ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025м. ДніпроСправа № 904/1513/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до ОСОБА_1 , Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії у загальному розмірі 59 192,14 грн.

ПРОЦЕДУРА:

Акціонерне товариство "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), заборгованість за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, укладений з 01.11.2021, який обліковується у позивача за реквізитами №1928/жб від 01.11.2021 у загальному розмірі 59 192,14 грн., з яких: сума основного боргу в розмірі 41 089,77 грн., 3% річних у розмірі 2 802,02 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 688,71 грн., пеня у розмірі 3 413,10 грн., плата за абонентське обслуговування в розмірі 198,54 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

В зазначені строки, які встановленні ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2025, сторони не подали витребувані судом документи.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою юридичною адресою, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до господарського суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2025 продовжено строк розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в межах розумного строку.

Судом встановлено, що у відповідача відсутній електронний кабінет.

Отже, відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження, у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2025 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на час винесення рішення по справі відзив на позовну заяву, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку на підготовку своєї правової позиції у справі від відповідача до канцелярії суду не надходило.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Проте, вихід за межі встановленого ст. 195 ГПК України строку був обумовлений виключними загальновідомими обставинами, пов`язаними із триваючою військовою агресією Російської федерації на територію України.

Зокрема, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено. На даний час Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов типового індивідуального договору №1928/жб від 01.11.2021 про надання послуги з постачання теплової енергії в частині своєчасної оплати наданих послуг.

У зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачем умов договору, позивачем нараховано відповідачу 3% річних, інфляційні втрати та пеню.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 перетворено у Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини другої статті 108 Цивільного кодексу України Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль".

В результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту ПАТ Криворізька теплоцентраль, що пов`язані зі зміною типу товариства у відповідності до ЗУ Про акціонерні товариства, змінено найменування товариства на Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль, про що 14.05.2018 внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства Криворіжтепломережа до Державного підприємства Криворізька теплоцентраль (копія рішення додається до заяви) до ДП Криворізька теплоцентраль передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому (по новому Покровський), Інгулецькому та Саксаганському районах міста. Таким чином, з 01.10.2013 виконавцем послуги з теплопостачання для будинку №1 по вул. Рекордній є Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль (далі -Позивач).

АТ Криворізька теплоцентраль є теплопостачальною організацією у розумінні ст. 1 ЗУ Про теплопостачання як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає теплову енергію населенню м. Кривого Рогу.

Постачання теплової енергії є комунальною послугою (ст. 5 ЗУ Про житлово-комунальні послуги). Пунктом 1 ч. 2 ст. 8 ЗУ Про житлово-комунальні послуги закріплюється обов`язок надання комунальної послуги виконавцем. ,

Згідно із ч. 1 ст. 16 ЗУ Про житлово-комунальні послуги надання комунальних послуг здійснюються безперервно, зокрема, крім часу перерв на міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами.

Окрім того, теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних мооїсливостей на приєднання споживача до теплової мережі (ст. 19 ЗУ Про теплопостачання). Тобто надання послуги з постачання теплової енергії є обов`язком позивача як виконавця відповідної комунальної послуги.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 ЗУ Про житлово-комунальні послуги, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених КМУ або іншими уповноваоїсеними законом державними органами відповідно до закону.

Згідно зч. 1 ст. 14 ЗУ Про оіситлово-комунальні послуги передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка самостійно обирається співвласниками багатоквартирного будинку, виключно, на підставі рішення прийнятого відповідно до закону.

У той же час слід зазначити, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги (відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ Про житлово-комунальні послуги).

Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії затверджено постановою КМУ Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії та і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022) (далі - Правила № 830).

АТ Криворізька теплоцентраль, як виконавець послуги з постачання теплової енергії, 01.10.2021 на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua розмістило Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за посиланням: https://tec.dp.ua/typovyj-indyvidualnyj-dogovir-pro-nadannya-poslugy-z-postachannya-teplovoyi-energiyi/, який є публічним договором приєднання (дачі - Типовий договір).

Оскільки протягом 30 днів з моменту опублікування договору і розміщення інформації про договори на інформаційних стендах на адресу Позивача не надходило документів про рішення співвласників багатоквартирного будинку 1 по вулиці Рекордна у м. Кривий Ріг про обрання моделі договірних відносин, з 01.11.2021 року з кожним із них фактично укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Згідно пункту 1 Типового договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу.

Відповідно до п.6. ч.і ст. 1 ЗУ Про житлово-комунальні послуги, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про.надання житлово-комунальної послуги.

Нежитлове приміщення №39 в будинку №1 по вулиці Рекордній у місті Кривий Ріг належить до комунальної власності Криворізької міської територіальної громади.

Між Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради та Фізичною особою-підприємцем Шра>і Ярослав Васильович 19.04.2019 був укладений договір №18/19 оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста.

Відповідно до умов п. 1.1. Договору №18/19 від 19.04.2019 року Управління комунальної власності міста Криворізької міської ради передало, Фізична особа-підприємець Шрам Ярослав Васильович прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, нежитлове приміщення в цокольному поверсі житлового будинку загальною площею 44,4 м2, розташований за адресою: вул. Рекордна, 1, прим.39, для використання під розміщення майстерні з ремонту одягу.

Вказаний договір діє з 19.04.2019 по 19.03.2022 включно, з автоматичною автопролонгацією на той же термін і на тих же умовах, (п.11.1., 11.5. Договору №18/19 від 19.04.2019 року).

Додатковою угодою №4 про продовження договору оренди від 19.04.2019 №18/19 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Криворізької міської територіальної громади, розташованого за адресою: вул. Рекордна, 1 приміщення 39, від 01.07.2022 року Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради та Фізична особа-підприємець Шрам Ярослав Васильович продовжили строк дії Договору №18/19 від 19.04.2019 та погодили що він діятиме до 19.02.2025 року.

Тобто, з 19.04.2019 року по 19.02.2025 року користувачем нежитлового приміщення розташованого за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Рекордна, будинок 1, приміщення 39, була Фізична особа-підприемець Шрам Ярослав Васильович (далі - Відповідач), а тому саме з ним як зі споживачем послуги з 01.11.2021 укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який обліковується у Позивача за реквізитами №1928/жб від 01.11.2021.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги (п.4 Типового договору).

Відповідачем частково здійснено оплату отриманих послуг згідно наданих Позивачем рахунків, що свідчить про отримання споживачем послуги та приєднання до умов типового індивідуального договору.

Отже, з 01.11.2021 між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" та Фізичною особою-підприємцем Шрамом Ярославом Васильовичем укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (позивачем присвоєно договору про надання послуги з постачання теплової енергії № 1928/жб від 01.11.2021), відповідно до пункту 5 якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Відповідно до пункту 30 вказаного договору плата за послуги постачання теплової енергії складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розрахунку, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування у розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про які розміщується на веб-сайті виконавця.

Відповідно до п. 5 Типового договору про надання послуги з постачання теплової енергії, обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, та складається з:

- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;

- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб па опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;

- та обсягу теплової енергії на Забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Пунктом 31 типового договору визначено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 договору).

Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (частина 3 пункту 41 договору).

Згідно з п. 8 Правил №830 опалювальний період - період, протягом якого теплопостачальні організації постачають теплову енергію для потреб опалення.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Факт поставки теплової енергії у період з листопада 2021 року по березень 2024 року підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок 1 по вулиці Рекордна у місті Кривий Ріг: акт № б/н від 26.10.2021, акт №630 від 01.04.2022, акт №696 від 03.11.2022 , акт№б/н від 23.03.2023, акт №820 від 15.11.202,3, акт №б/н від 28.03.2024.

Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону (Рішення №490 від 22.09.2021 Про початок опалювального сезону 2021/2022, Рішення №158 від 23.03.2022 Про закінчення опалювального сезону 2021/2022, Рішення №760 від 28.09.2022 Про початок опалювального сезону 2022/2023, Рішення №338 від 22.03.2023 Про закінчення опалювального сезону 2022/2023, Рішення Виконкому Криворізької міської ради від 20.09.2023 №1162 Про початок опалювального сезону 2023-2024 років, Рішення Виконкому Криворізької міської ради від 18.03.2024 №339 Про закінчення опалювального сезону 2023-2024 років (копії рішень додаються).

Щодо нарахування плати за послугу позивач зазначив, що в будинку 1 по вулиці Рекордній в місті Кривому Розі встановлено комерційний прилади обліку теплової енергії обчислювач Ергомера 125, заводський номер 6374.

Актом технічного огляду приладів обліку теплової енергії від 03.09.2020 року було проведено технічний огляд вказаного приладу та встановлена його справність та можливість подальшої експлуатації після державної повірки копія акту додається).

Згідно із Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 29.06.2020 теплолічильник Ергомера 125, заводський номер 6374 відповідає встановленим вимогам стандарту (копія свідоцтва додається).

Прилад-розподілювач теплової енергії в зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення.

Загальна площа чотириповерхового житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Рекордна, будинок 1 складає - 2069,20 м2.

Фактичне споживання послуги з постачання теплової енергії житловим будинком за адресою: місто Кривий Ріг, вул. Рекордна, будинок 1 за період грудень 2021 року - березень 2022 року, листопад 2022 року - березень 2023 року, січень - березень 2024 року складає: грудень 2021 42,00 Гкал; січень 2022 46,23 Гкал; лютий 2022 - 34,69 Гкал; березень 2022 36,35 Гкал; листопад 2022 26,78 Гкал; грудень 2022 37,46 Гкал; січень 2023 42,36 Гкал; лютий 2023 -39,55 Гкал; січень 2024 31,24 Гкал; лютий 2024 - 23,08 Гкал; березень 2024 15,32 Гкал.

Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) у період грудень 2021 року - березень 2022 року, листопад 2022 року - березень 2023 року, січень - березень 2024 року Відповідачем, який є користувачем нежитлового приміщення за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Рекордна, будинок 1, приміщення 39, було спожито теплову енергію у обсязі 9,26 Гкал на загальну суму 46 245,15 грн.

Відповідачем частково здійснено оплату наданих послуг в сумі 4 956,84 грн., що підтверджується платіжною інструкцією та довідки про стосовно відображення оплати в регістрах бухгалтерського обліку позивача.

Відповідач не виконав свої грошові зобов`язання перед Позивачем, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за послугу з постачання теплової енергії та послугу з абонентського обслуговування по нежитловому приміщенню за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Рекордна, будинок 1, приміщення 39, за Типовим індивідуальним договором №1928/жб за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 41 089,77грн., за послугу з абонентського обслуговування - 198,54 грн., а всього 41 288,31 грн.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг, що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною-вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами.

Тариф на послугу з абонентського обслуговування встановлюється наказом Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль відповідно до постанови КМУ №808 від 21.08.2019 Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (п.30 Типового договору).

Згідно з п.32 Типового договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Так, відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) та актів надання послуг з абонентського обслуговування за період грудень 2021 - вересень 2024, січень - березень 2024 року Відповідачеві нараховано плату за абонентське обслуговування у розмір 198,54 грн.

Всі вищенаведені акти направлялися Відповідачеві. Окрім того, на виконання п. 33 Типового договору Відповідачу було направлено рахунки на оплату спожитої теплової енергії та послуги з абонентського обслуговування.

Отже в період з грудня 2021 року по січень 2024 року відповідачем за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Рекордна, буд. 1, приміщення № 39 було спожито теплову енергію на загальну суму 41 089,77 грн та отримано послугу з абонентського обслуговування на суму 198,54 грн.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати за поставлену теплову енергію у сумі 41 089,77 грн та послуги з абонентського обслуговування у розмірі 198,54 грн, що і є причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно зі статтею 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

З наведеного убачається, що постачання теплової енергії має здійснюватися на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем та енергопостачальною організацією.

Водночас, оскільки користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії, на споживача покладається обов`язок укласти договір з теплопостачальною організацією.

Виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач отримує такі послуги, оскільки від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався), та має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Частиною першою статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль", як виконавцем послуг, 01.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Отже, як вже було встановлено судом, з 01.11.2021 між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" та Фізичною особою-підприємцем Шрам Я.В.. укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (позивачем присвоєно договору про надання послуги з постачання теплової енергії № 1928/жб).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

Ураховуючи приписи пункту 34 договору строк оплати поставленої теплової енергії у розмірі 41 089,77 грн та послуги з абонентського обслуговування у розмірі 198,54 грн є таким, що настав.

Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії № 1928/жб від 01.11.2021 складає 41 089,77 грн за поставлену теплову енергію та 198,54 грн плати за абонентське обслуговування, яка підлягає до стягнення і підтверджується матеріалами справи.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії № 1928/жб від 01.11.2021 у розмірі 41 089,77 грн за поставлену теплову енергію та 198,54 грн плати за абонентське обслуговування підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Відповідно до пункту 45 типового договору у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу.

Господарський суд встановив, що послуги, які надані відповідачу з теплопостачання, є комунальними послугами, а тому їх регулювання підпадає під норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати за теплову енергію, позивач розрахував та просить суд стягнути суму пені у розмірі 3413,10 грн за загальний період з 01.02.2022 по 12.03.2025.

З приводу нарахування пені, суд зазначає таке.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом встановлено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Водночас Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020 було доповнено Розділ IX Прикінцеві положення Господарського кодексу України пунктом 7 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Так Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) 11.03.2020 оголосила пандемію коронавірусу. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року, який скасовано 30.06.2023.

Оскільки типовий договір на постачання теплової енергії був укладений 01.11.2021, тобто вже після внесення змін до чинного законодавства, сторони на момент укладення договору розуміли, що строк нарахування пені вже не буде обмежений 6-місячним строком.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" внесено зміни до Прикінцевих положень Закону України "Про запобігання корупції" та зазначено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Отже, беручи до уваги, що карантин був скасований 30.06.2023, нарахування неустойки (штрафу та пені) з початку карантину по 30.07.2023 (тридцять днів після скасування карантину) заборонено.

Позивач нарахував пеню за зобов`язаннями, що виникли фактично з грудня 2021 року по березень 2024 року та просить стягнути пеню у розмірі 3 413,10 грн за загальний період з 01.02.2022 по 12.03.2025 (а.с.113).

Водночас, з огляду на приписи Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", нарахування пені у спірних правовідносинах підлягає з 31.07.2023.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, оскільки карантин скасований 30.06.2023, з 31.07.2023 нарахування пені обмежується шестимісячним строком від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні пені, нарахованої за зобов`язаннями, які виникли з листопада 2021 року по грудень 2022 року у зв`язку з тим, що вказаний період підпадав під дію обмежень, встановлених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

У пункті 34 договору визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

З огляду на положення спірного договору відповідач повинен був оплатити вартість поставленої теплової енергії та абонентське обслуговування:

за грудень 2021 року не пізніше 31 січня 2022 року, прострочка виконання настає з 01.02.2022;

за січень 2022 року не пізніше 28 лютого 2022 року, прострочка виконання настає з 01.03.2022;

за лютий 2022 року не пізніше 31 березня 2022 року, прострочка виконання настає з 02.04.2022;

за березень 2022 року не пізніше 02 травня 2022 року, (з урахуванням частини п`ятої статті 254 ЦК України), прострочка виконання настає з 03.05.2022;

за листопад 2022 року не пізніше 02 січня 2023 року (з урахуванням частини п`ятої статті 254 ЦК України), прострочка виконання настає з 03.01.2023;

за грудень 2022 року не пізніше 31 січня 2023 року, прострочка виконання настає з 01.02.2023;

за січень 2023 року не пізніше 28 лютого 2023 року, прострочка виконання настає з 01.03.2023;

за лютий 2023 року не пізніше 31 березня 2023 року, прострочка виконання настає з 01.04.2023;

за березень 2023 року не пізніше 01 травня 2023 року (з урахуванням частини п`ятої статті 254 ЦК України), прострочка виконання настає з 02.05.2023;

за січень 2024 року не пізніше 29 лютого 2024 року, прострочка виконання настає з 01.03.2024;

за лютий 2024 року не пізніше 01 квітня 2024 року (з урахуванням частини п`ятої статті 254 ЦК України), прострочка виконання настає з 02.04.2024;

за березень 2024 року не пізніше 30 квітня 2024 року, прострочка виконання настає з 01.05.2024.

За зобов`язаннями, що виникли:

- у січні 2023 року, строк оплати за якими настав 28.02.2023, пеня нараховується на суму боргу 1 596,06грн за період з 31.07.2023 по 01.09.2023 (33 дн) і складає 5,27 грн;

- у лютому 2023 року, строк оплати за якими настав 31.03.2023, пеня нараховується на суму боргу 5 130,49 грн за період з 31.07.2023 по 01.10.2023 (63дн) і складає 32,32 грн;

- у березні 2023 року, строк оплати за якими настав 01.05.2023, пеня нараховується на суму боргу 2 244,59 грн за період з 31.07.2023 по 02.11.2023 (95дн) і складає 21,23 грн;

- у січні 2024 року, строк оплати за якими настав 29.02.2024, пеня нараховується на суму боргу 3 432,80 грн за період з 01.03.2024 по 01.09.2024 (185дн) і складає 63,51грн;

- у лютому 2024 року, строк оплати за якими настав 01.04.2024, пеня нараховується на суму боргу 2 621,56 грн за період з 02.04.2024 по 01.10.2024 (183дн) і складає 47,97 грн;

- у березні 2024 року, строк оплати за яким настав 30.04.2024, пеня нараховується на суму боргу 446,51 грн за період з 01.05.2024 по 01.11.2024 (185дн) і складає 8,26 грн.

З огляду на викладене вимога про стягнення пені задовольняється судом частково у розмірі 178,65 грн, в решті заявлених вимог про стягнення пені у розмірі 3 234,45 грн слід відмовити.

З урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково у розмірі 178,65грн.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував інфляційні втрати у сумі 11 688,71 грн за період з лютогго 2022 року по лютий 2025 року, 3% річних у сумі 2 802,02 грн за період з 01.02.2022 по 12.03.2025.

Сплата 3% річних від простроченої суми встановлений договором не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Суд, перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, приходить до висновку, що вони здійснені правильно та такими, що підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про більшу вірогідність доказів, наданих позивачем у підтвердження обґрунтування своєї позиції. Відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Такі висновки суду засновані передусім на відсутності належних спростувань з боку відповідача цих обставин.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судовий збір у розмірі 2 709,07 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 , р.н. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1; ) заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 41 089,77 грн., плата за абонентське обслуговування у розмірі 198,54 грн., пеню у розмірі 178,65 грн., 3% річних у розмірі 2 802,02 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 688,71 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 709,07 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано - 27.05.2025.

Суддя В.Г. Бєлік