ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Н.Церковної при секретарі судового засідання І.Шилан, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до відповідача Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП
за участю представників сторін: від позивача - Поліщук Д.В. (ВКЗ)
У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного Акціонерного Товариства "Українська пожежно - страхова компанія" про стягнення матеріального збитку завданого внаслідок ДТП.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства "Українська пожежно - страхова компанія" про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП задоволено. Стягнуто з Приватного Акціонерного Товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на користь ОСОБА_1 борг по страховому відшкодуванню в сумі 10 685,00 грн., пеню 3 763,46 грн., 3% річних 962,52 грн., інфляційні 4 226,40 грн., а всього 19 637,38 грн. Стягнуто з Приватного Акціонерного Товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок. Стягнуто з Приватного Акціонерного Товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 06 березня 2025 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" задоволено частково, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13листопада 2024 року скасовано. Провадження у цій цивільній справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України. Роз`яснено позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 27.03.2025 року задоволено заяву представника позивача про передачу справи за встановленою юрисдикцією. Передано справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП до Господарського суду Рівненської області, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2025 року справу № 569/11353/24 передано судді Церковній Н.Ф.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 30 березня 2021 року об 11 год. 15 хв. в м. Рівне, вул. Київська, 104 Д, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом "Volkswagen Touareg" д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з перешкодою, а саме: шлагбаумом. Внаслідок ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Також було пошкоджено шлагбаум.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області №569/6762/21 від 09.04.2021 року вина відповідача ОСОБА_2 встановлена.

Цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу "Wolkswagen Touareg" д.н.з. НОМЕР_1 застрахована згідно поліса АР/4421202 від 02.04.2020 року в ПрАТ "УПСК".

При цьому, позивачу, як власнику шлагбаума завдано матеріальної шкоди в розмірі 20 710,00 грн.

17.05.2021 року позивач подав відповідачу ПАТ "УПСК" заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 20 710,00 грн., надавши копії документів щодо розміру завданої шкоди.

Всупереч вимог ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідач не узгодив із позивачем розмір страхового відшкодування, не надав письмового повідомлення про прийняте рішення та здійснив виплату страхового відшкодування в заниженому розмірі.

16.06.2021 року він отримав від ПАТ "УПСК" виплату в розмірі 10 025,00 грн. За таких обставин, за відповідачем рахується заборгованість по страховому випадку в розмірі 10685,00 грн.

09 квітня 2025 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву , в якому останній не визнає позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема відповідач зазначає, що позивачем не подано доказів, що пошкоджене майно не підлягає відновленню, а відтак позивач дійшов хибних висновків, що страховик має провести страхове відшкодування в повній вартості майна.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №569/11353/24. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 23 квітня 2025 року .

09 квітня 2025 року через відділ канцелярії та документообігу Господарського суду Рівненської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній не визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 07 травня 2025 розгляд справи відкладено на 21.05.2025 року.

Судом встановлено, що відповідач в судове засідання 21.05.2025 року в котре не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи та той факт, що явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Заслухавши в судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно постанови Рівненського міського суду № 569/6762/21 від 09.04.2021 року вина відповідача ОСОБА_2 встановлена. Згідно вказаної постанови суду, 30 березня 2021 року о 11 год. 15 хв. в м. Рівне, вул. Київська, 104 Д, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом "Volkswagen Touareg" д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з перешкодою, а саме: шлагбаумом. Внаслідок ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Також було пошкоджено шлагбаум.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/ або майну потерпілого.

Згідно ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Згідно ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія "Volkswagen Touareg" д.н.з. НОМЕР_1 застрахована згідно поліса АР/4421202 від 02.04.2020 року в ПрАТ "УПСК". За умовами поліса обов`язкового страхування, встановлено ліміт за воду завдану майну 130 000 грн. та франшизу 2 000 грн.

Власнику шлагбаума ОСОБА_3 завдано матеріальної шкоди в розмірі 20 710,00 грн. Дане майно було придбано позивачем у ФОП Петрук В.В. за вказану вище суму 04.02.2017 року. Факт оплати підтверджується копією квитанції № 4 від 04.02.2017 року. На придбання нового шлагбаума взамін пошкодженого позивачу ОСОБА_1 потрібно витратити 20 710,00 грн., що підтверджується копією рахунка № 29/04-1 від 29.04.2021 року.

17.05.2021 року позивач ОСОБА_1 подав відповідачу ПАТ "УПСК" заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 20 710,00 грн., надавши копії документів щодо розміру завданої шкоди.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В зв`язку із наявністю заяви про виплату страхового відшкодування у відповідача виникли зобов`язання, передбачені ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": п.36.1. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою; п. 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У разі, якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Всупереч вимог ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідач не узгодив із позивачем розмір страхового відшкодування, не надав письмового повідомлення про прийняте рішення та здійснив виплату страхового відшкодування в заниженому розмірі, згідно висновку про вартість майна який наданий відповідачем до матеріалів справи.

16.06.2021 року ОСОБА_1 отримав від ПАТ "УПСК" виплату в розмірі 10 025,00 грн. Оскільки сума збитку становить 20 710,00 грн. то борг складає 20 710,00 - 10 025,00 = 10 685,00 грн.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що акт огляду пошкодження майна на підставі якого здійснено оцінку датований 14.03.2021 року тобто раніше за дорожньо- транспортну пригоду яка сталась 30.03.2021 року, що у свою чергу відображено у звіті про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна (а.с. 26-38). У зв`язку з чим суд приходить до висновків, що вказаний звіт не відповідає вимогам ст. 76 ГПК України а відтак не береться судом до уваги.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Із відповідача слід стягнути пеню за прострочення виплати страхового відшкодування із суми боргу 10 685,00 грн. за період часу з 16.06.2023 року по 15.06.2024 року становить 3 763,46 грн.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу із суми боргу 10 685,00 грн. за період часу з 17.06.2021 року по 16.06.2024 року - 3% річних в сумі 962,52 грн. та інфляційні в сумі 4 226,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, код ЄДРПОУ - 20602681) на користь ФОП Андріюка Валерія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) борг по страховому відшкодуванню в сумі 10 685,00 грн., пеню 3 763,46 грн., 3% річних 962,52 грн., інфляційні 4 226,40 грн. та 968,96 грн судового збору.

3. Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, код ЄДРПОУ - 20602681) в дохід Державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК у Рівн.обл/Рiвненськ.м.тг/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38012494, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), Рахунок отримувача, Код класифікації доходів бюджету 22030101) 2059, 04 грн. судового збору. Стягувачем є Державна судова адміністрація України (м. Київ, вул. Липська, 18/5, 01601, ).

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.05.2025 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Н.Церковна