СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Харків Справа № 5023/3611/12

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Гребенюк Н.В., суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

за участю представників:

апелянта Шилець А.Р. на підставі довіреності від 26.12.2024 №60-13151/24,

розглянувши у відритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит", м.Харків, (вх.№981 Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 10.04.2025 у справі №5023/3611/12 (суддя Міньковський С.В., постановлену в м.Харків, дата складення повного тексту 15.04.2025) постановлену за результатами розгляду заяви АТ "Банк Фінанси та кредит" та ТОВ "ФК Гефест" про заміну кредитора

за заявою Фізичної особи-підприємця Абраменко Олега Михайловича, м.Харків,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 23.10.2012 у справі фізичну особу-підприємця Абраменко Олега Михайловича визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.10.2021 задоволено заяву арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича про звільнення його від виконання обов`язків ліквідатора у даній справі; відсторонено арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича від виконання обов`язків ліквідатора фізичної особи - підприємця Абраменка Олега Михайловича; призначено арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича ліквідатором фізичної особи - підприємця Абраменка Олега Михайловича.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2024 суд здійснив перехід на норми Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.10.2024 задоволено клопотання арбітражного керуючого Гусара І.О. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури погашення боргів ФОП Абраменко О.М. (вх. №19104); затверджено звіт керуючого реалізацією (ліквідатора) ФОП Абраменко О.М. арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією та понесених витрат у справі №5023/3611/12 за період 21.10.2021 по 05.07.2024 на загальну суму 252140,90 грн та витрати - 10679,40грн.

26.12.2024 кредитором - АТ "Банк "Фінанси та Кредит" подано до господарського суду Харківської області заяву про заміну кредитора, в якій останній просив суд замінити у справі 5023/3611/12 кредитора АТ "Банк "Фінанси та кредит" на його правонаступника ТОВ "ФК Гефест".

Крім того, 13.01.2025 ТОВ "ФК Гефест" подано до господарського суду Харківської області заяву, в якій останній просив суд замінити кредитора ТОВ "ФК Гефест" на його правонаступника ТОВ "Група Фенікс", а також просив при вирішенні питання про стягнення грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією та понесених витрат за період 21.10.2021 по 05.07.2024 врахувати, що починаючи з 14.07.2021 ТОВ "ФК Гефест" не був кредитором по відношенню до фізичної особи - підприємця Абраменка Олега Михайловича, а тому відсутні підстави для їх стягнення з ТОВ "ФК Гефест".

14.02.2025 керуючим реалізацією майна боржника арбітражним керуючим Гусар І.О. подано до господарського суду Харківської області заяву про уточнення до заяви про заміну кредитора, в якій він просив суд замінити кредитора АТ "Банк "Фінанси та Кредит" його правонаступником - ТОВ "ОПТ МІНУСІС ТРЕЙД 177" у справі №5023/3611/12 про неплатоспроможність ФОП Абраменко О.М., в розмірі 1609996,10грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2025 у справі №5023/3611/12 відмовлено в задоволенні заяви АТ "Банк Фінанси та Кредит" (вх.№32504 від 26.12.2024) та ТОВ "ФК Гефест" (вх. №848 від 13.01.2025) про заміну кредитора.

Відповідні висновки місцевого господарського суду мотивовані тим, що ухвалою господарського суду Харківської області від 05.12.2013 задоволено заяву ліквідатора про розподіл коштів, визначено порядок використання коштів, які знаходяться на депозитному рахунку приватного нотаріуса, та частково задоволено вимоги заставодержателя АТ "Банк "Фінанси та Кредит" у розмірі 183751,7грн.

Крім того, з реєстру вимог кредиторів, наявного в матеріалах справи, вбачається, що ліквідатором було зазначено суму задоволених (погашених) вимог кредиторів, серед яких і АТ "Банк "Фінанси та Кредит", вимоги яких було погашено частково на суму 183751,76грн.

Отже, суд дійшов висновку, що залишок суми боргу боржника перед кредитором АТ "Банк "Фінанси та Кредит" з урахуванням суми часткового погашення вимог заставного кредитора складає 1841819,48грн. (тіло кредиту, відсотки, комісія) і 3935111,52грн. - неустойка.

Але, кредитор - АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в заяві про заміну кредитора не зазначив вірну та обґрунтовану суму, на яку здійснено правонаступництво ТОВ "ФК Гефест" за зобов`язаннями ФОП Абраменко О.М., з урахуванням того, що заборгованість за кредитним договором №99-07-И/09 від 19.02.2007 перед вищевказаним кредитором (банком) була частково погашена боржником в межах справи про банкрутство, ще у 2013 році.

За вказаних обставин, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заява АТ "Банк Фінанси та кредит" про заміну кредитора на ТОВ "ФК Гефест" не підлягає задоволенню як необгрунтована.

АТ "Банк Фінанси та Кредит" з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 10.04.2025 у справі №5023/3611/12 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву АТ "Банк Фінанси та Кредит" та замінити у справі №5023/3611/12 кредитора АТ Банк Фінанси та Кредит на його правонаступника ТОВ "ФК Гефест". Також, апелянт звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 10.04.2025 у справі №5023/3611/12.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд відмовив в задоволенні заяви про заміну кредитора лише через іншу суму відступленого боргу, ніж визнана попередньо судом сума вимог до банкрута.

Проте, судом першої інстанції було залишено поза увагою той факт, що в своїй заяві АТ Банк Фінанси та Кредит просило замінити кредитора на його правонаступника - ТОВ "ФК Гефест" без зазначення жодних сум.

Скаржник також наголошує, що АТ Банк Фінанси та Кредит було подано до суду першої інстанції всі належні докази щодо відступлення права вимоги за кредитним договором. Крім того, ані арбітражним керуючим ані іншими учасниками справи не було подано жодних заперечень щодо заміни кредитора.

За наведених обставин, апелянт вважає, що місцевим господарським судом було неправомірно відмовлено в задоволенні заяви АТ "Банк Фінанси та кредит" (вх.№32504 від 26.12.2024) про заміну кредитора.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" на ухвалу господарського суду Харківської області від 10.04.2025 у справі №5023/3611/12; встановлено учасникам провадження у справі про банкрутство строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; призначено справу до розгляду на 21.05.2025 о 12:30 годині.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 21.05.2025 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 10.04.2025 у справі №5023/3611/12 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву АТ "Банк Фінанси та Кредит" та замінити у справі №5023/3611/12 кредитора АТ Банк Фінанси та Кредит на його правонаступника ТОВ "ФК Гефест".

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, учасники провадження у справі про банкрутство про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені завчасно належним чином, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (стаття 42 Господарського процесуального кодексу України), колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.08.2012 порушено провадження у справі № 5023/3611/12 про банкрутство фізичної особи-підприємця Абраменко Олега Михайловича за спрощеною процедурою, за ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Харківської області від 23.10.2012 фізичну особу-підприємця Абраменко Олега Михайловича визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора боржника.

Після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця Абраменко Олега Михайловича, 11.01.2013 АТ "Банк Фінанси та Кредит" звернулось до господарського суду Харківської області з заявою з грошовими вимогами до боржника, які виникли на підставі кредитного договору № 99-07-И/07 від 19.02.2007, та станом на момент подання відповідної заяви заборгованість боржника перед банком становила 5960682,76грн., та включала:

-161929,33 дол. США або 1294301,13грн. - загальна сума боргу по тілу кредиту;

- 84816,57 дол. США 57 або 667938,84грн. - загальна сума боргу по відсоткам;

- 63331,27грн. - заборгованість по нарахованій щомісячній комісії;

- 3935111,52грн. - загальна сума заборгованості по пені.

Ліквідатором було включено до реєстру вимог кредиторів вимоги заставних кредиторів АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в сумі 1962239,97грн. основного боргу та 3998442,79грн. неустойки, ПАТ "ОТП Банк" в сумі 2196522,83грн. основного боргу та 5953879,01грн. та ПАТ "Укрсоцбанк" в сумі 3595468,88грн. основного боргу та 216274,04грн. неустойки.

В подальшому, ліквідатором боржника було здійснено інвентаризацію майна банкрута, за результатами якої виявлено 910775,00грн., які знаходилися на депозитному рахунку нотаріуса від реалізації заставного майна банкрута в іншій справі та не використані у тій справі у зв`язку з її припиненням.

17.09.2013 ліквідатором боржника подано до господарського суду Харківської області заяву про розподіл коштів, отриманих від реалізації заставного майна (вх. № 33983).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.12.2013 задоволено заяву ліквідатора про розподіл коштів, визначено наступний порядок використання коштів, які знаходяться на депозитному рахунку приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М: 91077,00грн. оплата послуг приватного нотаріуса Гуревічова О.М. (вартість послуг за вчинення нотаріальних дій щодо прийняття в депозит нотаріуса суму в розмірі 910775,00грн.), 22856,00грн. - винагорода ліквідатора, 256901,87грн. часткове задоволення вимог заставодержателя ПАТ "ОТП Банк", 356188,37грн. - часткове задоволення вимог заставодержателя АКБ "Укрсоцбанк", 183751,76грн. - часткове задоволення вимог заставодержателя АТ "Банк "Фінанси та Кредит".

Вказані грошові кошти були перераховані приватним нотаріусом, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що ліквідатори боржника змінювались у даній справі неодноразово, та на даний час ліквідатором фізичної особи - підприємця Абраменка Олега Михайловича є арбітражний керуючий Гусар Іван Олексійович.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2024 ухвалено подальший розгляд у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця Абраменка О.М. здійснювати за правилами Кодексу України з процедур банкрутства, до якої застосовується судова процедура погашення боргів боржника.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.10.2024 задоволено клопотання арбітражного керуючого Гусара І.О. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури погашення боргів ФОП Абраменко О.М. (вх. №19104); затверджено звіт керуючого реалізацією (ліквідатора) ФОП Абраменко О.М. арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією та понесених витрат у справі №5023/3611/12 за період 21.10.2021 по 05.07.2024 на загальну суму 252140,90грн. та витрати - 10679,40грн.

26.12.2024 кредитором - АТ "Банк "Фінанси та Кредит" подано до господарського суду Харківської області заяву про заміну кредитора (вх.№32504), в якій останній просив суд замінити у справі 5023/3611/12 кредитора АТ "Банк "Фінанси та кредит" на його правонаступника ТОВ "ФК Гефест" (т.18 а.с.1-8).

13.01.2025 ТОВ "ФК Гефест" подано до господарського суду Харківської області заяву (вх.№848), в якій останній просив суд замінити кредитора ТОВ "ФК Гефест" на його правонаступника ТОВ "Група Фенікс", а також просив при вирішенні питання про стягнення грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією та понесених витрат за період 21.10.2021 по 05.07.2024, врахувати, що починаючи з 14.07.2021 ТОВ "ФК Гефест" не був кредитором по відношенню до ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для їх стягнення з ТОВ "ФК Гефест" (т.18 а.с.9-15).

28.01.2025 керуючим реалізацією майна боржника арбітражним керуючим Гусар І.О. подано до господарського суду Харківської області заяву про заміну кредитора (вх.№2324), в якій просив суд замінити кредитора АТ "Банк "Фінанси та Кредит" його правонаступником - ТОВ "ОПТ МІНУСІС ТРЕЙД 177" у справі №5023/3611/12 про неплатоспроможність ФОП Абраменко О.М. (т.18 а.с.23-25).

14.02.2025 керуючим реалізацією майна боржника арбітражним керуючим Гусар І.О. подано до господарського суду Харківської області заяву про уточнення до заяви про заміну кредитора, в якій просив суд замінити кредитора АТ "Банк "Фінанси та Кредит" його правонаступником - ТОВ "ОПТ МІНУСІС ТРЕЙД 177" у справі №5023/3611/12 про неплатоспроможність ФОП Абраменко О.М., в розмірі 1609996,10грн. (т.18 а.с.75-81).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2025 у даній справі відмовлено в задоволенні заяви АТ "Банк Фінанси та Кредит" (вх.№32504 від 26.12.2024) та ТОВ "ФК Гефест" (вх. №848 від 13.01.2025) про заміну кредитора, з підстав викладених вище (т.18 а.с.131-139).

Судова колегія зазначає, що ухвала господарського суду від 10.04.2025 в частині відмови в задоволенні заяви ТОВ "ФК Гефест" про заміну кредитора (вх. №848 від 13.01.2025) не оскаржена учасниками провадження у справі про банкрутство, а отже, не є предметом розгляду в даному апеляційному провадженні, тому суд апеляційної інстанції переглядає відповідне судове рішення в частині відмови в задоволенні в задоволенні заяви АТ "Банк Фінанси та Кредит" про заміну кредитора на його правонаступника ТОВ "ФК Гефест" (вх.№32504 від 26.12.2024) в межах доводів та вимог апеляційної скарги згідно приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Стаття 43 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

За приписами статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

За правовою позицією Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у справі № 50/311-б, існує суттєва відмінність між регулюванням правонаступництва у справі про банкрутство, передбаченого нормами Закону про банкрутство (Кодексу України з процедур банкрутства) і процесуальним правонаступництвом у позовному провадженні, передбаченим ГПК України.

Процедура банкрутства поєднує в собі як розгляд процедурних питань, пов`язаних саме із здійсненням провадження у справі про банкрутство, так і вирішення спорів, стороною в яких є боржник, які розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі №918/335/17 зробила висновок про те, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи.

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України.

Питання заміни кредитора правонаступником врегульовано нормами спеціального законодавства (стаття 21 Закону про банкрутство, стаття 43 Кодексу України з процедур банкрутства), а отже, належить до першої групи питань.

Щодо спорів, які згідно статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства розглядаються за правилами позовного провадження в межах справи про банкрутство мають застосовуватися загальні положення щодо правонаступництва, передбачені ГПК України. Зокрема статтею 52 цього Кодексу. Для заміни кредитора у справі про банкрутство, вимоги якого включено до реєстру кредиторських вимог, правонаступником, мають застосовуватися спеціальні норми законодавства про банкрутство (стаття 21 Закону про банкрутство, стаття 43 Кодексу України з процедур банкрутства).

Отже, в залежності від цього мають застосовуватися стаття 8 Закону про банкрутство, частина 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства. А для спорів, які вирішуються в межах справи про банкрутство відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства - статті 255, 287 ГПК України.

У постанові від 30.06.2020 у справі №264/5957/17 Велика Палата Верховного Суду здійснила висновок, що для постановлення ухвали про заміну учасника справи необхідно встановити факт існування у особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, в кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Процесуальне правонаступництво відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Процесуальне правонаступництво фактично слідує за матеріальним.

Як було зазначено, після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця Абраменко Олега Михайловича, 11.01.2013 Публічне акціонерне товариство "Банк Фінанси та Кредит" звернулось до господарського суду Харківської області з заявою з грошовими вимогами до боржника, які виникли на підставі кредитного договору № 99-07-И/07 від 19.02.2007, та станом на момент подання відповідної заяви заборгованість боржника перед банком становила 5 960 682,76грн., та включала:

-161929,33 дол. США або 1294301,13грн. - загальна сума боргу по тілу кредита;

- 84816,57 дол. США 57 або 667938,84грн. - загальна сума боргу по відсоткам;

- 63331,27грн. - заборгованість по нарахованій щомісячній комісії;

- 3935111,52грн.. - загальна сума заборгованості по пені.

Ліквідатором було включено до реєстру вимог кредиторів вимоги заставних кредиторів АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в сумі 1962239,97 грн. основного боргу та 3998442,79грн. неустойки, ПАТ "ОТП Банк" в сумі 2196522,83грн. основного боргу та 5953879,01грн. та ПАТ "Укрсоцбанк" в сумі 3595468,88грн. основного боргу та 216274,04 грн. неустойки.

Матеріалами справи підтверджується, що 23.08.2019 між Публічним акціонерним товариством "Банк Фінанси та Кредит" (надалі- банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гефест" (надалі - новий кредитор), керуючись статями 6, 512, 627 Цивільного кодексу України та Законом України "По систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідно результатам відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2019-07-10000057-b (т.18 а.с.35), було укладено договір про відступлення права вимоги (надалі договір т.18 а.с.3-4).

Згідно з пунктом 1 цього договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та поручителів зазначених у додатках №№1-2 до цього Договору, надалі за текстом - боржником, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржника або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами поруки з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у додатках №№1-2 до цього договору, надалі за текстом - основні договори, надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку визначених цим Договором.

Відповідно до пункту 2 цього договору, за цим договором новий кредитор в день укладання цього договору набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, вказаних у додатку №1 до цього договору та сплати штрафних санкцій у розмірах, передбачених основними договорами. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надані банку відповідно до умов основних договорів.

Згідно з пунктом 2.1. сторони погодили, що реєстр прав вимог за формою встановленою у додатку №1, до даного договору передається банком новому кредитору протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту укладення цього договору та містить актуальну інформацію станом на дату укладення цього договору.

Новий кредитор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, придбаних від банку за цим договором (пункт 2.2 договору).

Відповідно д пункту 4 договору за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплатив банку грошові кошти в сумі 3914540,78грн. (не оподатковується ПДВ), надалі за текстом - ціна договору. Ціна договору сплачена новим кредитором банку у повному обсязі до моменту укладення цього договору, на підставі протоколу електронного аукціону № UA-EA-2019-07-10-000057-b від 01.08.2019, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Пунктом 14 договору визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відбитками печаток сторін (у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки).

Згідно даних реєстру кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами, який є додатком № 1 до договору б/н від 23.08.2019 про відступлення прав вимоги, до ТОВ ФК Гефест (новий кредитор) перейшло право вимоги, в т.ч.: до ОСОБА_1 за кредитним договором №99-07-И/09 від 19.02.2007, заборгованість по якому складає 97466 914,81грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3968514,44грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 5075890,98грн., заборгованість за штрафами та пенями - 88227336,21грн., комісія - 195173,18грн. (т.18 а.с.5).

Колегія суддів зазначає, що вирішення питання про заміну сторони в зобов`язанні здійснюється судом з урахуванням положень статей 74-79, 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони зобов`язання (учасника справи) до іншої особи на підставі правочину.

Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за договором, є належно оформлений та підписаний договір про відступлення права вимоги, за умови, що він містить дані щодо права вимоги, яке набувається за договором, а також можливо встановити момент набуття права вимоги.

У статті 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2 383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У постанові Верховного Суду від 09.01.2019 у справі №759/2328/16-ц Суд вказав, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 Цивільного кодексу України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою "текстуальної" недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах "нікчемний", "є недійсним".

Тлумачення статей 215 та 216 Цивільного кодексу України свідчить, що учасники цивільних відносин не можуть на рівні того чи іншого договору здійснювати його кваліфікацію як недійсного (нікчемного чи оспорюваного), визначати правові наслідки нікчемності правочину. За домовленістю сторін можуть змінюватися тільки правові наслідки оспорюваного правочину.

Судова колегія зауважує, що станом на момент апеляційного оскарження жодним учасником провадження у справі про банкрутство не було оскаржено договір про відступлення права вимоги від 23.08.2019 укладений між Публічним акціонерним товариством "Банк Фінанси та Кредит" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гефест".

Частиною першою статті 510 Цивільного кодексу України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.

Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора.

Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 465/646/11.

За частиною 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Такі висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 16.03.2021 у справі №906/1174/18.

Згідно з частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 519 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

У постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №6-459цс17 зроблено правовий висновок про те, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно норм чинного законодавства, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Судова колегія зауважує, що правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №6-459цс17 є актуальною, що підтверджено ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/33403/17 від 22.04.2021.

В контексті наведеного, колегія суддів також враховує, що Верховний Суд у постановах від 12.04.2023 у справі № 925/436/22, від 12.08.2021 у справі №910/4288/20 неодноразово зазначав про існування універсального та сингулярного правонаступництва.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №264/5957/17).

Враховуючи той факт, що матеріалами справи підтверджується належне виконання в повному обсязі сторонами своїх зобов`язань за договором про відступлення прав вимоги від 23.08.2019, вказаний договір є дійсними, в судовому порядку оскаржений не був, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" про заміну кредитора на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Гефест" (вх.№32504 від 26.12.2024) у справі №5023/3611/12 про банкрутство Фізичної особи-підприємця Абраменко Олега Михайловича.

Окрім викладеного, судова колегія зазначає, що у постанові від 26.07.2023 у справі №910/12257/13 Верховний Суд звернув увагу, що питання правонаступництва у справі про банкрутство врегульовано статтею 43 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Порядок розгляду заяви та вирішення судом про процесуальне правонаступництво визначений Господарським процесуальним кодексом України.

Поряд з цим, існує відмінність між регулюванням правонаступництва у справі про банкрутство, передбаченого нормами Кодексу України з процедур банкрутства, і процесуальним правонаступництвом у позовному провадженні, передбаченим Господарським процесуальним кодексом України.

У постанові від 03.10.2023 у справі №908/2609/17 Верховний Суд також зазначив, що правонаступником кредитора, до якого перейшли усі права та обов`язки, вважається особа з моменту прийняття ухвали судом про здійснення заміни кредитора на його правонаступника.

Враховуючи наведені висновки щодо порядку заміни кредитора правонаступником у справі про банкрутство, вбачається, що така заміна повинна відбуватися на підставі статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства, а не статті 52 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, процесуальний закон, у такому випадку, передбачає певну стадійність, яка полягає у тому, що заміна кредитора правонаступником має передувати набуття його попередником (первісним кредитором) статусу учасника у справі про банкрутство, а саме - конкурсного кредитора, що формалізується відповідним судовим рішенням господарського суду (ухвалою).

З наведеного випливає, що з моменту набрання чинності даної постанови Східного апеляційного господарського суду (тобто, з 21.05.2025) Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК Гефест", як особа, яка набула статусу кредитора у справі №5023/3611/12 про банкрутство фізичної особи-підприємця Абраменко Олега Михайловича, має право повторно звернутись до господарського суду Харківської області з відповідною заявою про заміну кредитора на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Група Фенікс".

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 31 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських судів про якість судових рішень, щоб мати ознаки високої якості, судове рішення повинно сприйматися сторонами по справі та суспільством у цілому як результат правильного застосування юридичних норм, справедливого судового процесу та належної оцінці фактів, а також як таке, що може бути ефективно виконаним. Лише в цьому випадку сторони будуть упевнені, що їхню справу розглянуто й вирішено належним чином, а громадськість сприйме ухвалене рішення як фактор відновлення суспільної злагоди.

Пунктом 38 Висновку визначено, що при викладені мотивів прийняття рішення слід відповісти на аргументи сторін, тобто окремий пункт вимог та аргументи захисту. Це є важливою гарантією, яка дає можливість сторонам переконатись в тому, що їхні доводи були вивчені, а отже, суддя взяв їх до уваги.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що господарським судом першої інстанції при розгляді даної справи та постановленні оскаржуваної ухвали не було прийнято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть даного спору, свідчить про не з`ясування судом всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами процесуального законодавства рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" підлягає частковому задоволенню, з урахуванням меж перегляду встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду Харківської області від 10.04.2025 у справі №5023/3611/12 підлягає частковому скасуванню в частині відмови в задоволенні заяви АТ "Банк Фінанси та Кредит" про заміну кредитора із прийняттям в цій частині нового рішення, про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" про заміну кредитора (вх.№32504 від 26.12.2024). В іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 10.04.2025 у справі №5023/3611/12 залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 3 ч. 1 ст. 277, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 10.04.2025 у справі №5023/3611/12 скасувати в частині відмови в задоволенні заяви АТ "Банк Фінанси та Кредит" (вх.№32504 від 26.12.2024) про заміну кредитора.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" про заміну кредитора (вх.№32504 від 26.12.2024).

Замінити кредитора - Публічне акціонерне товариство "Банк Фінанси та Кредит" - на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Гефест" () у справі №5023/3611/12 про банкрутство Фізичної особи-підприємця Абраменко Олега Михайловича.

В іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 10.04.2025 у справі №5023/3611/12 залишити без змін.

Повна постанова складена 26.05.2025.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя П.В. Тихий