ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/107/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за первісним позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ) від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська обл., м. Вараш; Код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 05425046)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдинг Екосистем" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Сахарова Академіка, будинок 23, корпус Д, офіс 7, )

про стягнення 92 946 грн 72 коп.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдинг Екосистем" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Сахарова Академіка, будинок 23, корпус Д, офіс 7, )

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ) від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська обл., м. Вараш; Код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 05425046)

про стягнення 161 845 грн 50 коп.

у судове засідання з`явились:

- від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом": не з`явився;

- від Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдинг Екосистем" : Гуменюк Богдан Степанович (в режимі ВКЗ);

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2025 року до Господарського суду Рівненської області надійшов позов Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом") до ТОВ "Трейдинг Екосистем" про стягнення 92 946 грн 72 коп. неустойки (з яких: 61 132 грн 28 коп. - пеня, 31 814 грн 43 коп. - штраф) за Договором поставки № 53-122-01-24-14418 від 21.02.2024.

Обґрунтовуючи первісну позовну заяву, позивач посилається на порушення відповідачем строку поставки товару за Договором, що призвело до нарахування штрафних санкцій. У договорі визначено обов`язок відповідача поставити товар на суму 1 390 800 грн впродовж 150 днів з дати публікації договору на вебпорталі Уповноваженого органу (з 23.02.2024). Поставка продукції на суму 712 802,40 грн проведена вчасно, проте на суму 223 505,76 грн - із простроченням на 22 дні, на суму 238 162,44 грн - із затримкою на 91 день, на суму 156 530,40 грн - на 150 днів, а на суму 59 799,00 грн продукція взагалі не поставлена. За умовами договору, у разі порушення строків поставки постачальник зобов`язаний сплатити пеню 0,1% від вартості недопоставленої продукції за кожен день прострочки, а при затримці понад 30 діб - штраф 7%. Якщо продукція не відповідає вимогам за якістю чи комплектністю, Постачальник має сплатити штраф 20% від вартості неякісної продукції. Відтак позивач з урахуванням умов договору просить суд стягнути з відповідача неустойку.

10 лютого 2025 року господарським судом отримано витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдинг Екосистем" та встановлено, що адресою місцязнаходження відповідача є: 76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, місто Івано-Франківськ, вул. Сахарова Академіка, будинок 23, корпус Д, офіс 7.

Ухвалою від 11.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/107/25. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 04.03.2025. Визначено відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - 10 днів з дня вручення даної ухвали. Запропоновано сторонам подати заяви по суті спору та встановлено процесуальні строки для подання таких заяв.

26 лютого 2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про передачу справи № 918/107/25 за підсудністю до Господарського суду Івано-Франківської області.

27 лютого 2025 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС від представника відповідача надійшов зустрічний позов ТОВ "Трейдинг Екосистем" до АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" про стягнення 194 214 грн 60 коп.

Обґрунтовуючи зустрічну позовну заяву, ТОВ "Трейдинг Екосистем" посилається на порушення АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" строку оплати поставленого за Договором поставки № 53-122-01-24-14418 від 21.02.2024 товару. Зазначає, що 13.03.2024 було здійснено поставку товару на суму 194 214,60 грн (з ПДВ), що зафіксовано у видатковій накладній №1 та ТТН. Філія ВП «Рівненська АЕС» 25.03.2024 направила повідомлення про успішне проходження вхідного контролю продукції, поставленої 13.03.2024, та надіслала ярлик на придатну продукцію від 20.03.2024. Оплата повинна бути здійснена замовником шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника протягом 180 днів з моменту оформлення ярлика на придатну продукцію, за умови реєстрації належно оформленої податкової накладної в ЄРПН. Відповідно перебіг строку для оплати розпочався 21.03.2024 та завершився 16.09.2024. Однак, незважаючи на виконання умов договору, Енергоатом не здійснив оплату на суму 194 214,60 грн за отриману продукцію, що є порушенням з його боку. Відтак позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з відповідача основний борг.

Ухвалою від 04.03.2025 прийнято зустрічну позовну заяву. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Замінено судове засідання з розгляду справи № 918/107/25 по суті, призначене на 04.03.2025 підготовчим засіданням.

У судовому засіданні 04.03.2025 суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання ТОВ "Трейдинг Екосистем" про направлення справи за підсудністю, з підстав зазначених в ухвалі від 04.03.2025.

Ухвалою від 04.03.2025 відкладено підготовче засідання на 25.03.2025.

24 березня 2025 року від АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" надійшов відзив на зустрічний позов.

25 березня 2025 року від ТОВ "Трейдинг Екосистем" надійшли дві ідентичні заяви про зменшення розміру неустойки, заявленої первісним позивачем до стягнення.

Ухвалою від 25.03.2025 відкладено підготовче засідання на 15.04.2025.

27 березня 2025 року від ТОВ "Трейдинг Екосистем" надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов.

14 квітня 2025 року від представника ТОВ "Трейдинг Екосистем" надійшла заява про зменшення позовних вимог.

Ухвалою від 15.04.2025 заяву ТОВ "Трейдинг Екосистем" про зменшення розміру зустрічних позовних вимог прийнято. Зменшено розмір зустрічних позовних вимог та постановлено подальший розгляд справи здійснювати в межах позовних вимог про стягнення 161 845 грн 50 коп. основного боргу. Запропоновано АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" надати письмові пояснення по суті спору з урахуванням заяви позивача за зустрічним позовом про зменшення розміру позовних вимог у термін до 25.04.2025 (включно). Закрито підготовче провадження у справі № 918/107/25. Призначено справу № 918/107/25 до судового розгляду по суті на 01.05.2025. Постановлено провести судове засідання з розгляду справи по суті 01.05.2025 в режимі відеоконференції із представником АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" Деркачем Валерієм Вікторовичем та із представником ТОВ "Трейдинг Екосистем" Гуменюком Богданом Степановичем.

24 квітня 2025 року від АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" надійшли додаткові пояснення у справі.

01 травня 2025 року до Господарського суду Рівненської області надійшло повідомлення про замінування приміщення суду. Внаслідок цього у визначений для розгляду справи час судове засідання по справі № 918/107/25 не відбулося.

Ухвалою від 01.05.2025 повідомлено сторін, що судове засідання з розгляду справи № 918/107/25 по суті відбудеться 08.05.2025. Постановлено провести судове засідання з розгляду справи по суті в режимі відеоконференції із представником АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" Деркачем Валерієм Вікторовичем та із представником ТОВ "Трейдинг Екосистем" Гуменюком Богданом Степановичем з використанням їм власних технічних засобів.

У судовому засіданні 06.05.2025 оголошено перерву до 20.05.2025.

19 травня 2025 року від ТОВ "Трейдинг Екосистем" надійшли додаткові пояснення щодо зустрічного позову.

20 травня 2025 року судом встановлено, що позивач за первісним позовом не забезпечив явку уповноваженого представника у підготовче засідання. Про час, дату та місце проведення даного судового засідання повідомлений належним чином під звукозапис у судовому засіданні 06.05.2025.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивачів та відповідачів за первісним позовом/зустрічним позовом, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як встановлено судом, за результатами закупівлі UA-2023-12-15-019875-а між АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" (замовник) та ТОВ «Трейдинг Екосистем» (постачальник) було укладено договір поставки № 53-122-01-24-14418 від 21.02.2024, згідно з умовами якого ТОВ «Трейдинг Екосистем» взяло на себе зобов`язання поставити до філії «ВП «Рівненська АЕС» продукцію згідно специфікації № 1 (додаток № 1 до договору), а замовник в свою чергу зобов`язався оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені в специфікації № 1 (додаток № 1 до договору).

Предметом поставки по даному договору є продукція 03410000-7 (деревина), які передбачені специфікацією № 1 (додаток № 1 до даного Договору).

Пунктом 2.2 Договору поставки передбачено, що загальна сума договору (вартість продукції") становить 1 390 800,00 грн.

У відповідності до п. 2.5. Договору до ціни продукції включена вартість тари, упакування і маркування, страхування, доставка на склад філії «ВП «Рівненська АЕС» АТ "НАЕК "Енергоатом" та інші понесені постачальником витрати на умовах DDР, згідно "Інкотермс-2010".

Пунктом 3.1 Договору сторонами погоджено, що продукція поставляється в період по 30.11.2024. Строк поставки продукції по даному договору вказаний у специфікації № 1 та визначається кількістю календарних днів з дати оприлюднення даного договору на вебпорталі Уповноваженого органу згідно Закону України «Про публічні закупівлі».

В силу вимог п. 3.1. Договору місце поставки є м. Вараш, Рівненська обл., промзона філії «ВП «Рівненська АЕС» АТ "НАЕК "Енергоатом".

Згідно з п. 6.1. Договору оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 180 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НЛЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії» за умови реєстрації Постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в СРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Про дату оформлення ярлика на придатну продукцію Замовник письмово повідомляє Постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика. (п. 6.2. Договору).

Відповідно до п. 6.3. Договору сторонами погоджено, що у разі, якщо постачальник не здійснить реєстрацію належним чином оформленої податкової накладної в ЄРПН у встановлений законодавством термін та це призведе до втрати у Замовника права на нарахування сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту, Замовник в односторонньому порядку зменшує вартість поставленої продукції за договором на суму ПДВ, яка не була підтверджена податковою накладною відповідно до вимог ПКУ, та проводить розрахунок протягом 45 календарних днів з моменту втрати права на такий податковий кредит.

Постачальник зобов`язаний скласти належним чином оформлену податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) протягом терміну, встановленого п. 201.10 ПКУ.(п. 6.4. Договору).

У розділі 9 сторони обумовили між собою відповідальність у випадку порушення зобов`язань за Договором.

Згідно з п. 12.1. Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками (для контрагентів які застосовують печатку). Строк дії даного договору - по 31.12.2024, а в частині виконання гарантійних зобов`язань Постачальника, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що Договір є укладеним, підписаний уповноваженими сторонами та скріплений відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Специфікацією № 1 до Договору, сторонами погоджено, що продукція на загальну суму 1 390 800 грн 00 коп. поставляється протягом 150 календарних днів з дати оприлюднення даного договору.

Згідно інформації розмішеній на вебпорталі Уповноваженого органу договір було опубліковано 23.02.2024 відповідно перебіг строку поставки тривав до 22.07.2024 включно.

Пунктом 8.4 Договору передбачено, що датою поставки продукції вважається дата підписання видаткової накладної або накладної Вантажоодержувачем.

Як встановлено судом, в період із 13.03.2024 до 20.12.2024 ТОВ "Трейдинг Екосистем" поставило для Філії "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" товар на загальну суму 1 091 803 грн 20 коп. з ПДВ.

Так, відповідно до видаткової накладної № 1 від 13.03.2024 ТОВ "Трейдинг Екосистем" поставило для Філії "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" товар на загальну суму 194 214 грн 60 коп. (з ПДВ).

Відповідно до видаткової накладної № 2 від 12.04.2024 ТОВ "Трейдинг Екосистем" поставило для Філії "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" товар на загальну суму 239 197 грн 80 коп. (з ПДВ).

01 липня 2024 року ТОВ "Трейдинг Екосистем" поставило для Філії "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" товар на загальну суму 279 390 грн 00 коп. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною № 1.

14 серпня 2024 року постачальник поставив замовнику товар на загальну суму 223 505 грн 76 коп, що підтверджується видатковою накладною №4.

22 жовтня 2024 року постачальник поставив замовнику товар на загальну суму 238 162 грн 44 коп. що підтверджується видатковою накладною № 5.

20 грудня 2024 року постачальник поставив замовнику товар на загальну суму 156 530 грн 40 коп, що підтверджується видатковою накладною № 1.

При цьому, оскільки строк поставки тривав до 22.07.2024 включно, то поставка продукції на загальну суму 712 802,40 грн постачальником є такою, що здійснена в межах строків передбачених договором.

Разом з тим:

- за видатковою накладною № 4 від 14.08.2024 на суму 223 505,76 грн поставку здійснено 14.08.2024, з простроченням на 22 дні,

- за видатковою накладною № 5 від 22.10.2024 на суму 238 162,44 поставку здійснено 22.10.2024, з простроченням на 91 день;

- за видатковою накладною № 1 від 20.12.2024 на суму 156 530,40 грн поставку здійснено 20.12.2024 з простроченням на 150 днів.

Окрім того, в порушення п. 2.2 Договору та специфікацією № 1 (додаток № 1 до даного Договору) ТОВ "Трейдинг Екосистем" поставку продукції на загальну суму 59 799,00 грн взагалі не здійснено.

Замовником було направлено на електронну адресу ТОВ «Трейдинг Екосистем» претензії від 09.09.2024 за № 22-16744/001-юр та від 15.01.2025 за № 22-896/001-юр із вимогами про поставку товару на суму 454 491 грн 84 коп. та на суму 59 799,00 грн відповідно. Проте, вказані претензії постачальником залишені без відповіді. У даних претензіях Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" попереджувала ТОВ "Трейдинг Екосистем" про те, що за прострочення виконання зобов`язання нараховуватиме неустойку.

Як вбачається, за первісним позовом АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" просить суд стягнути з ТОВ "Трейдинг Екосистем" про стягнення 92 946 грн 72 коп. неустойки (з яких: 61 132 грн 28 коп. - пеня, 31 814 грн 43 коп. - штраф) за Договором поставки № 53-122-01-24-14418 від 21.02.2024.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного правочину, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За змістом ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі укладеного між сторонами договору у відповідача за зустрічним позовом виник обов`язок здійснити поставку товару у обумовлений строк у кількості визначеній специфікацією, а у позивача за зустрічним позовом - прийняти та оплатити такий товар на умовах викладених у договорі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу приписів статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Ст. 549 Цивільного кодексу України конкретизує визначення таких штрафних санкцій, а саме за частиною 2 штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а за частиною 3, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За результатами дослідження наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що постачальник поставив для Покупця передбачений Договором товар із простроченням поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Як вбачається із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка має подвійну правову природу - є одночасно способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі, у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Водночас ч. 6 ст. 231 ГК України передбачено можливість встановлення санкції за порушення грошових зобов`язань у відсотках до облікової ставки НБУ як одиниці вимірювання такої санкції. Однак саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони мають право і не встановлювати жодних санкцій за порушення строків розрахунку.

З аналізу чинних норм законодавства вбачається, що неустойка може бути договірною та позадоговірною (законною). Умову про договірну неустойку має бути зазначено в договорі (ч. 1 ст. 547 ЦКУ). Недотримання письмової форми зазначення в договорі умови про сплату неустойки робить його нікчемним (ч. 2 ст. 547 ЦКУ).

Стосовно позадоговірної неустойки відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначено розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір (подібний висновок міститься у пункті 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18; п. 37 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.01.2024 у справі № 914/2994/22).

Отже, якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначали її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.

Судом встановлено, що сторони на підставі вільного волевиявлення та свободи договору узгодили між собою та зафіксували у Договорі відповідальність у вигляді пені та штрафу, а також визначили їх розмір.

Так, пунктом 9.1 Договору передбачено обов`язок Постачальника у випадку порушення строків поставки, сплатити Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочки, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб, постачальник додатково сплачує Замовнику штраф в розмірі 7% вказаної вартості.

У випадку порушення постачальником взятих на себе зобов`язань по поставці продукції відносно якості та/або комплектності Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісної (некомплектної) продукції.

Оскільки сторони, укладаючи Договір, погодили відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань по поставці товару у вигляді неустойки то вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача пені та штрафу є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з розрахунками позивача за первісним позовом ТОВ "Трейдинг Екосистем" повинно сплатити пеню за порушення строку поставки продукції по Договору в сумі 61 132 грн 28 коп. Розрахунок пені:

- пеня з 23.07.2024 по 13.08.2024 на суму 223 505 грн 76 коп. (прострочення 22 дні) - 4 917 грн 13 коп;

- пеня з 23.07.2024 по 21.10.2024 на суму 238 162 грн 44 коп (прострочення 91 день) - 21 672 грн 78 коп;

- пеня з 23.07.2024 по 19.12.2024 на суму156 530 грн 40 коп. (прострочення 150 днів) - 23 479 грн 56 коп;

- пеня з 23.07.2024 до 23.01.2025 на суму 59 799 грн (прострочення 185 днів) - 11 062 грн 82 коп.

Судом перевірено розрахунки пені долучені позивачем до матеріалів справи за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE, та встановлено, що останні є арифметично вірними, а обґрунтований розмір стягнення з відповідача пені становить 61 132 грн 28 коп.

Згідно з розрахунками позивача за первісним позовом ТОВ "Трейдинг Екосистем" повинно сплатити штраф за порушення строку поставки продукції по Договору понад 30 днів - 7 % вартості товару.

Судом перевірено розрахунки штрафу долучені позивачем до матеріалів справи за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE, та встановлено, що останні є арифметично вірними, а обґрунтований розмір стягнення з відповідача штрафу становить 31 814 грн 43 коп.

З урахуванням викладеного у сукупності, первісні позовні вимоги підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є обґрунтованим на загальну суму 92 946 грн 72 коп.

Розглянувши вимогу відповідача за первісним позовом від 25.03.2025 про зменшення розміру штрафних санкцій, суд враховує наступне.

ТОВ "Трейдинг Екосистем" в обґрунтування необхідності зменшення неустойки вказує, що вартість недопоставленої продукції складає 59 799,00 грн. а розмір пені та штрафних санкцій - 92 946,72 грн., тобто розмір пені і штрафу перевищує суму недопоставленої продукції. Крім того як випливає із видаткової накладної від 13.03.2024 ТОВ "Трейдинг Екосистем" поставило замовнику дошку обрізну хвойних порід 40 мм. кількістю 1,8 м3, дошку обрізну хвойних порід 50 мм. кількістю 6 м3, дошку обрізну вільха 50 мм. кількістю 7,29 м3, дошку необрізну хвойних порід 40 мм. кількістю 9 м3, дошку необрізну хвойних порід 50 мм. кількістю 2,0 м3. Всього поставлено товару на суму 194 214,60 грн. в т.ч. ПДВ 32 369,10 грн. Філія ВП «Рівненська АЕС» направила на адресу постачальника повідомлення від 25.03.2024 №22-5661/041 про те, що поставлена продукція згідно видаткової накладної від 13.03.2024 №1 пройшла вхідний контроль, оформлено ярлик на придатну продукцію, котрий надіслано для постачальника. Оскільки АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" так і не оплатило отриману продукцію на суму 194 214,60 грн., - відповідач за зустрічним позовом просить зменшити розмір штрафних санкції (пені та штрафу).

Згідно з частиною 1 статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Схоже правило міститься в частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного ступеню прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків (аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16 та 27.02.2019 у справі № 910/9765/18).

У постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі № 916/2154/19 зазначено, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

У постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19 також зазначено, що реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 ЦК України та статтею 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

При цьому, суд також враховує, що у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі № 916/2154/19 зазначено, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

В питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватись з положенням статті 233 ГК України і частині третій статті 551 ЦК України, а також досліджуватись та оцінюватись судом в порядку статей 86, 210, 237 ГПК України.

Такий підхід є усталеним в судовій практиці, зокрема Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (постанови від 11.07.2023 у справі № 914/3231/16, від 10.08.2023 у справі № 910/8725/22, від 26.09.2023 у справі № 910/22026/21, від 02.11.2023 у справі № 910/13000/22, від 07.11.2023 у справі № 924/215/23, від 09.11.2023 у справі № 902/919/22).

Суд зазначає, що індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.

Проаналізувавши матеріали справи в контексті наявності підстав для зменшення розміру неустойки, суд дійшов висновку, що твердження відповідача за зустрічним позовом є безпідставними. Так, ТОВ "Трейдинг Екосистем" обґрунтовуючи вимогу про зменшення неустойки, фактично визнає лише одне порушення - непоставку товару на суму 59 799,00 грн. Водночас не враховує, що інші поставки були здійснені з істотним простроченням: на 22, 91 та 150 днів відповідно. Саме прострочення поставки, а не лише її відсутність, є серед іншого підставою для нарахування неустойки згідно з умовами договору та чинним законодавством. Тому такі доводи відповідача є односторонніми, і не можуть слугувати підставою для зменшення штрафних санкцій. Відповідач отримував претензії (від 09.09.2024 та 15.01.2025) із вимогами усунути порушення та попередженням про нарахування неустойки, проте не вжив жодних заходів для належного виконання договору. Крім того, суд враховує, що дійсно АТ "НАЕК "Енергоатом" не оплатило продукцію на суму 194 214,60 грн, проте ці правовідносини виникли значно пізніше, ніж порушення умов поставки з боку ТОВ "Трейдинг Екосистем", і не впливали на їх виконання з боку відповідача за первісним позовом. Відповідач не довів існування обставин, що об`єктивно ускладнили поставку продукції. За таких умов зменшення неустойки було б безпідставним і суперечило б принципу справедливості та договірній дисципліні.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач за первісним позовом посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач своїх заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом із наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, враховуючи, що позовні вимоги є обґрунтованими, суд дійшов висновку задоволення первісних позовних вимог на суму 92 946 грн 72 коп.

При цьому, як встановлено судом, відповідач за зустрічним позовом, отримавши товар від ТОВ "Трейдинг Екосистем" без зауважень, не здійснив розрахунок у розмірі та обсязі, обумовленому Договором.

Перевезення товару здійснювалося згідно з ТТН від 13.03.2024 № РН-0000032, видаткова накладна № 1 від 13.03.2024 на загальну суму 194 214 грн 60 коп з ПДВ, (161 845 грн 50 коп. без ПДВ).

Ярлик на придатну продукцію № 1-333-161-04,03 складено 20.03.2024. АТ "НАЕК "Енергоатом" повідомило про оформлення ярлика на придатну продукцію листом № 22-5616/041 від 25.03.2024.

АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" заперечує проти задоволення зустрічного позову. Вважає, що оскільки в порушення п. 6.1. Договору не відбулося успішної реєстрації постачальником податкової накладної в ЄРПН до видаткової накладної № 1 від 13.03.2024, - відтак строк виконання зобов`язань не настав. Право на стягнення грошових коштів може виникнути лише після надання замовнику електронної податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому законодавством порядку в електронній формі. Філія «ВП «Рівненська АЕС» наголошує, що враховуючи відсутність факту виконання умов договору поставки з боку ТОВ «Трейдинг Екосистем», а саме пункту 6.1, згідно якого сторони погодили, що оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 180 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії» за умови реєстрації Постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН, - отже, право Позивача за зустрічним позовом на стягнення грошових коштів, за продукцію поставлену по видатковій накладній № 1 від 13.03.2024 в рамках договору може виникнути лише після надання Замовнику електронної податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому законодавством порядку в електронній формі.

Пунктом 6.4. Договору поставки №53-122-01-24-14418 від 21.02.2024 передбачено, що постачальник зобов`язаний скласти належним чином оформлену податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) протягом терміну, встановленого п. 201.10 ПКУ.

Пункт 201.10. ПК України передбачає, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені.

Тобто оскільки податкова накладна №1 складена 13.03.2024 то її реєстрація в ЄРПН повинна була бути здійснена до 31.03.2024.

Як встановлено судом, ТОВ "Трейдинг Екосистем" було складено та подано на реєстрацію податкову накладну від 13.03.2024 №1 на суму 194 214,60 грн. в т.ч. ПДВ 32 369,10 грн. Однак реєстрацію даної податкової накладної було зупинено Головним управлінням ДПС в м. Києві.

У відповідності до вимог ПК України 23.05.2024 ТОВ "Трейдинг Екосистем" подано до ГУ ДПС в м. Києві пояснення для розблокування податкової накладної. Однак згідно з рішенням ГУ ДПС в м. Києві про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29.05.2024 №11132596/43614929 - відмовлено в реєстрації податкової накладної від 13.03.2024 №1 на суму 194 214,60 грн. в т.ч. ПДВ 32 369,10 грн.

Не погоджуючись із рішенням ГУ ДПС в м. Києві від 29.05.2024 №11132596/43614929 ТОВ "Трейдинг Екосистем" оскаржило його до ДПС України. Однак згідно з рішенням ДПС України від 19.06.2024 відмовлено в задоволенні скарги.

Не погоджуючись із рішенням ГУ ДПС в м. Києві від 29.05.2024 №11132596/43614929 ми 17.09.2024 ТОВ "Трейдинг Екосистем" оскаржило його до Київського окружного адміністративного суду.

Так, ТОВ "Трейдинг Екосистем" звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 29.05.2024 №11132596/43614929, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 06.02.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №320/3636/25 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125008010). Постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

В той же час, як встановлено судом, станом на 20.05.2025 рішення у справі №320/3636/25 не ухвалено.

Тобто ТОВ "Трейдинг Екосистем" у відповідності до вимог ПК України склало та подало на реєстрацію податкової накладної від 13.03.2024 №1 на суму 194 214,60 грн. в т.ч. ПДВ 32 369,10 грн. Проте податкова накладна не пройшла реєстрацію, така реєстрація зупинена податковим органом.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Зі змісту ст.ст. 3, 173 ГК України вбачається, що зобов`язанням (господарським зобов`язанням) є обов`язки сторін вчинити дії, які спрямовані на досягнення мети договору, тобто зобов`язанням виконавця є обов`язок виконати роботи (надати послуги), а зобов`язанням замовника - обов`язок оплатити вартість цих робіт (послуг). Штрафні санкції, відповідно до ст.ст. 173, 230 ГК України, можуть нараховуватись лише за неналежне виконання саме основних зобов`язань.

Суд зазначає, що виходячи з положень статей 173, 174 Господарського кодексу України, не здійснення реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку не є порушенням з боку Продавця правил здійснення господарської діяльності - невиконанням господарського зобов`язання, оскільки обов`язок зі складання та реєстрації податкових декларацій виникає у Продавця саме на підставі податкового законодавства.

Водночас зазначення сторонами у договорі про обов`язок ТОВ "Трейдинг Екосистем" здійснити реєстрацію податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку не має наслідком зміни характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські.

Таким чином, невиконання або неналежне виконання таких умов договору (здійснення реєстрації податкової накладної тощо) не є правопорушенням у сфері господарювання, що відповідно до вимог статті 218, частини 1 статті 230 Господарського кодексу України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в постановах від 12.03.2018 у справі № 918/216/17, від 13.04.2018 у справі № 902/380/17, від 02.05.18 у справі № 908/3565/16.

Крім цього, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 05.06.2016 у справі №908/1568/18, в якій Велика Палата прийшла до висновку, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем.

Тобто, оскільки реєстрація податкової накладної №1 від 13.03.2024 в ЄРПН не здійснена через її блокування ГУ ДПС в м. Києві, то у АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" виникло право зменшити вартість поставленої продукції за договором на суму ПДВ в розмірі 32 369,10 грн.

Суд підкреслює, що обов`язок реєстрації податкової накладної - не господарське зобов`язання, а публічно-правовий обов`язок постачальника перед державою. Нереєстрація не є порушенням умов ведення господарської діяльності у значенні ст. 173 ГК України. Відсутність реєстрації не звільняє від оплати продукції, але може впливати на обсяг платежу.

Якщо податкова накладна не зареєстрована - у замовника немає права на податковий кредит, а отже, постачальник не може вимагати оплату з ПДВ.

Таким чином відповідач за зустрічним позовом зобов`язаний оплатити постачальнику поставлену продукцію на суму 161 845,5 грн. (194 214,60 за мінусом розмірі ПДВ 32 369,10).

Умови договору поставки №53-122-01- 24-14418 від 21.02.2024 не звільняють АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" від обов`язку взагалі не платити за поставлену продукцію при не реєстрації Постачальником в ЄРПН податкової накладної. Умови договору зобов`язують відповідача за зустрічним позовом оплати вартість поставленої продукції при незареєстрованій в ЄРПН податковій накладній в сумі зменшеній на розмір незареєстрованого ПДВ.

Оплата є зустрічним обов`язком покупця, що виникає з моменту поставки продукції, незалежно від податкового статусу постачання.

Право на податковий кредит не є умовою для виникнення обов`язку оплатити товар - це лише податковий наслідок для покупця. Якщо ПН не зареєстрована, покупець має сплатити ціну без ПДВ, але зобов`язання з оплати залишається.

З урахуванням викладеного у сукупності, оскільки ярлик на придатну продукцію №1-333-161-04.03 складено 20.03.2024 то у відповідності до вимог п. 6.1. Договору перебіг 180 денного строку оплати розпочався з 21.03.2024 та закінчився 16 вересня 2024 року.

Однак в порушення вимог п. 6.1. Договору поставки №53-122-01-24-14418 відповідач за зустрічним позовом так і не оплатив отриману продукцію. Таким чином борг АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" перед ТОВ "Трейдинг Екосистем" складає 161 845,5 грн.

Правовідносини сторін щодо суми 32 369,10 грн (ПДВ) матимуть подальший розвиток після вирішення податкових аспектів (зокрема реєстрації податкової накладної), однак наразі невирішення питання про успішну реєстрацію податкової накладної не впливає на вже сформований обов`язок покупця АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" перед ТОВ "Трейдинг Екосистем" щодо сплати вартості поставленого товару.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач за зустрічним позовом посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач своїх заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом із наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, враховуючи, що позовні вимоги є обґрунтованими, суд дійшов висновку задоволення первісних позовних вимог на суму 161 845 грн 50 коп.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч.ч. 8, 11 ст. 238 ГПК України при розгляді первісного і зустрічного позовів та при розгляді позову третьої особи з самостійними вимогами у рішенні вказуються результати розгляду кожного з позовів. У разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

За результатами з`ясування обставин первісного та зустрічного позовів, суд дійшов висновку про задоволення їх обох.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що первісний позов визнано обґрунтованим, судові витрати у розмірі 3 028 грн 00 коп. (оплачені АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" згідно з платіжною інструкцією № 1013 від 31.01.2025) покладаються на ТОВ "Трейдинг Екосистем".

Оскільки зустрічний позов визнано обґрунтованим, судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп. (оплачені ТОВ "Трейдинг Екосистем" згідно з квитанцією від 20.02.2025) покладаються на АТ "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє Філія "ВП "РАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом".

В той же час провівши зустрічне зарахування сум за первісними і зустрічними позовними вимогами суд ухвалює рішення про стягнення різниці між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму, - тобто стягнути із Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь ТОВ "Трейдинг Екосистем" 68 293 грн 18 коп.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 130, 185, 191, 192, 202, 233, 238, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Первісний позов Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдинг Екосистем" про стягнення 92 946 грн 72 коп. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдинг Екосистем" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Сахарова Академіка, будинок 23, корпус Д, офіс 7, ) на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ) від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська обл., м. Вараш; Код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 05425046) 61 132 (шістдесят одна тисяча сто тридцять дві) грн 28 коп. - пені, 31 814 (тридцять одна тисяча вісімсот чотирнадцять) грн 43 коп. - штрафу, 3 028 (три тисячі двадцять вісім тисяч) грн 00 коп.

3. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдинг Екосистем" до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 161 845 грн 50 коп. задовольнити.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ) від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська обл., м. Вараш; Код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 05425046) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдинг Екосистем" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Сахарова Академіка, будинок 23, корпус Д, офіс 7, ) 161 845 (сто шістдесят одна тисяча вісімсот сорок п`ять) грн 50 коп. основного боргу, 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп судового збору.

5. Провести зустрічне зарахування сум за первісними і зустрічними позовними вимогами та стягнути різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму, - Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдинг Екосистем".

6. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ) від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська обл., м. Вараш; Код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 05425046) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдинг Екосистем" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Сахарова Академіка, будинок 23, корпус Д, офіс 7, ) 68 293 (шістдесят вісім тисяч двісті дев`яносто три) грн 18 коп.

7. На виконання пункту 6 резолютивної частини рішення видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складене та підписане "28" травня 2025 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич