ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/158/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Меленчук Т.М.

розглянувши справу №916/158/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" (65114, Одеська обл., місто Одеса, Люстдорфська дорога, будинок 140/1, приміщення 510; )

До відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" (65114, м.Одеса, Люстдорфська дорога, 140/1; )

Про стягнення та зобов`язання вчинити певні дії

Представники:

Від позивача: Бороган В. В., ордер

Від відповідача: Михайленко М. М., ордер, Дригула Н. О., ордер

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ", у якій просить суд стягнути з відповідача 422601,50 грн. (витрати по ліквідації аварії 33425,34 грн., витрати на оплату проектних робіт 37354,66 грн., 351821,50 грн. відшкодування за витоки води за аварійного водопроводу) та зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" виконати ремонт зовнішніх мереж водопроводу багатоквартирного будинку за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1 за проектом Капітальний ремонт ділянки мереж водопостачання житлового комплексу за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1. Стадія Робочий проект, виконаний Виробничо-комерційною фірмою МАРС (мале підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю) або за будь-якою іншою проектною документацією, яка відповідає чинним вимогам ДБН, ДСТУ та законодавства України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.01.2025р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" до розгляду та відкрито провадження у справі №916/158/25. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "24" лютого 2025 р. о 10:20. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачу відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 24.02.2025р. о 10:20.

10.02.2025р. до суду відповідачем надано відзив.

20.02.2025р. до суду позивачем надано відповідь на відзив.

24.02.2025р. суд, без оформлення окремого документа, постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 10.03.2025р. о 10:45, із викликом учасників справи у судове засідання.

06.03.2025р. до суду відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив.

07.03.2025р. до суду позивачем надано пояснення.

10.03.2025р. суд, без оформлення окремого документа, постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 24.03.2025р. об 11:30, із викликом учасників справи в судове засідання.

24.03.2025р. суд, без оформлення окремого документа, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті 14.04.2025р. о 10:30., із викликом учасників справи в судове засідання. Резервна дата 21.04.2025р. о 12:30.

18.04.2025р. позивачем надано пояснення.

21.04.2025р. до суду відповідачем надано пояснення.

21.04.2025р. суд оголосив перерву у розгляді справи по суті до 05.05.2025р. о 12:45, із викликом учасників справи в судове засідання.

05.05.2025р. до суду позивачем надано пояснення.

05.05.2025р. суд оголосив перерву у розгляді справи по суті до 19.05.2025р. о 12:45, із викликом учасників справи в судове засідання.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідач заперечував проти позову.

У судовому засіданні 19.05.2025 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 28.05.2025 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідач, суд встановив.

В обґрунтування поданого позову, позивачем було зазначено суду, що Товариством з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" в період з 10.09.2024 по 13.09.2024 року виконані роботи за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1, з усунення аварії в мережах (водопроводі), які знаходяться на балансі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ".

За посиланням позивача, зазначені роботи виконані з метою запобігання подальшого руйнування загального та неподільного (спільного майна), що є на балансі відповідача, попередження загрози припинення можливості водопостачання в житловий будинок, потрапляння в побутовий водопровід забруднень з ґрунту, зменшення наслідків від розмивання ґрунту, підтоплення фундаменту будівель та інших мереж (в т.ч. затоплення кабельної траси електроспоживання). Оскільки невиконання дій з усунення аварії вочевидь несло значну шкоду майну Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ", а припинення постачання води в житловий будинок без виконання робіт по усуненню аварії є неможливим з причин загрози життєзабезпеченню, виконання робіт позивачем є цілком виправданим.

Посилаючись на ч. 3 ст. 16 та ч. 1 ст. 1160 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача 33425,34 грн. відшкодування фактично зроблених витрат на усунення аварії в мережах, що належать Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ".

Як було вказано позивачем, за період бездіяльності Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" по усуненню аварійного стану водопроводу, який є на балансі відповідача, витік води в ґрунт відбувався понад 8 місяців. Внаслідок цього втрати води становили 10 006,3 куб.метрів.

Розмір втрат було визначено позивачем, враховуючи наявність лічильника, за яким відбувається облік всієї отриманої води на будинок, а також наявність лічильників у кожного із субспоживачів (які напряму розраховуються з Філією «Інфоксводоканал») та лічильників, які встановлені на кожен під`їзд житлової частини будинку (блок А, Б, В, Г).

За посиланням позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" залишається особою, яка виступає основним споживачем води та розраховується з постачальником води (Філія «Інфоксводоканал») за даними комерційного приладу обліку, за яким обліковується вся вода, що постачається в житловий будинок за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1.

В ситуації, що склалась внаслідок відсутності дій відповідача по обслуговуванню мереж та усуненню аварії, рахунки, що виставляла Філія «Інфоксводоканал» для оплати підприємству позивача включали не лише вартість води за обсяг, спожитий мешканцями квартир та субспоживачами, а також обсяг води, який витікав в ґрунт через отвори в аварійному водопроводі.

Внаслідок зазначених подій, збитки позивача, як ним зазначено, становлять 351821,50 грн. (вартість втрат води через витік в аварійному водопроводі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" = 10 006,3 куб.м * 35,16 грн з ПДВ тариф за воду, встановлений Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС») за період з 02.01.2024 по 10.09.2024 року та ці збитки, за твердженням позивача, має відшкодовувати відповідач.

Також позивачем було зазначено суду, що виконання робіт по відновленню водопроводу, а також ремонт інших зіпсованих частин системи водопостачання є обов`язком балансоутримувача та оскільки будинок за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1 було прийнято в експлуатацію більш ніж 20 років тому (17.05.2024) є вірогідність змін в вимогах до систем водоспоживання будинків.

За поясненнями позивача, він забезпечує в межах своєї відповідальності водою мешканців багатоквартирного будинку за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1, саме співвласниками якого і створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ".

Зазначене водоспоживання здійснюється на підставі колективного договору №10141 від 23.11.2018 року (надалі договір №10141), відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" є споживачем послуг, які надають відокремленим підрозділом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» - Філією «Інфоксводоканал».

Позивачем було пояснено суду, що за розрахункові періоди з січня 2024 року по вересень 2024 року Філією «Інфоксводоканал» виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" до сплати за водоспоживання та водовідведення на об`єктах в межах Договору № 10141 (двух об`єктів в межах цього договору будинку за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1 та будинку за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 5/3) 2378718,82 грн в т.ч. з ПДВ, з яких 1252831,06 грн в т.ч. ПДВ безпосередньо будинком за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1).

Всі нарахування до сплати в межах Договору № 10141, в тому числі по будинку за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1, сплачено позивачем в повному обсязі.

Також позивачем було зазначено, що зазначені мережі є на балансі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" з 15.03.2006 року відповідно до Акту приймання-передачі житлового комплексу (загального та неподільного майна), розташованого за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд 140/1.

Позивач вказує, що внаслідок довготривалого недбалого відношення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" до виконання покладених на нього обов`язків не здійснювалось належним чином утримання майна будинку, що є на балансі відповідача. В тому числі з боку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" допущена довготривала бездіяльність по усуненню аварії на зовнішніх мережах водоспоживання, що є на балансі ОСББ, що потягнуло за собою суттєві витоки води на початку 2024 року від 800 куб м і більше в місяць.

Як вказував позивач, 10.09.2024 року виявлено затоплення двох колодязів, розпочалось їх руйнування, розмивання ґрунту поряд.

Враховуючи зазначене, задля запобігання ще більших витоків води, подальшого розмивання ґрунту та фундаменту будинку, а також розташованих поряд з будинком електропідстанції, позивачем були виконані роботи на мережах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ". Внаслідок зазначених робіт нарешті була усунута аварійна ситуація шляхом облаштування тимчасового водопроводу із заміною несправних засувок, роботи буди проведені в період з 10.09.2024 (вівторок) по 13.09.2024 (п`ятниця).

За поясненнями позивача, повідомлення про проведення робіт, та фотофіксація вказаних робіт були опубліковані в телеграм-каналі Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" Люстдорфська дорога, 140/1», яким користуються співвласники багатоквартирного будинку, в т.ч. підписниками каналу є члени правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" та звіт про проведені роботи складено невідкладно після їх завершення та відправлено Укрпоштою (лист вих. №16-09/24-1 від 16.09.2024 року).

За твердженнями позивача, оскільки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" взагалі самоусунувся від проблем з водопроводом та не виконує жодних дій, спрямованих на ремонт водопроводу, позивачем замовлено послуги по розробці проекту капітального ремонту ділянки мереж водопостачання та проведення експертизи проекту за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1.

Виконавець проектної документації ВКФ «Марс» (Мале підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю) , проектні роботи виконані за договором №1П/09-24 від 01.10.2024 року виконані повністю, вартість проектних робіт та проведення експертизи становило 37354,66 грн., в т.ч. ПДВ.

Враховуючи зазначене, Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" вважає правомочним отримання від відповідача відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виконанням робіт по ліквідації аварії в мережах, балансоутримувачем яких є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" (33425,34 грн.), відшкодування витрат на оплату проектних робіт по капітальному ремонту водопроводу (37 354,66 грн.), а також вважає правомочним отримання відшкодування витрат, понесених у зв`язку з витоком води в мережах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ", по обсягу яких водоканалом нараховано нашому підприємству до сплати як за поставлену питну воду (351821,50 гривень).

Також позивачем зазначалось суду, що відповідно до розділу ІІ Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ", затвердженого протоколом №1 установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" від 31.10.2004, метою його створення є забезпечення і захист прав його членів, дотримання ними своїх обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу.

Відповідно до п. 2.6. Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ", об`єднання зобов`язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан неподільного та загального майна, що належить члена об`єднання.

Як зазначав позивач, відсутність будь-яких дій по усуненню аварії на водопроводі, яка загрожувала забезпеченню водою мешканців будинку за адресою м. Одеса, Люстдорфська дорога, 140/1 свідчить про поручення з боку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" положень статуту Об`єднання. Крім того зазначена бездіяльність відповідача призвела не тільки до збитків позивача, але й загрожувала руйнуванням загальному та неподільному майну, що є на балансі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ", що могло потягти за собою значно більші витрати на усунення аварії не тільки на водопроводі (на трубі й засувках), але й витрати по відновленню водопровідний та каналізаційних колодязів, покриття, відновлювальні роботи по наслідкам розмиття ґрунту.

Надаючи відзив, відповідачем було зазначено суду, що Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" зареєстровано в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08 квітня 2004 року та класифікація основних видів економічної діяльності позивача 81.10 включає надання комплексу допоміжних послуг у приміщеннях клієнта.

Ці послуги включають загальне прибирання приміщень, догляд за ними, усунення сміття, забезпечення охорони та безпеки, доставку пошти, послуги портьє, прання та суміжні послуги допоміжного характеру. Зазначені види послуг здійснює обслуговуючий персонал, який не відповідає за результати діяльності компанії або роботи клієнта. Цей клас також включає: обслуговування зайнятих урядом і органами державного управління будинків управління житлом та іншим нерухомим майном у спів власності діяльність житлово експлуатаційних контор діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ) та їх асоціацій діяльність садових товариств, гаражних і житлово будівельних кооперативів. До додаткових видів включено: 81.21. - загальне прибирання будинків; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 70.22 - Консультуваннями з питань комерційної діяльності й керування та 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Як вказує відповідач, позивач, з моменту здачі будинку 140/1 по вулиці Люстдорфська дорога в місті Одесі, отримав на свій баланс магістральні мережі водопостачання та водовідведення, насосну станцію та резервуари, що є єдиним комплексом системи водозабезпечення будинку та саме через цей факт, як вказує відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», який виробником/виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, визначив Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" основним споживачем послуг з водопостачання та водовідведення будинку.

Як вказує відповідач, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" зареєстровано в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21 грудня 2004 року та відповідно до розділу ІІ Статуту Об`єднання, затвердженого Протоколом №1 Установчих Зборів від 31.10.2004, метою його створення є забезпечення і захист прав його членів, дотримання ними своїх обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основними завданнями та предметом його діяльності є: належне утримання будинку та прибудинкової території; забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном членів об`єднання; забезпечення сприяння членам об`єднання в отриманні житлово- комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими Цінами об`єднання; та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання; здійснення господарської діяльності для забезпечення.

Відповідачем було зазначено суду, що Актом приймання-передачі житлового комплексу в управління з управління з балансу в управління (баланс) від 15 березня 2006 року було передано об`єкт житловий комплекс за адресою: місто Одеса, вулиця Люстдорфська Дорога, будинок. 140/1 з балансу Товариства з обмеженою відповідальності «Прогрес-Строй» в управління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ".

Згідно акту багатоквартирний будинок, який було введено в експлуатацію 2004 році, має: Блок А - 6 поверхів; Блок Б - 8 поверхів, Блок В - 6 поверхів; Блок Г - різно-поверхневий від 8 до 12 поверхів. Всього 352 квартири загальною площею - 33300,7 кв.м. Крім того, наявні нежитлові приміщення 2380,60 м' від загальної площі яких - належить відповідачу, що підтверджується наданими інформаційними довідками.

Відповідачем було зауважено суду, що в Акті не вказано про передачу інженерних мереж, зокрема трубопроводів холодного водопостачання чи посилання на окремі комунікації або відповідальність ОСББ за їх утримання. Акт не містить чіткого положення про передачу саме трубопроводів холодної води ОСББ, зазначено лише про зовнішній водопровід загальною довжиною 1611,00 метрів та не зазначена межа балансової належності - точка розподілу зовнішніх інженерних мереж між ОСББ та забудовником за ознаками права власності або повного господарського відання.

Відповідачем було зазначено суду, з грудня 2008 року та станом на день звернення з позовними вимогами, позивач уклав прямі договори з власниками квартир, зокрема: Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Договір забезпечення Виконавцем надання послуг з утримання будинку і споруд за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, №140/1 та відповідач стверджує, що позивач набув статусу виконавця та надавача споживачам послуг.

Таким чином, як вважає відповідач, саме позивач з метою дотримання діючого законодавства, чинних санітарних норм і правил, умов існуючих договорів з фізичними особами, повинен повідомити кожного власника квартири (мешканця) індивідуально про поточну ситуацію та вирішити питання.

За посиланням відповідача, згідно Акту Одеської філії Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» від 21.05.2024 №1/21-05 огляду технічного стану та рекомендацій усунення технічних недоліків об`єкту за адресою: м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога 140/1, експертом з технічного обстеження будівель і споруд Якушевим Д.І. та провідним експертом будівельним Чехічіною О.О. був проведений аналіз та зроблені висновки щодо вищезазначеного. За результатом огляду експертами надані висновки та рекомендації. Оспорювані засувки, які позивач, з особистих трактувань, вважав власністю відповідача, на подавальному трубопроводі (в камері-колодязі № 1, засувки в камері-колодязі №2 на всмоктувальній лінії від резервуарів до насосної станції, та засувки в камері-колодязі №3 на відвідному трубопроводі від насосної станції до з`єднання з зовнішнім водопроводом) за своїм призначенням існують виключно для функціонування резервуарів і насосної станції і є невід`ємною частиною єдиної та неподільної водопровідної споруди, яка належить позивачу.

Відповідачем було зазначено, що в даному випадку позивач взяв на себе зобов`язання щодо обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання за умовами договорів.

Надаючи відповідь на відзив, позивачем будо зазначено, що твердження відповідача про те, що всі мережі були на балансі позивача та позивач мав їх утримувати/ремонтувати тощо є хибними та не підтвердженими будь-яким доказами.

За посиланням позивача, в преамбулі акту зазначене, що ОСББ приймаються на баланс активи Будинку, які зазначено нижче, отже й твердження про те, що ОСББ не є балансоутримувачем та не несе відповідальності за утримання цих мереж є хибним

Щодо договорів, що укладені позивачем з мешканцями будинку та позивачем було зазначено суду, що договори дійсно існують, проте за зазначеними договорами не стягується плата з мешканців будинку за обслуговування мереж водопостачання, які є на балансі відповідача.

Позивачем було пояснено суду, що на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" публікуються прейскуранти по наданню послуг, в яких чітко зазначено, що плата нараховується за обслуговування мереж в межах права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ". За обслуговування мереж, які є на балансі відповідача, плату нараховує та стягує сам відповідач, згідно до кошторису, який затверджено загальними зборами 03.03.2019 року із подальшими змінами.

Отже наявність правовідносин між окремими мешканцями будинку та позивачем, в т.ч. надані відповідачем копії документів (в т.ч. копія рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2024 у справі №947/7159/24) не можуть доказати будь-яких тверджень Відповідача щодо відсутності обов`язку Відповідача належним чином утримувати мережі, що є на його балансі.

У зв`язку з набуттям чинності 10.12.2017 року Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII були введені нові норми, відповідно до яких укладання договору з виконавцем комунальної послуги має відбуватися за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (стаття 14).

Проте, Відповідач не прийняв будь-якого рішення з приводу постачання води в будинок, внаслідок чого до теперішнього часу існують правовідносини між виконавцем комунальних послуг (ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал») та Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ", за яким вся вода для мешканців квартир будинку постачається саме через позивача.

Отже як було пояснено позивачем, на теперішній час дійсно існують договірні правовідносини між ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» та Товариством з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ". Проте, не має будь-яких передбачених чинним законодавством рішень про обрання моделі організації договірних відносин стосовно постачання води. Єдиною особою, яка легітимно могла виконати роботи по своєчасному обслуговування водопроводу, на якому сталась аварія, - це відповідач.

За твердженнями позивача, саме через бездіяльність балансоутримувача сталась аварія, яка потягла за собою виток води. Враховуючи зазначене саме відповідач є особою, що завдала шкоди позивачу своєю бездіяльністю та саме Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" є належним відповідачем.

Також позивач просив суд звернути увагу, що заперечення, наведені відповідачем, ґрунтуються на припущеннях, які не мають підтверджень та доказів. Наведення численних цитат з нормативних актів та Законів України не є обґрунтуванням заперечень, оскільки вони не стосуються саме предмету спору та правовідносин, що існують між позивачем та відповідачем.

Надаючи додаткові заперечення, відповідач зазначав, що багатоквартирний будинок спільна сумісна власність всіх співвласників багатоквартирного будинку і не може бути на балансі (власністю) ОСББ з 15.04.2015. Баланс це актив юридичної особи. (до прикладу, якщо відносно ОСББ відкриється ліквідаційна процедура в справі про банкрутство, то активи, що є на балансі «боржника» (допоміжні, нежитлові приміщення тощо) є ліквідаційною масою, яка підлягає реалізації з метою задоволення вимог кредиторів, що не можливо, так як багатоквартирний будинок - спільна сумісна власність всіх мешканців.

Саме тому такі приміщення і не підтягаються державній реєстрації, оскільки вони перебувають у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку в силу закону) .

В свою чергу, ОСББ здійснює лише функцію з управління багатоквартирним будинок, та приймає лише технічну документацію на будинок.

Надаючи пояснення по справі, позивачем було зазначено суду, що на теперішній час існує тільки один документ, який встановлює відношення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" до спільного (раніше «загального та неподільного») майна житлового будинку за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1. Цей документ називається «Акт приймання-передачі Житлового комплексу (загального та неподільного майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1 на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» від 15.03.2006 року.

Проте, як вказує позивач, фактично відповідач здійснює на теперішній час обслуговування спільного (раніше загального та неподільного) майна будинку, як юридична особа отримує від співвласників кошти на обслуговування цього майна, а також кошти на утримання персоналу та оплати підрядникам для обслуговування цього майна.

За посиланням позивача, він отримує від ТОВ «Інфокс» філії «Інфоксводоканал» воду за тарифом, який встановлений для цього постачальника води та послуг водовідведення, розподіляє об`єми води та послуг з водовідведення серед тих субспоживачів, які не уклали прямі договори з постачальником води (ТОВ «Інфокс»), а отримують воду через загальний облік, що оформлений на Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ".

За позицією позивача, Договір від 12.04.2006 року не є підтвердженням набуття прав власності та/або інших прав будь-якої стороною цього договору на майно, не відображає та не підтверджує факту переходу права власності до будь-якої особи, та не містить будь-яких посилань на підтверджуючі документи про підстави набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" прав власності та/або інших прав на майно.

Надаючи пояснення по справі, відповідачем було зазначено суду,12 квітня 2006 року між сторонами у справі укладено договір, згідно умов якого сторони досягли згоди, що в термін до 14 лишня 2006 року сторони зобов`язуються укласти Головні договори, згідно до умов яких у Товариства виникне зобов`язання щодо передачі у власність Об`єднанню Майна, а у Об`єднання виникнуть зобов`язання щодо прийняття Майна. Згідно пункту 1 цього Договору, Майно - водонапірна насосна станція, до складу якої включається: нежитлова будівля водонапірної насосної станції, обладнання та мережі (зовнішні та зовнішньобудинкові), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1 та зазначено суду, що даний договір було укладено після підписання 15 березня 2006 року Акту приймання-передачі житлового комплексу в управління з управління з балансу в управління (баланс), згідно змісту якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес-Строй» передало в управління відповідача житловий комплекс за адресою: місто Одеса, вулиця Люстдорфська Дорога, будинок, 140/1.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача за час розгляду справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий зміст захисту права полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. (ст. 4 ГПК України).

Частиною 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зважаючи на викладене, охоронюваний законом інтерес характеризується такими ознаками: має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання; пов`язаний із конкретним матеріальним або нематеріальним благом; є визначеним благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним, у позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; є персоналізованим (суб`єктивним), тобто належить конкретній особі (позивачу); суб`єктом порушення позивач вважає відповідача.

Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Тобто інтерес позивачів має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного рішення Конституційного Суду України.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Надаючи оцінку доводам позивача та обґрунтуванням позовних вимог, викладеним позивачем в позовній заяві, суд зазначає таке.

Як з`ясовано судом, в обґрунтування поданого позову позивачем було зазначено суду, з посиланням на ч. 1 ст. 1160 Цивільного кодексу України, що ним понесено витрати по ліквідації аварії 33425,34 грн., витрати на оплату проектних робіт 37354,66 грн. та 351821,50грн. відшкодування за витоки води за аварійного водопроводу та зазначено суду, що Товариством з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" в період з 10.09.2024 по 13.09.2024 року виконані роботи за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1 з усунення аварії в мережах (водопроводі), які знаходяться на балансі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ". За посиланням позивача, по усуненню аварійного стану водопроводу, витік води в ґрунт відбувався понад 8 місяців, внаслідок цього втрати води становили 10 006,3 куб.метрів.

Відповідно до статті 1158 Цивільного кодексу України, якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків, особа має право без доручення вчинити дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення. Особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана при першій нагоді повідомити її про свої дії. Якщо ці дії будуть схвалені іншою особою, надалі до відносин сторін застосовуються положення про відповідний договір. Якщо особа, яка розпочала дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, не має можливості повідомити про свої дії цю особу, вона зобов`язана вжити усіх залежних від неї заходів щодо попередження, усунення або зменшення невигідних майнових наслідків для іншої особи. Особа, яка вчиняє дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана взяти на себе всі обов`язки, пов`язані із вчиненням цих дій, зокрема обов`язки щодо вчинених правочинів.

Положеннями ст. 1159 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка вчинила дії в інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана негайно після закінчення цих дій надати особі, в майнових інтересах якої були вчинені дії, звіт про ці дії і передати їй усе, що при цьому було одержано.

Згідно із статтею 1160 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії. Якщо особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, при першій нагоді не повідомила цю особу про свої дії, вона не має права вимагати відшкодування зроблених витрат.

Як з`ясовано судом, на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, зокрема понесених витрат по ліквідації аварії, витрат на оплату проектних робіт та витрат з відшкодування за витоки води за аварійного водопроводу, позивачем надано, зокрема, розрахунок втрат (витоку води) на ділянці водопроводу між точками встановлення лічильника водонасосної станції та точками встановлення лічильників блоків житлового будинку та точками встановлення лічильників непобутових споживачів за результатами контрольних показників вузлів обліку холодної води в будинку за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1, виписки з особистих кабінетів, рахунки, платіжні інструкції, Договір №1П/09-24 від 01.10.2024р.

Також матеріали справи містять укладений між Виробничо-комерційною фірмою «Марс» та Товариством з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ", за умовами якого визначено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги по розробці проекту капітального ремонту ділянки мереж водопостачання та проведення експертизи на об`єкті замовника: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги та Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №506 від 08.11.2024р. на суму 37354,66 грн., платіжну інструкцію №4711 від 07.10.2024р. на суму 37354,66 грн.

Матеріали справи також містять Акт виконаних робіт господарським способом №1609 від 16.09.2024р. на суму 18785,34 грн.

Суд зазначає, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, що при зверненні до суду з позовом позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним було вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про необхідність проведення відповідних ремонтних робіт, які, як зазначено позивачем, ним було виконано в період з 10.09.2024р. по 13.09.2024р., за результатами затоплення двох колодязів, що було виявлено 10.09.2024р., як стверджує позивач.

Судом критично оцінюється посилання позивача на роздруківку з месенджеру «Вайбер», як на доказ повідомлення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" про необхідність проведення ремонтних робіт за результатами аварії, оскільки така роздруківка містить інформацію про листування з учасниками групи, з назвою «ТОВ «УПРАВДОМ», та у зазначеному доказі вістуне жодне посилання на особу відповідача, зворотнього позивачем суду доведено не було.

Суд зазначає, що матеріали справи взагалі не містять доказів фіксування факту події самої аварії в мережах (водопроводі) за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1, як то було зазначено позивачем та покладено такі твердження у підстави поданого позову до суду.

Як вбачається судом, за поясненнями позивача, проведення відповідних ремонтних робіт було ним виконано в період з 10.09.2024р. по 13.09.2024р., однак, суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено наявності необхідності, як він про те вказує, збереження майна шляхом здійснення відповідних ремонтних робіт за результатами аварії, на існуванні якої також наполягає позивач.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03 липня 2019 року у справі №915/720/18 зроблено такий висновок: «З огляду на положення статей 1158, 1160 ЦК України в їх системному взаємозв`язку Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що для виникнення у особи права на відшкодування фактично зроблених витрат при вчиненні дій в майнових інтересах іншої особи, необхідною є наявність ряду умов, а саме: небезпека має загрожувати саме майновим інтересам іншої особи; небезпека настання невигідних майнових наслідків має бути реальною, а не уявною; дії щодо запобігання попередженню, усуненню або зменшенню небезпеки настання невигідних майнових наслідків здійснюються нею за власною ініціативою, а не у зв`язку з укладенням договору доручення чи іншого цивільно-правового договору, відповідні дії не мають бути пов`язаними з виконанням службових чи інших, покладених відповідно до вимог закону, обов`язків; дії, вчинені в інтересах іншої особи без її доручення, мають містити очевидну користь для заінтересованої особи; зобов`язання з відшкодування витрат, понесених особою у зв`язку з вчиненням нею дій у майнових інтересах іншої особи без її доручення виникає за умови відсутності можливості отримати відповідну згоду на вчинення дій у її інтересах. Також Суд звертає увагу на обов`язок особи, яка діє в інтересах іншої особи, при першій нагоді повідомити цю особу про свої дії, адже невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою втрату права на відшкодування зроблених витрат».

Як вже встановлено судом, матеріали справи не містять належних доказів як повідомлення відповідача про необхідність проведення відповідних ремонтних робіт позивачем за результатами аварії, факт існування якої також викликає сумнів у суду за недоведеністю таких тверджень позивача, так і доведеності розміру понесених позивачем витрат, стягнення яких є предметом розгляду даної справи.

Суд зазначає, що наразі, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, позивачем не підтверджено факту того, що він є особою, яка має право вимоги до відповідача.

Відповідно, за результатами розгляду справи, судом не встановлено підстав для застосування норм ст.ст. 1158 - 1160 ЦК України до встановлених правовідносин.

В силу статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Суд наголошує на тому, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №911/2243/18, від 18.05.2021 у справі №916/2255/18, від 05.11.2019 у справі №915/641/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 26.02.2019 у справі №914/385/18 та від 05.02.2019 у справі №914/1131/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності. Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №916/2620/20, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 18.11.2019 у справі №902/761/18 та від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") наголошено, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". …Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.12.2020 у справі №904/1103/20 та від 25.06.2020 у справі №924/266/18.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Суд зазначає, що надані позивачем докази на підтвердження понесення ним витрат по ліквідації аварії в сумі 33425,34 грн., витрат на оплату проектних робіт в сумі 37354,66 грн. та 351821,50 грн. відшкодування за витоки води за аварійного водопроводу - не можуть вважатися належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України, оскільки на переконання суду, позивачем не доведено, що витрати, зазначені в наданих позивачем документах, відбувалося саме для проведення ремонтних робіт по усуненню аварії, також з наданих документів не можливо встановити, що самі такі витрати необхідно було понести позивачем.

Суд зауважує, що враховуючи наведені норми законодавства, для виникнення в особи права на відшкодування фактично зроблених витрат при вчиненні дій в майнових інтересах іншої особи, необхідною є наявність певних умов: майновим інтересам іншої особи має загрожувати небезпека; дії особи щодо запобігання, усунення або зменшення небезпеки настання невигідних майнових наслідків здійснюються ним за власною ініціативою; такі дії, повинні містити очевидну користь для заінтересованої особи та бути в подальшому нею схваленими, що позивачем у даному провадженні суду доведено не було.

Оскільки, категорія «очевидної користі» є оціночною, то в кожному конкретному випадку вона повинна співвідноситися з загальними принципами (засадами) цивільного законодавства і передусім з принципами розумності та добросовісності.

Також суд вважає за необхідне надати оцінку доводам позивача стосовно того, що ним виконано роботи з усунення аварії в мережах (водопроводі), які знаходяться саме на балансі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ".

14 травня 2015 року було прийнято Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (надалі Закон №417), який визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Відповідно до частини 1 ст. 5 Закону №417, спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Прийняття Закону №417 стало наслідком виключення статті 11 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», яка передбачала, до 14.05.2015, утримання житлового комплексу на балансі ОСББ.

Відповідно до ст. 9 Закону №417, управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Поняття баланс не має відношення до сфери управління багатоквартирними будинками.

Відповідно до законодавства, що регламентує бухгалтерський облік та подачу фінансової звітності в Україні, баланс юридичної особи відображає її фінансовий стан. Таким чином, на балансі в юридичної особи можуть бути її активи, власний капітал та зобов`язання. Багатоквартирний будинок не може бути віднесений до жодної з цих категорій, тож його не потрібно обліковувати на своєму балансі.

Статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно з ч.1,2,3 діючої раніше ст. 11 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання після набуття статусу юридичної особи може: прийняти на власний баланс весь житловий комплекс; за договором з попереднім власником залишити його балансоутримувачем усього житлового комплексу або його частини; укласти договір з будь-якою юридичною особою, статут якої передбачає можливість здійснення такої діяльності, про передачу їй на баланс усього житлового комплексу або його частини. Рішення про прийняття на баланс основних фондів приймається відповідно до цього Закону, інших нормативно-правових актів та статуту об`єднання. Балансоутримувач забезпечує управління житловим комплексом.

Відповідно до Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 №1521 "Про реалізацію Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (що діяв до вересня 2018 року) загальні збори об`єднання вирішують питання про: прийняття житлового комплексу на баланс об`єднання; залишення житлового комплексу або його частини на балансі попереднього балансоутримувача (за умови укладення з ним відповідного договору); передачу житлового комплексу або його частини на баланс іншої юридичної особи, статут якої передбачає можливість провадження такої діяльності, та укладення з цією юридичною особою відповідного договору

Згідно зі ст.12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", у разі якщо балансоутримувачем є об`єднання, рішення про форму управління приймається на загальних зборах кваліфікованою більшістю голосів. У цьому випадку управління неподільним та загальним майном житлового комплексу об`єднання може здійснювати у формі: управління неподільним та загальним майном через статутні органи об`єднання; передачі всіх або частини функцій по управлінню неподільним та загальним майном житлового комплексу юридичній особі за договором; делегування визначених статутом повноважень по управлінню неподільним та загальним майном житлового комплексу асоціації

Як з`ясовано судом, відповідно до Акту приймання-передачі Житлового комплексу (загального та неподільного майна), розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 140/1, на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" передаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес-Строй» та приймаються на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" є, зокрема, зовнішній водопровод 1611,0 метрів.

Поряд з цим, судом встановлено, визнано позивачем та не заперечувалось відповідачем, що Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" забезпечує водою мешканців багатоквартирного будинку за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1, та зазначене водоспоживання здійснюється на підставі колективного договору №10141 від 23.11.2018, відповідно до якого позивач є споживачем послуг, які надають відокремленим підрозділом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» - Філією «Інфоксводоканал».

Відповідно до Акту, що є додатком №1 до Договору, визначено точки розподілу надання послуг та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж по об`єкту, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1.

Також, відповідно до наявного в матеріалах справи Договору від 12.04.2006р., укладеного між сторонами у справі, вбачається, що сторони досягли згоди, що в термін до 14 лишня 2006 року сторони зобов`язуються укласти Головні договори, згідно до умов яких у Товариства виникне зобов`язання щодо передачі у власність Об`єднанню Майна, а у Об`єднання виникнуть зобов`язання щодо прийняття Майна. Згідно пункту 1 цього Договору, Майно - водонапірна насосна станція, до складу якої включається: нежитлова будівля водонапірної насосної станції, обладнання та мережі (зовнішні та зовнішньобудинкові), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1.

Головні договори - Договори пожертви Майна, зобов`язання щодо укладання якого в майбутньому беруть на себе Сторони. Сторони укладають Головні договори відповідно до цивільного законодавства України. Згідно пункту 3 цього Договору, Майно передається Товариством у власність Об`єднання на підставі відповідних Головних договорів для досягнення Сторонами певної мети, а саме: використання Об`єднанням Майна для надання послуг з водопостачання, водовідведення, всім власникам квартир та нежилих приміщень Житлового комплексу (в тому числі й тим, які не є членами ОСББ „Добробут") за тарифами встановленими та затвердженими у встановленому законодавством України порядку. Приєднання (підключення) до мереж водопостачання, водовідведення інших субспоживачів (третіх осіб, які не є власниками квартир та нежилих приміщень в Житловому комплексі) можливе за умови, що таке приєднання (підключення) повинно бути здійснене відповідно до Статуту ОСМД »Добробут", законодавства України, не порушувати права та законні інтереси третіх осіб, не порушувати вимог дозвільної документації. Використання зазначеного Майна за іншим призначенням та відчуження Об`єднанням зазначеного Майна повинно здійснюватися відповідно до Статуту ОСМД «Добробут", законодавства України та не порушувати права та законні інтереси третіх осіб.

Об`єднання зобов`язується здійснювати свої права щодо Майна у відповідності зі статтею 13 Цивільного кодексу України. Умова про передачу Товариством у власність Об`єднання Майна для досягнення Сторонами певної мети повинна бути відображена в Головних договорах.

Судом враховано зауваження відповідача, що вказаний Договір було укладено після підписання 15 березня 2006 року Акту приймання-передачі житлового комплексу в управління з управління з балансу в управління (баланс), згідно змісту якого ТОВ «Прогрес-Строй» передало в управління ОСББ «ДОБРОБУТ» житловий комплекс за адресою: місто Одеса, вулиця Люстдорфська Дорога, будинок, 140/1.

Судом також враховується, що зазначений Договір від 12.04.2006 року не є підтвердженням набуття прав власності та/або інших прав будь-якої стороною цього договору на майно, проте, варто зауважити, що вказаний правочин засвідчує певні намірі, які сторонами було викладено на майбутнє.

Отже, приймаючи до уваги пояснення позивача, що виток води стався від насосної станції до камери №3, за наявними доказами, що були надані позивачем, суду взагалі неможливо встановити відповідальну особу за визначеним місцем аварії, якщо вона дійсно мала місце, оскільки взагалі відсутні будь-які схеми чи плани розміщення/розташування об`єктів, за якими можливо було б встановити певні факти та надати оцінку доводам та посиланням позивача, що аварія сталась на водопроводі, який є на балансі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ".

На підтвердження своїх доводів позивачем надано до матеріалів суду витяг з проекту капітального ремонту ділянки мереж водопостачання та проведення експертизи в межах договору №1П/09-24 від 01.10.2024 року, однак, судом враховано, що 08 листопада 2024 року між сторонами підписано акт здачі-приймання робіт за №506, згідно якого сторонами Договору було погоджено, що Виконавцем були виконані наступні послуги: послуги по розробці проекту капітального ремонту ділянки мереж водопостачання та проведення експертизи , на об`єкті м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1, однак, судом критично оцінюється вищезазначені докази, оскільки, як зазначав сам позивач, проведення відповідних ремонтних робіт було ним виконано в період з 10.09.2024р. по 13.09.2024р., тобто, до проведення розробки проекту капітального ремонту ділянки мереж водопостачання та проведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, положеннями ст. 79 ГПК України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд констатує, що до матеріалів справи позивачем не надано жодного доказу, який дозволив би безпосередньо пов`язати заявлені до стягнення з відповідача витрати по ліквідації аварії 33425,34 грн., витрати на оплату проектних робіт 37354,66 грн. та 351821,50грн. відшкодування за витоки води за аварійного водопроводу, з настанням аварії в мережах водопроводу, про яку зазналось позивачем, та вирішити спір про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, встановити обставини, на які позивач посилався, ґрунтуючи заявлені позовні вимоги, оскільки, належними та допустимими доказами позивач не довів суду наявності обставин, з якими пов`язує підставу своїх позовних вимог до відповідача у даній справі.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Результатом процесу мотивування судового рішення є формування обґрунтованих висновків у справі та прийняття одного з встановлених процесуальним законом рішень (повне або часткове задоволення позову, відмова у задоволенні позову).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" про стягнення 422601,50 грн. (витрати по ліквідації аварії 33425,34 грн., витрати на оплату проектних робіт 37354,66 грн., 351821,50 грн. відшкодування за витоки води за аварійного водопроводу) та зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" виконати ремонт зовнішніх мереж водопроводу багатоквартирного будинку за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1 за проектом Капітальний ремонт ділянки мереж водопостачання житлового комплексу за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1. Стадія Робочий проект, виконаний Виробничо-комерційною фірмою МАРС (мале підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю) або за будь-якою іншою проектною документацією, яка відповідає чинним вимогам ДБН, ДСТУ та законодавства України задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 7493,63 грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВДОМ" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДОБРОБУТ" про стягнення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

2.Витрати по сплаті судового збору у розмірі 7493,63 грн. покладаються на позивача.

Повне рішення складено 28 травня 2025 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Суддя Т.Г. Д`яченко