подальшому було відмовлено в її реєстрації, ухвала суду про відмову у прийнятті позову в частині оскарження рішення податкових органів про відмову в реєстрації зазначеної ПН набрала законної сили та в апеляційному порядку відповідачем не оскаржувалась, суд приходить до висновку про наявність протиправної поведінки у діях відповідача.

Зазначені відповідачем у відзиві на позовну обставини, з огляду на які останній вважає, що ним було вжито усіх залежних від нього заходів, спрямованих на реєстрацію Податкової накладної № 1 від 17.01.2023, не спростовують встановлених судом фактів, а тому не оцінюються судом як правомірні.

Крім того, суд зазначає, що наведені відповідачем у відзиві на позов доводи, щодо вжиття ним усіх залежних від нього заходів спрямованих на реєстрацію Податкової накладної № 1 від 17.01.2023 є ідентичними доводам, яким було надано оцінку Полтавським окружним адміністративним судом при розгляді заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду по справі № 440/12/24.

При цьому, судом у справі № 440/12/24 було досліджено питання та встановлено факт пропущення строку без поважних причин та прийнято рішення, яке набрало законної сили, про повернення позовних вимог в частині оскарження рішення податкового органу № 8898519/43421492 від 30.05.2023, яким відмовлено в реєстрації Податкової накладної № 1 від 17.01.2023.

Судом приймаються як обґрунтовані доводи позивача, стосовно того, що відповідно до відкритого доступу до системи Prozzoro, ТОВ «Херсон Флот Сервіс» брав участь як учасник державних закупівель, за результатами яких став переможцем з подальшим укладенням договорів. Дана обставина підтверджується наданими позивачем копіями Договорів (а.с. 180-218).

Тобто, у період часу з 17.10.2022 по 01.12.2023, не зважаючи на місце реєстрації юридичної особи у м. Ізмаїл Одеської області та м. Кременчук Полтавської області, ТОВ «Херсон Флот Сервіс» здійснював свою господарську діяльність на півдні Одеської області у місті Ізмаїл Одеської області та місті Рені Одеської області, а тому доводи відповідача щодо припинення господарської діяльності в Херсонській області, про залишення на цій території потужностей, про окупацію, підрив Каховської ГЕС, про грошові кошти на рахунках, які направлено на виконання договорів укладених до окупації та припинення трудових відносин, оцінюються судом критично та не спростовують наведеного вище.

У Постанові Верховного Суду від 01.12.2023 року у справі № 926/3347/22 зазначено, що обов`язок доведення наявності збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками покладається на Позивача. Чинне законодавство не містить вимог щодо певних засобів доказування, якими можуть підтверджуватися обставини (факти), що стосуються реєстрації податкових накладних. Право Позивача надавати докази щодо таких обставин (фактів) не може бути обмежене діями чи бездіяльністю контролюючого органу щодо проведення чи непроведення ним відповідної перевірки, оскільки права покупця у випадку порушення продавцем свого обов`язку щодо належної реєстрації податкових накладних зводяться лише до можливості подання скарги, проте ініціювати проведення податкової перевірки контролюючим органом покупець не може. Отже, обставини (факти), що стосуються реєстрації податкових накладних, можуть підтверджуватися не тільки матеріалами відповідної перевірки контролюючим органом, а й, зокрема, податковими накладними, розрахунками коригування тощо.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.06.2019 у справі №908/1568/18 зазначила, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах, і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Натомість належним способом захисту для позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду ( ч. 4 ст. 236 ГПК України).

За приписами статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 15,16 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач повністю сплатив за товар та надання послуг, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 8 196 497,84 грн (в тому числі ПДВ 1 366 082,98 грн). Відповідач встановленого Податковим кодексом України та Договором (п. 6.10.21) обов`язку щодо реєстрації та подання податкової накладної не виконав, чим позбавив позивача права включити суму ПДВ до складу податкового кредиту та відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 952 189,40 грн, що спричинило для позивача збитки на вказану суму.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи, зокрема, є: позовна заява; відзив на позовну заяву.

Відповідач контррозрахунку ціни позову не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Згідно з приписами частини 4 статті 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Заперечення відповідача спростовуються вищевикладеним, допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Відповідачем не надано доказів відсутності своєї вини у встановленому порушенні. Докази відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 952 189,40 грн в матеріалах справи відсутні, на наявність таких останній не посилається.

Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, суд вважає, що наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, що є підставою для настання цивільно-правової відповідальності відповідача, а збитки, заподіяні внаслідок порушення податкового законодавства в сумі 952 189,40 грн підлягають стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При пред`явленні даного позову позивачем платіжною інструкцією № 15 від 10.02.2025 було сплачено судовий збір в розмірі 11 426,27 грн.

Зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується відповідною випискою.

З огляду на задоволення позову у повному обсязі та враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 11 426,27 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсон Флот Сервіс" (вул. Університетська, 20-А, каб. 509, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на користь Державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт" (, 68600, Україна, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова, 7) збитки у розмірі 952 189,40 грн та 11 426,27 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 28.05.2024 року (після виходу судді з лікарняного).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик