РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2025 року м. Чернігів справа № 927/978/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Балан Ю.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви
за позовом Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (код 38053846) 14017, м. Чернігів, вул. Пантелеймонівська, 12
до Комунального підприємства Водпостач Ріпкинської селищної ради (код 38720309) 15000, смт. Ріпки Чернігівського району Чернігівської області, вул. Святомиколаївська, 160-а
про стягнення 727 877 грн. 63 коп.

за участі представників сторін:

від позивача: Городник Т.М. (в порядку самопредставництва)

від відповідача: Качан М.І. директор, Куліш Ю.А. адвокат (ордер від 08.12.2022 ЧН № 101382)

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2022 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Комунального підприємства Водпостач Ріпкинської селищної ради про відшкодування шкоди в розмірі 727 877,63 грн, заподіяної внаслідок здійснення користування ділянкою надр (підземних вод) за відсутності спеціального дозволу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем природоохоронного законодавства (ст. 19 Кодексу України про надра).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022, зокрема:

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі;

визнано справу № 927/978/22 малозначною;

задоволено клопотання Державної екологічної інспекції у Чернігівській області щодо здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження;

постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами;

встановлений процесуальний строк для подання відповідачем заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали;

встановлений процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.11.2022 постановлено:

заяву від 17.11.2022 № 74 Комунального підприємства Водпостач Ріпкинської селищної ради із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження задовольнити;

здійснювати розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження;

призначити розгляд позовної заяви в підготовчому засіданні на 08 грудня 2022 року;

викликати для участі в судовому засіданні представника Державної екологічної інспекції у Чернігівській області в якості позивача. Повідомити позивача, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

викликати для участі в судовому засіданні представника Комунального підприємства Водпостач Ріпкинської селищної ради в якості відповідача. Повідомити відповідача, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи.

02.12.2022, у встановлений судом процесуальний строк, відповідачем до Господарського суду Чернігівської області поданий відзив від 02.12.2022 № 84 на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що підприємство просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В підготовчому засіданні 08.12.2022 оголошено перерву до 21.12.2022.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2022 постановлено призначити по справі судову екологічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; на час проведення судової експертизи зупинити провадження у справі.

24.02.2025 до Господарського суду Чернігівської області надійшов Висновок експерта від 14.02.2025 № 185/23-23 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи; одночасно до суду були повернуті матеріали справи № 927/978/22, оригінали паспортів артсвердловин № 3372, № 3603 та № 3919, що були використані Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області під час проведення перевірки, а також оригінали паспортів артезіанських свердловин № 1/3372 та № 3/3919, що були виготовлені після проведення інспекцією перевірки.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.03.2025 постановлено:

поновити провадження у справі;

підготовче засідання призначити на 18 березня 2025 року на 10 год. 00 хв.;

повідомити позивача про призначення судового засідання, а також про те, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

повідомити відповідача про призначення судового засідання, а також про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви.

Ухвала суду від 06.03.2025 направлена сторонам до їх електронних кабінетів в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Електронний суд та згідно довідок про доставку електронного листа, роздрукованих з комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду, доставлена до електронних кабінетів 06.03.2025 20:51.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 06.03.2025 є такою, що отримана адресатами 07.03.2025.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.03.2025 постановлено призначити підготовче засідання на 25 березня 2025 року.

Постановляючи ухвалу від 18.03.2025, суд врахував те, що 18.03.2025 о 08:18 в мережі Інтернет (Telegram-канал "Суспільне Чернігів") з`явилось повідомлення про оголошення повітряної тривоги в Чернігівській області, яка тривала до 11:25.

Згідно наказу голови Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2022 № 24-од, з метою забезпечення вимог цивільного захисту населення під час повітряної тривоги, зобов`язано суддів та працівників суду під час оголошення повітряної тривоги здійснювати евакуацію із залишенням приміщення суду до безпечного місця розташування; встановлено, що в разі оголошення повітряної тривоги під час проведення судового засідання, таке засідання має негайно припинятися; крім того, організовано службу судових розпорядників щодо додаткового оповіщення голосом всіх працівників суду та відвідувачів стосовно повітряної тривоги та місця можливої евакуації.

Враховуючи даний факт та вищезгаданий наказ голови суду, призначене на 18.03.2025 на 10:00 підготовче засідання у справі було проведено після закінчення повітряної тривоги.

До початку підготовчого засідання 18.03.2025 позивачем до Господарського суду Чернігівської області подана заява від 18.03.2025 про відкладення розгляду справи у зв`язку оголошенням в Чернігівській області повітряної тривоги.

Аналогічна за змістом заява від 18.03.2025 подана до Господарського суду Чернігівської області і відповідачем.

В підготовчому засіданні 25.03.2025 суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та відкладення судового засідання на 10.04.2025; крім того, суд встановив процесуальні строки для подання позивачем відповіді на відзив до 31.03.2025 включно, а відповідачем заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

31.03.2025, у встановлений судом процесуальний строк, через систему Електронний суд до Господарського суду Чернігівської області надійшла відповідь від 31.03.2025 № 09/907 на відзив, зі змісту якої вбачається, що позивач вважає заявлені ним позовні вимоги правомірними, а доводи відповідача такими, що суперечать приписам чинного законодавства України.

04.04.2025, у встановлений судом процесуальний строк, через систему Електронний суд до Господарського суду Чернігівської області надійшли заперечення від 04.04.2025, зі змісту яких вбачається, що відповідач вважає зазначені у відповіді на відзив аргументи позивача такими, що жодним чином не спростовують доводи підприємства, наведені у відзиві на позовну заяву.

В підготовчому засіданні 10.04.2025 відповідачем подано клопотання від 08.04.2025 № 130 про долучення доказів (рішення двадцять першої сесії сьомого скликання Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 30.05.2015 Про комунальне підприємство Водпостач Ріпкинської селищної ради; Акт приймання-передачі від 30.05.2019; Перелік об`єктів водопостачання станом на 30.05.2019); одночасно останнім заявлено усне клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку на вчинення відповідної процесуальної дії.

В обґрунтування даного клопотання відповідач зазначає, що необхідність подання відповідних доказів виникла після ознайомлення зі змістом відповіді позивача на відзив. Натомість отримання копій наданих доказів потребувало значного часу, оскільки з огляду на дату їх утворення (30.05.2019) вони знаходились на зберіганні в архіві, а тому враховуючи встановлений судом п`ятиденний процесуальний строк на подання заперечення вони не могли бути поданими разом з відповідною заявою по суті справи.

Заперечень щодо поновлення процесуального строку на подання доказів та залучення їх до матеріалів справи від присутнього в підготовчому засіданні 10.04.2025 повноважного представника позивача не надходило.

Розглянувши клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на подання доказів, суд постановив протокольну ухвалу про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.04.2025 постановлено:

закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 30 квітня 2025 р. о 11:00;

викликати для участі в судовому засіданні представника Державної екологічної інспекції у Чернігівській області в якості позивача;

викликати для участі в судовому засіданні представника Комунального підприємства Водпостач Ріпкинської селищної ради в якості відповідача.

Ухвала суду від 10.04.2025 направлена позивачу та відповідачу до їх електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Електронний суд та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду, доставлена до електронного кабінету 11.04.2025 18:59.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 10.04.2025 є такою, що отримана позивачем 12.04.2025.

11.04.2025 через систему Електронний суд до Господарського суду Чернігівської області від відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів понесення судових витрат у справі.

В судовому засіданні 30.04.2025 суд оголосив перерву до 20.05.2025 на 10:00.

В судовому засіданні 20.05.2025, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено скорочене рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Статутом Комунального підприємства «Водпостач» Ріпкинської селищної ради (п. 2.1) визначено, що метою діяльності підприємства є надання послуг з водопостачання та водовідведення фізичним та юридичним особам.

Державним агентством водних ресурсів України Комунальному підприємству «Водпостач» видано дозвіл на спеціальне водокористування № 267/ЧГ/49д-19 від 17.05.2019 зі строком дії з 17.05.2019 по 17.05.2022 згідно якого визначено перелік місць водокористування (водозабору) Комунального підприємства «Водпостач», а саме артезіанські свердловини № 1/3372, № 2/3603, № 3/3919.

26 жовтня 2021 року, на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Чернігівській області від 23.10.2021 № 840 та направлення № 692 від 23.10.2021, старшими державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Шульгою В.М. та Шедько О.О. проведена позапланова перевірка Комунального підприємства «Водпостач» Ріпкинської селищної ради за результатом якої складено акт від 26.10.2021 № 173/05, який підписано та отримано директором КП «Водпостач».

Перевіркою встановлено, що підприємство здійснює спеціальне водокористування в частині забору води та скиду зворотних вод у водний об`єкт на підставі дозволу № 267/ЧІ749д-19, виданого Державним агентством водних ресурсів 17.05.2019. Строк дії дозволу з 17.05.2019 по 17.05.2022. Ліміт забору води, який встановлений в дозволі на спеціальне водокористування, становить 831,1 м3/добу, 298,7 тис.м3/рік. Фактично за добу з артезіанських свердловин забирається біля 400 м3 води. Первинний облік забору води з артезіанських свердловин здійснюється побічним методом за показниками електролічильників. У відповідності до звітів про використання води за формою № 2-ТП (водгосп) за період з 01.06.2019 по 31.12.2019 підприємством забрано 100,0 тис. м3 води; за 2020 рік 166 тис. м3 води; за період з 01.01.2021 по 30.09.2021 з артезіанських свердловин забрано 89,80859 тис. м3 води. Динаміка забору і використання води підприємством за даними звітів про використання води за формою 2-ТП (водгосп) свідчить, що за останні роки доведені підприємству ліміти забору води не перевищуються.

Вказаною перевіркою було виявлено ряд порушень, зокрема, користування ділянкою надр (підземних вод) за відсутності спеціального дозволу та не оформлення документів на право користування земельними ділянками на яких розміщені очисні споруди, артезіанські свердловини та каналізаційні насосні станції.

В зауваженнях до акту директором КП «Водпостач» зазначено наступне: «Щодо забезпечення оформлення документів на право використання земельних ділянок на яких розміщені очисні споруди, артезіанські свердловини та канал. насосної станції пояснюю, що КП «Водпостач» не є власником цих об`єктів, а Ріпкинська селищна рада. Нами було направлено звернення до сесії Ради щодо надання документів на землю 23.03.2020 року. 10 червня 2020 року було рішення про виготовлення проектів відведення цих земельних ділянок. На даний час роботи проводяться селищною радою».

З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення перевірки, Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області 27.10.2021 КП «Водпостач» винесено припис № 173/05, яким Відповідача, зокрема, зобов`язано забезпечити оформлення документів на право використання земельних ділянок, на яких розміщені очисні споруди, артезіанські свердловини та каналізаційні насосні станції; забезпечити оформлення спеціального дозволу на користування ділянкою надр (підземних вод).

На підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389 (з наступними змінами), акту перевірки № 173/05 від 26.10.2021, звітності про використання води з формою № 2-ТП (водпостач) за 2019 та 2020 роки, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області проведено Розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів в результаті самовільного використання води за відсутності дозвільних документів (спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) Комунальним підприємством «Водпостач» Ріпкинської селищної ради, смт. Ріпки, вул. Святомиколаївська, 160А, за період з 01.06.2019 по 30.09.2021.

У вказаному Розрахунку зазначено, що при перевірці водогосподарської діяльності Комунального підприємства «Водпостач» Ріпкинської селищної ради та додатковому вивченні наявних матеріалів, встановлено, що за період з 01.06.2019 по 30.09.2021 самовільно без спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) забрано 355808,59 м3 води з артезіанських свердловин, розташованих на території Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Земельні ділянки, на яких розміщені артезіанські свердловини, використовуються без правовстановлюючих документів. Ліміт забору води, який встановлений в дозволі на спеціальне водокористування, становить 831,1 м3/добу, фактично за добу з артезіанських свердловин забирається біля 400 м3 води. Цим фактом порушено ст. 19, 23 Кодексу України про надра. Сума збитків, заподіяних державі порушенням законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів внаслідок здійснення самовільного водокористування КП «Водпостач» за період з 01.06.2019 по 30.09.2021 становить 727 877,63 грн.

Розрахунок розмірів відшкодування збитків було направлено на адресу відповідача разом із претензією № 15/3783 від 04.11.2021 з пропозицією про відшкодування шкоди в добровільному порядку в десятиденний термін.

Відповідачем надана відповідь на претензію від 10.11.2021 № 112 в якій він зазначив, що по жодному з водозаборів обсяг видобування підземних вод не перевищив 300 м3 на добу. Тобто підприємством не було порушено вимог ст. 19, 23 Кодексу України про надра. Крім того, відповідач вказує на відсутність своєї вини у оформленні документів на право користування земельною ділянкою.

Оскільки вимоги претензії добровільно Відповідачем не виконано, Державна екологічна інспекція у Чернігівській області звернулася до суду з даним позовом про стягнення заподіяних державі збитків внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів. При цьому позивач у позовній заяві вказує, що відповідач повинен видобувати воду в межах до 300 кубічних метрів на добу з водозабору, який складається з 3 свердловин, а не до 300 кубічних метрів на добу із кожної з цих свердловин, що підтверджується єдиним лімітом забору води в обсязі 831 м3 на добу. Позивач вважає, що неправомірна поведінка відповідача полягає в діях, які мають конкретне вираження, а саме: відповідач вчинив неправомірні дії використовуючи надра без відповідного дозволу (самовільно). Внаслідок неправомірних дій навколишньому природному середовищу завдана шкода, яка обрахована позивачем і має матеріальний вимір.

Згідно з приписами частини 4 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч.1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Згідно статті 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Частинами 1 та 2 статті 48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

В свою чергу, в преамбулі Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" вказано, що наведений Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою.

Статтею 15 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено, що господарська діяльність у сфері питного водопостачання включає: централізоване питне водопостачання міст, інших населених пунктів; питне водопостачання за допомогою пунктів розливу питної води (в тому числі пересувних); виробництво фасованої питної води; питне водопостачання за допомогою індивідуальних та колективних установок (пристроїв) підготовки питної води.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" забезпечення споживачів питної води централізованим питним водопостачанням, а також за допомогою пунктів розливу питної води (в тому числі пересувних) або фасованою питною водою здійснюють підприємства питного водопостачання. Підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність на підставі визначених документів, зокрема, дозволу на спеціальне водокористування або дозволу на користування надрами (у разі використання підземних вод).

Статтею 17 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" унормовано, що підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність відповідно до порядку спеціального водокористування, пов`язаного із застосуванням водопровідних мереж, споруд, технічних пристроїв для забору води безпосередньо з водних об`єктів. Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу, який видається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У дозволі на спеціальне водокористування визначаються ліміти та строки спеціального водокористування. Строки спеціального водокористування встановлюються органом, який видає дозвіл на спеціальне водокористування. У разі використання підземних вод для питного водопостачання відповідне підприємство повинне одержати згідно з законом дозвіл на користування надрами.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Згідно приписів статті 19 Кодексу України про надра, право користування надрами надається шляхом надання спеціального дозволу на користування надрами. При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами. Користування надрами здійснюється без надання спеціального дозволу на користування надрами у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, дозволом на спеціальне водокористування № 267/ЧГ/49д-19 від 17.05.2019, наданого Комунальному підприємству «Водпостач» Державним агентством водних ресурсів України, з терміном дії з 17.05.2019 до 17.05.2022 щодо 3 артезіанських свердловин ліміт забору води було встановлено на термін дії дозволу на спеціальне водокористування: з підземних джерел (окремо для кожного річкового басейну): 831 м3/добу або 298,7 тис. м3/рік.

У п. 6 «Умови спеціального водокористування» дозволу зазначалося, що відповідно до статті 17 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання та статті 10 Кодексу України про надра, у разі використання підземних вод для питного водопостачання суб`єкт господарювання повинен одержати спеціальний дозвіл на користування надрами з урахуванням особливостей, передбачених статтею 23 Кодексу України про надра.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Кодексу України про надра (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Позивач зазначає, що відповідач повинен видобувати воду в межах до 300 кубічних метрів на добу з водозабору, який складається з 3 свердловин, а не до 300 кубічних метрів на добу із кожної з цих свердловин.

Проте суд не погоджується з таким твердженнями Позивача виходячи з наступного.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що: водозабір - споруда або пристрій для забору води з водного об`єкта; ліміт забору води - граничний обсяг забору води з водних об`єктів, який встановлюється в дозволі на спеціальне водокористування.

Відповідно до п.п. 1.5.4 п. 1.5 розділу 1 Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ питних і технічних підземних вод, затвердженої наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин № 23 від 04.02.2000, водозабір - це споруда або пристрій для забору води з водного об`єкта. Водозабір підземних вод може складатися з одної або групи компактно розміщених водозабірних споруд (свердловин, колодязів, каптажів).

Таким чином, у разі наявності у підприємства декількох свердловин, в кожному конкретному випадку необхідно визначатися щодо питання належності цих свердловин до єдиного водозабору.

Визначення вимог до компактного розміщення споруд у межах одного водозабору законодавство не містить, тому доцільно звернути уваги на те, як зазначаються свердловини у дозволі на спеціальне водокористування, чи вказуються вони як єдиний водозабір, чи мають різні назви, розміщені вони на одній земельній ділянці чи на різних, на якій відстані одна від одної вони розташовані, яка їх глибина, працюють вони незалежно чи їх робота взаємопов`язана.

Тільки враховуючи всі ці факти в сукупності можна визначити є свердловини окремими водозаборами чи єдиним.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 14.04.2021 у справі № 922/3488/19.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 185/23-23 від 14.02.2025, артезіанські свердловини № 1/3372, № 2/3603, № 3/3919, розташовані в межах смт. Ріпки Чернігівської області, які знаходяться на балансі Комунального підприємства «Водпостач» Ріпкинської селищної ради (код 38720309) є окремими водозабірними спорудами, оскільки кожна свердловина є окремою виробкою, мають конструктивні відмінності, характеристики та не мають взаємного впливу при роботі, а сам водозабір є окремим на кожній з досліджуваних свердловин, оскільки це є процес, який відбувається на кожній свердловині окремо.

Таким чином, враховуючи положення статті 1 Водного кодексу України, кожна із артезіанських свердловин, з яких Відповідач здійснює видобування води, є спорудою для забору води з підземного водного об`єкта, відповідно є водозабором.

Згідно наданих відповідачем довідок про об`єми піднятої води:

об`єм забраної води зі свердловини № 1/3372 складає:

- за червень - грудень 2019 року 34,0 тис. м3 (в середньому 158,9 м3 на добу);

- за 2020 рік 76,6 тис. м3 (в середньому 209 м3 на добу);

- за січень - вересень 2021 року 58,3 тис. м3 (в середньому 213,6 м3 на добу).

об`єм забраної води зі свердловини № 2/3603 складає:

- за червень - грудень 2019 року 9,7 тис. м3 (в середньому 45,3 м3 на добу);

- за 2020 рік 9,5 тис. м3 (в середньому 26 м3 на добу);

- за січень - вересень 2021 року 8,1 тис. м3 (в середньому 29,7 м3 на добу).

об`єм забраної води зі свердловини № 3/3919 складає:

- за червень - грудень 2019 року 56,3 тис. м3 (в середньому 263 м3 на добу);

- за 2020 рік 78,3 тис. м3 (в середньому 214 м3 на добу);

- за січень - вересень 2021 року 60,1 тис. м3 (в середньому 220,1 м3 на добу).

Докази того, що Відповідачем було допущено перевищення обсягу видобування підземних вод по кожній із свердловин понад 300 м3 на добу, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що Відповідачем не було допущено перевищення обсягу видобування підземних вод по жодній із свердловин понад 300 м3 на добу, а відтак Відповідачу не потрібно спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами), тобто підприємством не було порушено вимог ст. ст. 19, 23 Кодексу України про надра. Крім того, відповідачем також не було перевищено лімітів забору води згідно наявного на той час дозволу на спеціальне користування.

З приводу користування відповідачем земельними ділянками під свердловинами без правовстановлюючих документів суд зазначає наступне:

відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача у користування земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як передбачено ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

КП «Водпостач», з метою належного оформлення права користування земельними ділянками на яких розташовані свердловини та які перебувають у комунальній власності Ріпкинської селищної ради, звернулося до Ріпкинської селищної ради листом № 28 від 23.03.2020, у відповідь на який Ріпкинською селищною радою 10.06.2020 (двадцята сесія сьомого скликання) було прийнято рішення «Про виготовлення проектів відведення земельних ділянок під об`єктами водопостачання та водовідведення», яким виконавчому органу ради було доручено опрацювати дане питання та внести відповідні пропозиції на розгляд сесії селищної ради.

КП «Водпостач» зверталося до Ріпкинської селищної ради листами № 11 від 22.02.2021 та № 101 від 05.11.2021 з проханням надати інформацію про стан виконання вищезазначеного рішення.

Ріпкинською селищною радою на звернення КП «Водпостач» надавалися відповіді, зокрема лист № 2268/03-14 від 17.11.2021, суть яких зводилася до того, що відповідно до ч. 3 ст. 123 ЗК України орган місцевого самоврядування не може приймати рішень, що стосуються передачі у користування земельних ділянок на території населеного пункту, до того як буде затверджено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж даного населеного пункту, тому оскільки проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж смт. Ріпки ще не затверджено, Ріпкинська селищна рада не може надати КП «Водпостач» дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування.

Ухвалюючи рішення про відмову у наданні дозволу КП «Водпостач» Ріпкинська селищна рада повідомляла, що відразу після затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж смт. Ріпки буде розглянуто питання щодо надання КП «Водпостач» дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування.

З 01.12.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення систем управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким було внесено зміни до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема органи місцевого самоврядування отримали право надавати земельні ділянки у постійне користування комунальним підприємствам без затвердженого проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населеного пункту, в якому знаходяться дані земельні ділянки.

У зв`язку з вищезазначеним Ріпкинською селищною радою 21.12.2021 (восьма сесія восьмого скликання) було прийняте рішення, яким було надано дозвіл КП «Водпостач» на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування.

На підставі даного дозволу КП «Водпостач» звернулося до інженера землевпорядника за розробкою зазначеного проекту землеустрою. 24.01.2022 готовий проект було подано на затвердження до Ріпкинської селищної ради.

Ріпкинською селищною радою рішенням від 17.02.2022 (дев`ята сесія восьмого скликання) «Про постійне користування земельними ділянками» було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування КП «Водпостач» та передано земельні ділянки у постійне користування відповідачу.

На підставі вищезазначеного рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено інформацію про право постійного користування КП «Водпостач» земельними ділянками на території смт. Ріпки, зокрема ділянкою по вул. Гоголя з кадастровим номером :02:001:1229, на якій розміщені свердловини № 1/3372 та № 2/3603, та ділянкою по вул. Ткаченка В.П. з кадастровим номером :02:001:1228, на якій розміщена свердловина № 3/3919. Зазначене підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 302067313 від 03.06.2022 та № 30982867 від 14.09.2022.

Таким чином, КП «Водпостач» є належним землекористувачем земельних ділянок під свердловинами, які знаходяться на його обслуговуванні.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушення природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктної відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язко між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з її вини.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку що затримка у оформленні права користування земельними ділянками під об`єктами, які перебувають у КП «Водпостач» на обслуговуванні, відбулася з незалежних від підприємства причин, на які воно не мало можливості вплинути.

Крім того, нарахування позивачем збитків у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389, проведено позивачем саме за самовільне використання водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування, а тому факт несвоєчасного оформлення права користування земельними ділянками не передбачає відповідальності у вигляді стягнення збитків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Приймаючи до уваги все вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України в зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на проведення судової експертизи (частина 1, п. 2 частини 3 статті 123 ГПК України).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач поніс витрати в зв`язку з призначенням та проведенням судової експертизи на суму 21 508,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 08.06.2023 № 3553.

Оскільки у позові відмовлено повністю, судові витрати по сплаті витрат на проведення судової експертизи в сумі 21 508,20 грн підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Керуючись ст. 123, 129, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Комунального підприємства Водпостач Ріпкинської селищної ради про відшкодування шкоди в розмірі 727 877,63 грн залишити без задоволення.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (код 38053846, 14017, м. Чернігів, вул. Пантелеймонівська, 12) на користь Комунального підприємства Водпостач Ріпкинської селищної ради (код 38720309; 15000, смт. Ріпки Чернігівського району Чернігівської області, вул. Святомиколаївська, 160-а) 21 508,20 грн витрат на проведення судової експертизи.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 30.05.2025.

Суддя А.С.Сидоренко