ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025м. ДніпроСправа № 904/766/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Серостанова В.О.

та представників:

від позивача: Горяніна А.О. - адвокат;

від відповідача: Тесля А.М. - адвокат

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Релігійної громади "Храм Всіх Святих Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі", м. Дніпро

про стягнення 135 835,16 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (далі - ЄСІКС) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Релігійної громади "Храм Всіх Святих Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі" 135835,16 грн, з яких: 94217,14 грн - основний борг, 7660,65 грн - 3% річних, 33957,37 грн - інфляційні втрати.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань щодо належної оплати спожитої у березні 2021 року - березні 2023 року теплової енергії за договором про постачання теплової енергії № 060636 від 21.10.2019.

Ухвалою суду від 26.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; сторонам встановлені процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

31.03.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у позові в повному обсязі.

Заперечення відповідача проти позову обґрунтовані, зокрема, наступними обставинами.

Згідно з договором про постачання теплової енергії № 060636 від 21.10.2019, з урахуванням додаткової угоди від 05.11.2020, площа опалювальних приміщень №№ 298, 299 становить 153,30 м2. Проте згідно з доданими розрахунками позивач здійснював нарахування платежів з розрахунку загальної площі приміщень за адресою: Б. Слави, буд. 18, під. 7, прим. №№ 297, 298, 299 загальною площею 225,60 м2.

У довідці № 96 від 16.05.2023, виданій позивачем, зазначено, що на під`їзди 7-8 житлової будівлі по Бульвару Слави, 18 встановлений прилад обліку теплової енергії. Розрахунок проводився у співвідношенні опалювальної площі між споживачами житлових та нежитлових приміщень. У приведеній таблиці наведено "Площа на 01.03.2021. Релігійна громада "Храм Всіх Святих Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі" - 225,6 м2.

Зважаючи на те, що приміщення № 297 вибуло з користування Релігійної громади на підставі рішення Дніпровської міської ради № 7531 від 28.04.2020 "Про зміну правового режиму нежитлового приміщення № 297 по Б. Слави, буд. 18" і не перебуває в користуванні Релігійної громади з 28.04.2020, відповідач вважає, що нарахування позивачем боргу на опалювальну площу 225,6 м2 є безпідставним і суперечить умовам укладеного сторонами договору з урахуванням додаткової угоди від 05.11.2020.

Також відповідач звертає увагу суду на те, що рішенням Дніпровської міської ради №25/56 від 22.04.2020 балансоутримувачем вбудованих нежитлових приміщень №№ 297, 298, 299 по бульвару Слави, 18 (площа згідно з технічною документацією) визначено Комунальне підприємство "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради". Тому, на його думку, здійснені позивачем нарахування заборгованості з оплати послуг теплопостачання за адресою: Б. Слави буд. 18 під. 7 прим. 297, 298, 299 є незаконними.

Крім того, відповідач указує, що позивачем безпідставно не враховано платежі, здійснені відповідачем 23.11.2021 у сумі 5000 грн та 08.02.2022 у сумі 1000 грн, а всього на суму 6000 грн.

Посилання позивача на те, що з платіжного доручення від 23.11.2021 врахована сума 1938,63 грн, а решта суми віднесена у рахунок погашення заборгованості за попередній період, на думку відповідача не може братися до уваги судом, оскільки за попередній період відповідач заборгованості перед позивачем не має і такі доводи позивача не підтверджуються жодними доказами (розрахунками тощо).

Заперечує відповідач і факт отримання ним від позивача розрахункових документів в указані в позові дати, оскільки за твердженням відповідача ні в електронній, ні в паперовій формі Релігійна громада рахунків, актів, розрахунків чи вимог від позивача не отримувала і докази їх направлення та вручення відповідачу в матеріалах справи відсутні.

Відтак відповідач вважає, що у нього не виникло зобов`язань перед позивачем в зазначені останнім періоди, а тому нараховані ним 3% річних та інфляційних втрат також є безпідставними.

Окремо відповідач звертаємо увагу на те, що доданий до позовної заяви розрахунок суми основного боргу складений щодо об`єкта за адресою: "пр. Героїв, 17", тому не може застосовуватися до розрахунків заборгованості щодо відповідача.

Викладені у відзиві заперечення проти позову стали підставою для виклику представників сторін у судове засідання для надання пояснень.

Ухвалою суду від 16.04.2025 було призначено судове засідання на 24.04.2025 об 11:00 год з викликом представників сторін у судове засідання.

23.04.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС представник позивача Корабльова А.О. подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншій справі.

Ухвалою суду від 24.04.2025 задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; розгляд справи відкладено на 06.05.2025 о 12:20 год; позивачу запропоновано надати письмові пояснення на всі доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позов.

05.05.2025 від позивача через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС надійшли додаткові пояснення, в яких зауважує на пропуску відповідачем строку для подання відзиву на позовну заяву, правомірності врахування позивачем оплат у рахунок погашення заборгованості відповідача за попередні періоди, направлення рахунків та актів на електронну пошту відповідача.

Зокрема, позивач погоджується з відповідачем щодо укладення ними 05.11.2020 додаткової угоди до договору № 060636 від 21.10.2019, в якій сторони дійшли згоди щодо необхідності внесення змін в Додаток № 1 до договору "Розрахунок планових обсягів теплової енергії" та вилучення приміщення № 297 (разом з коридором поз. ІІІ у техн. паспорті) площею S = 72,30 м2, розташованого за адресою: Бульвар Слави, буд. 18 згідно з рішенням міської ради № 7531 від 28.04.2020 "Про зміну правового режиму нежитлового приміщення № 297 по Б. Слави, буд. 18".

На підставі зазначеного, за твердженням позивача, ним 05.05.2025 здійснено корегування нарахувань за період з березня 2021 року по березень 2023 року та, як наслідок, перерахунок суми позову, а також подано до суду заяву про зменшення позовних вимог.

Також позивач зазначає, що від відповідача не було звернень про вибуття з його користування приміщень №№ 298, 299 за адресою: Б. Слави, буд. 18, під. 7.

На думку позивача, оскільки заяв про припинення/зміну інших умов договору не надходило, то договір продовжує свою дію та є обов`язковим для виконання сторонами.

Доводи відповідача щодо неврахування платежів у сумах 5000,00 грн (від 23.11.2021) та 1000,00 грн (від 08.02.2022) позивач вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься акт звірки взаємних розрахунків від 11.05.2023 за період з березня 2021 року по березень 2023 року, відповідно до якого станом на 28.02.2021 за відповідачем обліковується заборгованість у сумі 2938,61 грн, що спростовує твердження останнього про відсутність заборгованості за попередній період.

Позивач зауважує, що в платіжних документах від 23.11.2021 на суму 5000,00 грн та від 08.02.2022 на суму 1000,00 грн відповідач не зазначив, на погашення яких саме сум заборгованості та конкретно за який період указані кошти перераховувались, а тому сплачені відповідачем суми зараховані на погашення заборгованості за попередній період, і вже враховані у сумі боргу, заявленого до стягнення у цій справі.

Крім того, позивач указує на те, що відповідно до заяви відповідача від 18.10.2019 ним зазначено свою офіційну електронну адресу: та було надано згоду на відправлення рахунків та актів наданих послуг на зазначену електронну адресу.

З того моменту КП "Теплоенерго" й здійснювало направлення рахунків та актів прийому-передачі послуги на зазначену електронну адресу споживача, що не суперечить частині другій статті 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Тож позивач вважає, що відповідач мав оплачувати теплову енергію за спірний період відповідно до умов пункту 7.4 договору, тобто впродовж 5 діб після одержання рахунку теплопостачальної організації.

Підсумовуючи, позивач наголошує на законності підстав для стягнення заявленої ним до стягнення заборгованості та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Також 05.05.2025 позивач подав згадану в додаткових пояснення заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначив, що після звернення до суду з позовною заявою ним було здійснено корегування нарахувань за період з березня 2021 року по березень 2023 року (корегувальний рахунок на суму 29758,52 грн, перерахунок суми позову, 3% річних та інфляційних втрат додані до цієї заяви) відповідно до додаткової угоди від 05.11.2020 про вилучення приміщення № 297 площею 72,30 кв.м з договору про постачання теплової енергії № 060636 від 21.10.2019.

Тому позивач просить стягнути заборгованість, яка станом на дату подання заяви про зменшення розміру позовних вимог становить 96384,32 грн, з яких: 64458,62 - основний борг, 5798,64 грн - 3% річних, 26127,06 грн - інфляційні втрати, і повернути йому судовий збір у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

За результатами обговорення заяви про зменшення розміру позовних вимог у судовому засіданні, яке відбулося 06.05.2025, суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні цієї заяви з огляду на її невідповідність вимогам статті 46 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 06.05.2025 оголошувалася перерва до 12:20 год 13.05.2025.

Під час судового розгляду по суті представники сторін надали пояснення по суті спору.

За наслідком судового засідання 13.05.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (далі - теплопостачальна організація, позивач) та Релігійною громадою "Храм Всіх Святих Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі" (далі - споживач, відповідач) 21.10.2019 укладено договір № 060636 про постачання теплової енергії (далі - договір) (а.с. 10-12).

Відповідно до пункту 1.1 договору теплопостачальна організація приймає на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується одержати та сплатити теплопостачальній організації її вартість за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з Додатком № 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (172 доби);

- технологічні потреби - відповідно до виробничої програми споживача;

- кондиціонування повітря - за необхідності.

Згідно з Додатком № 1 до договору об`єктом теплопостачання за цим договором є вбудовані нежитлові приміщення №№ 297, 298, 299 загальною площею 225,60 м2, розташовані в житловому будинку № 18 по Бульвару Слави, під`їзд 7; прилад обліку на опалення в житловому будинку № 18 по Бульвару Слави під`їзди 7+8; річний обсяг теплового навантаження на опалення становить 28,84 Гкал/рік; середньомісячне теплове навантаження в опалювальному сезоні на (-0,2) - 5,10 Гкал/міс, що становить 6,0% від показань приладу обліку житлового будинку (а.с. 12-13).

Рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчим органом відповідної місцевої ради, виходячи з кліматичних умов (п. 2.2 договору).

Підпунктами 3.2.2, 3.2.3, 3.2.6 пункту 3.2 договору на споживача покладено наступні обов`язки:

- виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором. На кінець опалювального сезону, календарного року проводити звіряння розрахунків з теплопостачальною організацією;

- щомісячно повертати теплопостачальній організації підписаний споживачем або представником споживача та належним чином оформлений акт прийому-передачі теплової енергії. В разі незгоди з визначеним теплопостачальною організацією обсягом поставленої теплової енергії на відповідний розрахунковий період, споживач зобов`язаний надати на адресу теплопостачальної організації мотивоване заперечення (з контррозрахунком спожитої теплової енергії, або з відповідним актом, про встановлення факту, складеного за участю теплопостачальної організації) в письмовому вигляді протягом 7-ми календарних днів з моменту одержання акта прийому-передачі теплової енергії;

- письмово сповіщати теплопостачальну організацію про зміну власного найменування, організаційно-правової форми, місцезнаходження, банківських реквізитів тощо, а також про зміну користувачів приміщень та теплових мереж споживача (субспоживачів), а також про зміну всіх показників, які впливають на кількість теплоспоживання та суми нарахування, визначених Додатком № 1, не пізніше 5-ти днів з моменту настання визначених подій.

Згідно з Правилами користування тепловою енергією споживач зобов`язаний встановити прилади обліку теплової енергії (п. 5.1 договору).

За змістом пункту 5.2 договору облік споживання теплової енергії здійснюється за приладами обліку, встановленими на вводах опалення ж/б по Б. Слави б. 18 під. 7+8.

Відповідно до пункту 5.8 договору за наявності приладу обліку на котельні (ЦТП) обсяги теплової енергії для споживачів, які не мають власних приладів обліку, визначаються за приладом обліку теплопостачальної організації. З показників приладів обліку теплопостачальної організації відокремлюються споживачі, які розраховуються за показниками приладів обліку, встановлених на межі експлуатаційної відповідальності (балансової належності); різниця розподіляється між споживачами, які не мають приладів обліку пропорційно договірним показникам.

Пунктом 5.9 договору погоджено, що за відсутності приладів обліку споживач зобов`язується надати теплопостачальній організації проектно-технічну документацію, в якій обумовлені теплові навантаження на кожний об`єкт теплоспоживання. У разі відсутності такої, споживач зобов`язується у тримісячний строк відновити проектний розрахунок теплових навантажень ліцензованою проектною організацією. Кількість теплової енергії, що відпущена споживачу за цей період визначається теплопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим способом згідно з Додатком № 1.

Тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором, встановлюються згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), тариф для розрахунків з цим договором становить: теплова енергія - 1 Гкал 1565,76 грн з ПДВ (п.п.6.1, 6.2 договору).

За змістом пункту 7.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Пунктом 7.2 договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт (у 2-х примірниках) прийому-передачі теплової енергії за формою Додатка № 4. Отриманий акт прийому-передачі теплової енергії споживач або представник споживача повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації протягом десяти днів з дня отримання. Датою отримання акта вважається:

- при отриманні нарочним - дата вручення представнику споживача;

- при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7 днів). При поверненні підприємством зв`язку рекомендованого листа з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що споживач повідомлений про направлені документи.

У разі неотримання теплопостачальною організацією підписаного акта прийому-передачі або обґрунтованих заперечень у його підписанні у зазначений термін, акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений у ньому розрахунковий період.

Згідно з умовами пункту 7.3 договору споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у Додатку № 1 до цього договору, за власним платіжним дорученням із зазначенням періоду сплати.

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5-ти діб після одержання рахунка теплопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (п. 7.4 договору).

У разі наявності заборгованості за минулі періоди сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від позивача, зараховується в погашення заборгованості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем (п. 7.5 договору).

Підпунктом 8.4.3 пункту 8.4 договору, яким встановлена відповідальність споживача, сторонами погоджено, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 21 жовтня 2022 року, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань (п. 11.1 договору). Припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії (п. 11.3 договору).

Відповідно до пункту 11.5 договору цей договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

У матеріалах справи відсутні докази припинення договору або визнання його недійсним у визначеному законом порядку. Отже, договір є дійсним та обов`язковим до виконання сторонами.

Рішенням Дніпровської міської ради № 7531 від 28.04.2020 змінено правовий режим нежитлового приміщення № 297 по Бульвару Слави, буд. 18, загальною площею 74,6 кв.м, та включено його до житлового фонду (а.с. 16-1).

У додатковій угоді від 05.11.2020 до договору, зв`язку з виникненням обставин, які впливають на витрати, необхідні для виконання обов`язків за договором про постачання теплової енергії на діючих умовах, відповідно до статей 631, 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 180, 188 Господарського кодексу України, сторони дійшли згоди щодо необхідності внесення змін у Додаток № 1 до договору "Розрахунок планових обсягів теплової енергії", а саме вилучення приміщення № 297 (разом з коридором поз. ІІІ у техн. паспорті) площею S = 72,30 м2, що розташоване за адресою: Бульвар Слави, буд. 18, згідно з рішенням міської ради № 7531 від 28.04.2020 "Про зміну правового режиму нежитлового приміщення № 297 по Б. Слави, буд. 18" (п. 1 додаткової угоди від 05.11.2020) (а.с. 15).

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди від 05.11.2020 ця угода набирає чинності з моменту підписання її сторонами та скріплення її печатками сторін; умови договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення, відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України та статті 180 Господарського кодексу України з 28 квітня 2020 року.

Внаслідок виключення з передбачених договором об`єктів теплопостачання приміщення № 297 площею 72,30 м2 на підставі додаткової угоди від 05.11.2020 до договору сторонами змінено редакцію Додатка № 1 до цього договору та погоджено, що нова редакція також набуває чинності з 28.04.2020 (а.с. 16).

Згідно з новою редакцією Додатка № 1 до договору об`єктом теплопостачання за цим договором є вбудовані нежитлові приміщення №№ 298, 299 загальною площею 153,30 м2, розташовані в житловому будинку № 18 по Бульвару Слави, під`їзд 7; прилад обліку на опалення в житловому будинку № 18 по Бульвару Слави під`їзди 7+8; річний обсяг теплового навантаження на опалення становить 21,78 Гкал/рік; середньомісячне теплове навантаження в опалювальному сезоні на (-0,2) - 3,86 Гкал/міс, що становить 4,08% від показань приладу обліку житлового будинку.

Позивач у позові стверджує, що на виконання зобов`язань за договором у період з березня 2021 року по березень 2023 року (далі - спірний період) поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 97155,77 грн.

На підтвердження зазначеного факту позивачем надані суду наступні документи:

1) підписані позивачем в односторонньому порядку акти прийому-передачі послуги (далі - спірні акти): № 060636 від 31.03.2021 за березень 2021 року на суму 5473,25 грн (поставлено 3,14472 Гкал); № 060636 від 30.04.2021 за квітень 2021 року на суму 2330,08 грн (поставлено 3,14472 Гкал); № 060636 від 30.11.2021 за листопад 2021 року на суму 6389,09 грн (поставлено 1,76683 Гкал); № 060636 від 31.12.2021 за грудень 2021 року на суму 9068,64 грн (поставлено 2,50783 Гкал); № 060636 від 31.01.2022 за січень 2022 року на суму 17720,04 грн (поставлено 4,90028 Гкал); № 060636 від 28.02.2022 за лютий 2022 року на суму 10551,36 грн (поставлено 2,91786 Гкал); № 060636 від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 10985,08 грн (поставлено 3,0378 Гкал); № 060636 від 30.11.2022 за листопад 2022 року на суму 5339,65 грн (поставлено 1,47662 Гкал); № 060636 від 31.12.2022 за грудень 2022 року на суму 5965,81 грн (поставлено 1,64978 Гкал); № 060636 від 31.01.2023 за січень 2023 року на суму 6895,52 грн (поставлено 1,90688 Гкал); №060636 від 28.02.2023 за лютий 2023 року на суму 10509,12 грн (поставлено 2,90618 Гкал); № 060636 від 31.03.2023 за березень 2023 року на суму 5928,13 грн (поставлено 1,63936 Гкал) (а.с. 31-36);

2) рахунки на відповідні суми (а.с. 25-30).

За змістом спірних актів обсяги включеної в них теплової енергії розраховувалися теплопостачальною організацією, виходячи з теплового навантаження, що становить 5,89% від загальних показань приладу обліку по житловому будинку, тобто з урахуванням приміщення № 297, виключеного з об`єктів теплопостачання відповідача з 28.04.2020 на підставі додаткової угоди від 05.11.2020 до договору.

Згідно з наявними у матеріалах справи довідкою КП "Теплоенерго" та роздруківками електронних листів рахунки та акти прийому-передачі послуг за спірний період, сформовані в програмному комплексі HAS відділу збуту теплової енергії Служби реалізації та збору платежів КП "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, були надіслані з поштової скриньки абонентського відділу позивача через застосунок-органайзер Microsoft Outlook на електронну адресу у такі строки: за березень 2021 року - 08.04.2021; за квітень 2021 року - 11.05.2021; за листопад 2021 року - 08.12.2021; за грудень 2021 року - 12.01.2022; за січень 2022 року - 10.02.2022; за лютий 2022 року - 09.03.2022; за березень 2022 року - 12.04.2022; за листопад 2022 року - 09.12.2022; за грудень 2022 року - 06.01.2023; за січень 2023 року - 08.02.2023; за лютий 2023 року - 07.03.2023; за березень 2023 року - 04.04.2023 (а.с. 37-43).

Докази направлення актів прийому-передачі послуг та рахунків на оплату за спірний період у порядку, визначеному пунктом 7.2 договору (нарочно або рекомендованим листом) у матеріалах справи відсутні.

Відповідач свої зобов`язання з оплати теплової енергії, отриманої у спірний період, виконав частково, в загальній сумі 2938,63 грн (1938,63+1000,00 = 2938,63), яка прийнята позивачем у рахунок заборгованості за березень 2021 року.

Згідно з випискою про рух коштів між відповідачем та КП "Теплоенерго" та розрахунком позову оплата здійснена відповідачем двома платежами, а саме: 23.11.2021 - 5000,00 грн, з яких 1938,63 грн зараховано для погашення заборгованості за березень 2021 року, а решта - на погашення заборгованості за попередні періоди; 08.02.2022 - 1000,00 грн (а.с. 53, 55).

Решта вартості теплової енергії, поставленої відповідачу протягом спірного періоду, ним оплачена не була, у зв`язку з чим 17.05.2023 на адресу останнього позивачем була направлена досудова вимога про сплату боргу в сумі 94217,14 грн разом із актом звіряння за період з 01.03.2021 по 30.04.2023, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами про надання послуг поштового зв`язку (поштова накладна, опис вкладення, фіскальний чек АТ "Укрпошта", реєстр згрупованих поштових відправлень - а.с. 51-53). Утім, як убачається, акти прийому-передачі послуг та рахунків на оплату за спірний період разом із досудовою вимогою відповідачу не направлялися.

Відповідач заперечень щодо відомостей, викладених в акті звірки та досудовій вимозі, не надав; повну оплату спожитої протягом спірного періоду теплової енергії не здійснив.

Наведені обставини й стали причиною виникнення спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з виконанням сторонами договірних зобов`язань щодо поставки й оплати теплової енергії протягом спірного періоду.

Правовідносини сторін у справі, що виникли в процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, врегульовані, серед іншого, Законом України № 2189-VIII від 09.11.2017 (із змін. і доп.) "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон № 2189-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 2 Закону № 2189-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Стаття 6 цього Закону визначає суб`єктів правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, до яких належать учасники правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні) та виконавці комунальних послуг, у тому числі з постачання теплової енергії - теплопостачальні організації.

Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII визначено, що індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (п. 1); оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5); у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг (п. 10).

Обов`язкам споживачів комунальних послуг кореспондують права виконавців цих послуг, визначені частиною першою статті 8 Закону № 2189-VIII, у тому числі: припинити/зупинити надання комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі в порядку і строки, встановлені законом та договором, крім випадків, коли якість та/або кількість таких послуг не відповідають умовам договору (п. 5); звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору (п. 6).

За приписом частини першої статті 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону № 2189-VIII).

Частиною першою статті 17 Закону № 2189-VIII передбачено, що комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства.

У разі відсутності або несправності вузлів обліку, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, комерційний облік здійснюється в установленому законодавством порядку в місці вводу відповідних зовнішніх інженерних мереж у будівлю (її частину), а для послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії - в місці вводу відповідних внутрішньобудинкових систем у житлове або нежитлове приміщення споживача (ч. 4 ст. 17 № 2189-VIII).

Стаття 21 Закону № 2189-VIII встановлює загальні вимоги до послуги з постачання теплової енергії.

Так, одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.

Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством.

Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону.

Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються також Законом України "Про теплопостачання" та іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону України "Про теплопостачання"). Зокрема, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198; Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (далі - Правила № 830).

Пунктом 34 Правил № 830 передбачено, що рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

Згідно з пунктом 35 Правил № 830 розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором (п. 36 Правил № 830).

Частинами другою-четвертою статті 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" передбачено, що виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця.

Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію:

1) найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги;

2) адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг;

3) період, за який здійснюється нарахування;

4) загальна сума до сплати;

5) поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач);

6) обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів-розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання;

7) діючі ціни та тарифи на комунальні послуги;

8) стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення);

9) середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

10) рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації.

У разі якщо у будівлі налічуються два та більше споживачів, інформація про обсяги спожитої комунальної послуги, зазначена в пункті 6 частини третьої цієї статті, надається також щодо будівлі в цілому.

За умовами пунктів 7.2, 7.4 договору підставою для проведення остаточних розрахунків є підписаний сторонами або погоджений у визначеному договором порядку акт прийому-передачі за зазначений в ньому розрахунковий період; остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію має бути здійснений споживачем упродовж 5-ти діб після одержання рахунка теплопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10-го числа місяця наступного за розрахунковим.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку у період з березня 2021 року по березень 2023 року відповідачу було поставлено теплову енергію на загальну суму 97155,77 (а.с. 55).

З наданих позивачем доказів убачається, що ним не виконувалися зобов`язання про надання відповідачу актів прийому-передачі послуг і рахунків на оплату поставленої теплової енергії відповідно до пункту 7.2 договору та наявного у матеріалах справи "Переліку необхідної інформації" до цього договору, а саме щодо їх надання нарочно або направлення рекомендованим листом чи кур`єром за адресою: м. Дніпро, Бульвар Слави, 18А.

Доказів внесення сторонами змін до договору щодо порядку направлення рахунків матеріали справи не містять, а тому надсилання позивачем відповідачу актів прийому-передачі послуг і рахунків на оплату поставленої теплової енергії у спірний період на електронну адресу у форматі PDF з використанням програмного продукту HAS (без доказів отримання їх відповідачем, без можливості перевірки судом їх фактичного змісту) не може бути прийнято судом як подія, з якою пов`язується початок перебігу встановленого договором строку виконання останнім зобов`язання з оплати спожитої теплової енергії.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у її постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21, суд може розглядати електронне листування між особами як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст (п. 38).

Крім того, електронна адреса не є ні офіційною електронною адресою Релігійної громади "Храм Всіх Святих Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі", ні вказаним у договорі додатковим засобом зв`язку. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Релігійної громади "Храм Всіх Святих Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі" у розділі інформація для здійснення зв`язку вказані тільки два телефонних номери.

Тож надсилання позивачем відповідачу спірних актів і рахунків на електронну адресу не є належним способом їх надання споживачу, який відповідає умовам договору і вимогам закону. Відповідач не визнає їх отримання.

Також з наявних у матеріалах справи актів прийому-передачі послуг і рахунків на оплату поставленої теплової енергії убачається, що нарахування сум вартості теплової енергії протягом спірного періоду здійснювалося позивачем необґрунтовано з теплового навантаження, що становить 5,89% від загальних показань приладу обліку по житловому будинку, замість належного теплового навантаження, що становить 4,08% від загальних показань приладу обліку по житловому будинку, як визначено новою редакцією Додатка № 1 до договору.

Викладене свідчить про те, що відповідач не був обізнаний із сумами вартості фактично спожитої теплової енергії, які є необхідними для здійснення остаточних розрахунків за договором та які були встановлені лише під час розгляду справи по суті.

Так, після здійсненого позивачем корегування нарахувань за період з березня 2021 року по березень 2023 року, з урахуванням додаткової угоди від 05.11.2020 та нової редакції Додатка № 1 до договору, вартість поставленої відповідачу протягом спірного періоду теплової енергії становить 67397,26 грн, з яких: у березні 2021 року - 3074,40 грн; у квітні 2021 року - 2330,08 грн; у листопаді 2021 року - 4424,99 грн; у грудні 2021 року - 6389,30 грн; у січні 2022 року - 12272,66 грн; у лютому 2022 року - 7307,72 грн; у березні 2022 року - 7608,12 грн; у листопаді 2022 року - 3698,18 грн; у грудні 2022 року - 4131,85 грн; у січні 2023 року - 4775,74 грн; у лютому 2023 року - 7278,47 грн; у березні 2023 року - 4105,75 грн.

Відповідач, який факту споживання теплової енергії протягом спірного періоду не заперечує, контррозрахунку відкорегованих позивачем сум нарахувань суду не надав, заборгованості на початок спірного періоду не спростував.

Згідно з частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Оскільки оплата спожитої теплової енергії має здійснюватися щомісячно, строк здійснення остаточних розрахунків за фактично спожиту відповідачем теплову енергію є таким, що настав.

Наведене відповідає принципам добросовісності, розумності та справедливості, які є загальними засадами цивільного законодавства та виконання зобов`язань.

На час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів оплати спожитої протягом спірного періоду теплової енергії, вартість якої з урахуванням здійсненого часткового зарахування в сумі 2938,63 грн становить 64458,63 грн (67397,26 - 2938,63 = 64458,63). Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу є законними та обґрунтованими частково в сумі, заявленій до стягнення - 64458,62 грн.

Заявлені до стягнення 3% річних у сумі 7660,65 грн та інфляційні втрати в сумі 33957,37 грн розраховані позивачем за загальний період з 14.04.2021 по 24.02.2025 із сум заборгованості за спірними актами.

У питанні правомірності заявлених позивачем похідних вимог суд враховує таке.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ч.ч. 1, 4 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Приписами пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані, серед іншого, нормами статті 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За наявними у справі доказами позивач протягом спірного періоду свого зобов`язання з належного надсилання відповідачу актів прийому-передачі послуг і рахунків на оплату поставленої теплової енергії на суми її фактичної поставки не виконав, а належні для оплати відповідачем суми фактичної вартості спожитої теплової енергії для остаточного розрахунку були з`ясовані лише під час судового розгляду справи, в тому числі й за результатом здійсненого позивачем корегування.

За таких обставин у відповідача відсутнє прострочення виконання грошових зобов`язань перед позивачем за періоди, указані в позові.

Відтак правові підстави для задоволення похідних позовних вимог відсутні.

З урахуванням наведеного, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 64458,62 грн.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд враховує, що за загальним правилом, передбаченим статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

За результатом розгляду справи на відповідача покладається судовий збір у сумі 1149,52 грн (64458,62х2422,40/135835,16 = 1149,52).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради до Релігійної громади "Храм Всіх Святих Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі" про стягнення 135835,16 грн, з яких: 94217,14 грн - основний борг, 7660,65 грн - 3% річних, 33957,37 грн - інфляційні втрати - задовольнити частково.

Стягнути з Релігійної громади "Храм Всіх Святих Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі" (ідентифікаційний код 20287156; місцезнаходження: 49100, м. Дніпро, Бульвар Слави, буд. 18а) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код 32688148; місцезнаходження: 49081, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 29, офіс 504) основний борг у сумі 64458,62 грн, судовий збір у сумі 1149,52 грн.

У решті позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.05.2025.

Суддя І.І. Колісник