СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Харків Справа №922/4454/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача фізичної особи-підприємця Первомайської Олени Едуардівни (вх.№844Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2025 року у справі №922/4454/24,

за позовом Комунального підприємства Харківські теплові мережі, місто Харків,

до фізичної особи-підприємця Первомайської Олени Едуардівни, Харківська область, Харківський район, селище міського типу Високий,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року позивач - Комунальне підприємство Харківські теплові мережі, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - фізичної особи-підприємця Первомайської Олени Едуардівни, про стягнення коштів у загальному розмірі 40857,80 грн, з яких: 39330,68 грн - заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період жовтень 2023 - березень 2024 року, жовтень 2024 року; 299,16 грн - заборгованість з абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період: травень 2023 - жовтень 2024 року; 1227,96 грн - заборгованість за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період: травень 2023 жовтень 2024 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.03.2025 року у справі №922/4454/24 (повний текст складено 24.03.2025 року, суддя Калініченко Н.В.) позов задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця Первомайської Олени Едуардівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства Харківські теплові мережі (61037, місто Харків, вулиця Мефодіївська, будинок 11; ; р/р НОМЕР_2 в філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МВФ 351823, ) заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період: жовтень 2023 - березень 2024 року в сумі 38831,49 грн, заборгованість за абонентську плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період травень 2023 року жовтень 2024 року в сумі 299,16 грн, заборгованість за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період травень 2023 року жовтень 2024 року в сумі 1227,96 грн, а також судові витрати (сплачений судовий збір) у розмірі 2392,80 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Господарського суду Харківської області від 24.03.2025 року скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове судове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі. Також апелянт просить суд судові витрати у даній справі покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що у нежитлових приміщеннях які належать йому на праві приватної власності відсутня технічна можливість для отримання послуги з теплопостачання. У підтвердження цього твердження посилається на звіт про оцінку нерухомого майна від 31.12.2011 року, який додано до матеріалів справи разом з відзивом на позовну заяву. Крім того, стояки внутрішньо-будинкової системи опалення житлового будинку, що проходять через нежитлові приміщення та належать апелянту заізольовані ним в 2019 році за власний рахунок на підставі договору №120259 від 08.08.2019 року, що в свою чергу свідчить про відсутність тепловтрат на стояках, які проходять через нежитлові приміщення, а система теплопостачання у приміщеннях взагалі відсутня.

Щодо висновку суду першої інстанції про відсутність у апелянта акту відокремлення від мережі централізованого опалення, вважає його безпідставним. На думку скаржника в матеріалах справи наявні докази того, що опалення в нежитлових будівлях відсутнє, тому відсутня і підстава для звернення щодо відокремлення.

Апелянт вважає, що посилання суду першої інстанції на рішення Господарського суду Харківської області від 09.07.2024 року у справі №922/1579/24, від 29.11.2021 року у справі №922/3879/21, від 30.08.2017 року у справі №922/2384/17, як на підтвердження належної підвідомчості даного спору, безпідставне, оскільки на час коли розглядались зазначені справи, нежитлові приміщення використовувались апелянтом для ведення господарській діяльності, однак після того, як 16.04.2022 році ЗС РФ завдано ракетний удар ракетою Калібр по ДП ХРХ Протон за адресою: м.Харків, майдан Захисників, б. 7/8, літ. 3-5 та інших будівлях, що призвело до руйнування та пошкодження вибуховою хвилею, зокрема, і житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Військова, б. 33, використовувати нежитлові приміщення для ведення господарської діяльності неможливо. Тому, на думку скаржника, позовні вимоги які заявлені до нього, як до фізичної особи-підприємця, не відповідають дійсності, справа на підставі ст. 20 Господарського процесуального кодексу України не підвідомча судам господарської юрисдикції.

З огляду на руйнування та відсутність ведення господарської діяльності відповідачем на час розгляду даної справи, суд першої інстанції невірно визначив відповідача фізичну особу-підприємця Первомайську О.Е. На думку апелянта, потрібно було визначити відповідача, як фізичну особу Первомайську О.Е. і справа підлягає розгляду в суді загальної юрисдикції.

Скаржник вважає помилковими висновки місцевого господарського суду щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 року відкрито апеляційне провадження за скаргою відповідача. Встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 20 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, а також встановлено учасникам справи строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання, заяви та документи в обґрунтування своїх вимог і заперечень по справі. При цьому, судом роз`яснено про можливість надання та звернення до суду засобами електронного зв`язку і порядок такого звернення. Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/4454/24.

Згідно з ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ч.2 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду про відкриття апеляційного провадження була направлена позивачу через підсистему Електронний суд до кабінету користувача і доставлена йому 14.04.2025 року. Відповідачу ухвала про відкриття апеляційного провадження направлена «Укрпоштою» та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана ним 17.04.2025 року.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про відкриття апеляційного провадження у даній справі і її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

17.04.2025 року матеріали справи №922/4454/24 на вимогу надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№5399 від 01.05.2025 року), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що відповідачем не надано до апеляційної скарги доказів неотримання послуги з постачання теплової енергії. Нежитлові приміщення відповідача знаходяться в тепловому контурі житлового будинку та не мають окремого вводу, крім того відсутні докази дотримання процедури відключення, встановленого пунктом 1 розділу III Порядку відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України 26.07.2019 року №169, де власники кватир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до централізованого опалення та постачання гарячої води, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від централізованого опалення та постачання гарячої води, у разі, якщо на день набрання чинності Закону України Про житлово-комунальні послуги не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від центалізованого опалення та постачання гарячої води, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання.

Отже на думку позивача відповідачем не доведено та не надано до матеріалів справи будь-яких документів у підтвердження того, що ним не отримувались послуги з постачання теплової енергії.

Відповідачем надано відповідь на відзив (вх.№5896 від 12.05.2025 року), в якому він наполягає на задоволенні вимог викладених в апеляційній скарзі та вважає твердження позивача у відзиві на апеляційну скаргу такими, що не відповідають матеріалам справи та наявним у ній доказам.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення не неї викладені у відзиві, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.

Фізична особа-підприємець Первомайська Олена Едуардівна, відповідно до договору купівлі-продажу №4814-В-С від 22.03.2012 року є власником нежитлових приміщень за адресою: м.Харків, вул. Військова, буд. 33, першого поверху №19, 20, 20а, 21 загальною площею 75,9 кв.м, 34/100 частки нежитлових приміщень першого поверху №23, 24, 32 площею 6,9 кв.м, 17/100 частки нежитлового приміщення першого поверху №ХVIII площею 0,6 кв.м в житловому будинку літ А-5, загальною площею 83,4 кв.м, в житловому будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює Комунальне підприємство Харківські теплові мережі.

Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому.

31.10.2021 року позивач на офіційному сайті www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет розмістив індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі договір).

Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021 року. Даний договір укладений з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором, який є публічним договором приєднання, складається з:

- плати за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначено відповідно до законодавства;

- плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, нежитлові приміщення за адресою: м. Харків, вул. Військова, 33 знаходиться в контурі житлового будинку, враховуючи розміщення у публічному просторі індивідуального договору, починаючи з 01.12.2021 року надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу за цією адресою здійснювалось на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до положень п. 51 договору про постачання теплової енергії, він набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Відповідно до п. 4 договору про постачання теплової енергії, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Факт отримання відповідачем теплової енергії підтверджується актами про підключення опалення на початку опалюваних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалювальних сезонів. Тобто факт отримання відповідачем послуги з постачання теплової енергії у опалювальних періодах 2022-2023, 2023-2024 є фактом приєднання відповідача до умов договору про постачання теплової енергії (акцептування договору).

Відповідно до п. 32 договору про постачання теплової енергії, плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Станом на дату подання позовної заяви по особовому рахунку відповідача (17801-5880) обліковується заборгованість по договору про постачання теплової енергії за: спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 39330,68 грн, яка утворилася за період: жовтень 2023; листопад 2023; грудень 2023; січень 2024; лютий 2024; березень 2024; жовтень 2024 та абонентську плату за спожиту теплову енергію в сумі 2916 грн, яка утворилася за період: травень 2023 жовтень 2024.

В матеріалах справи міститься фіскальний чек «Укрпошти» згідно до якого позивачем на адресу відповідача направлялись: рахунки фактури №17801-5880 за спожиту теплову енергію з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року на суму 39330,68 грн, рахунки фактури №17801-5880 на абонентну плату за послуги з постачання теплової енергії за період з травня 2023 року по жовтень 2024 року на суму 299,16 грн, рахунки-фактури №17801-5880 на обслуговування ВБС за період з травня 2023 року по жовтень 2024 року на суму 1227,96 грн, акти звіряння.

Зазначені рахунки відповідачем сплачені не були.

01.07.2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності (надалі договір з технічного обслуговування та поточного ремонту), який укладається з урахуванням ст.ст. 11, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та опублікований на офіційному сайті позивача в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01.06.2022 року.

Згідно положень пункту 30 договору з технічного обслуговування та поточного ремонту, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Відповідно до п. 4 договору з технічного обслуговування та поточного ремонту, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору), є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуги.

Згідно п. 5 договору з технічного обслуговування та поточного ремонту, виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги затвердженою вартістю в строки та умови зазначені цим договором.

Відповідно до п. 6 договору з технічного обслуговування та поточного ремонту, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання проводиться відповідно до переліку адрес будинків, зазначених у додатку 1, та включає комплекс робіт, які визначені на підставі Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 року №150.

Згідно п. 13 договору з технічного обслуговування та поточного ремонту, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги сплачується споживачем виконавцю щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Факт отримання відповідачем послуги підтверджується актами готовності житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Військова, 33 до опалювальних періодів 2022- 2023, 2023-2024.

На час подання позовної заяви по особовому рахунку відповідача (17801-5880) обліковується заборгованість по договору з технічного обслуговування та поточного ремонту за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання в сумі 1227,96 грн, яка утворилася за травень 2023 жовтень 2024 року.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про теплопостачання, теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу, а споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Згідно зі ст. 19 Закону України Про теплопостачання, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У відповідності до ст. 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Факт належного надання позивачем передбачених договорами послуг підтверджується матеріалами справи, а саме: у період з 2023-2024 рік підтверджується актами виконання робіт по підготовці системи теплопостачання житлового будинку к ОЗП №178/5375 від 06.06.2023 року, а також актами готовності №178/5375 від 06.06.2023 року та актами про підключення та відключення опалення до будинку №178/782 від 24.10.2023 року, №178/1730 від 26.03.2024 року, які підписані представниками позивача та балансоутримувачем даного будинку.

Нежитлові приміщення відповідача знаходяться в тепловому контурі житлового будинку та не мають окремого вводу.

В матеріалах справи відсутні докази дотримання процедури відключення, встановленою пунктом 1 розділу III Порядку відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України 26.07.2019 року №169, де власники кватир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до централізованого опалення та постачання гарячої води, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від централізованого опалення та постачання гарячої води, у разі, якщо на день набрання чинності Закону України Про житлово-комунальні послуги не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від централізованого опалення та постачання гарячої води, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання.

Пунктом 8 розділу III Порядку відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України 26.07.2019 року №169, визначено, що відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у між опалювальний період не пізніше ніж 01 жовтня у спосіб, що не перешкоджає постачанню теплової енергії та гарячої води до інших квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаних до централізованого опалення та постачання гарячої води. Усі витрати, пов`язані з відокремленням (відключенням) квартири чи нежитлового приміщення від централізованого опалення та постачання гарячої води, здійснюються за рахунок власника.

Згідно до пункту 13 вищезазначеного Порядку, після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від централізованого опалення та постачання гарячої води складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу. Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу. Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, а при відсутності зазначеного акту, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним. При цьому самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, що підтверджується значною судовою практикою.

Наразі відповідачем не доведено та необґрунтовано, що ним було здійснено відключення від теплопостачання у відповідності до чинних норм права.

Натомість, наявними у справі доказами доведено той факт, що фізичній особі-підприємцю Первомайській Олені Едуардівні, якій відповідно до договору купівлі-продажу від 22.03.2012 року належать нежитлові приміщення за адресою: м.Харків, вул. Військова, буд. 33, першого поверху №19, 20, 20а, 21 загальною площею 75,9 кв.м, 34/100 частки нежитлових приміщень першого поверху №23, 24, 32 площею 6,9 кв.м, 17/100 частки нежитлового приміщення першого поверху №ХVIII площею 0,6 кв.м в житловому будинку літ А-5, загальною площею 83,4 кв.м, в житловому будинку з централізованою системою опалення, постачалась і нею отримувалась послуга з теплопостачання від Комунального підприємства Харківські теплові мережі. При цьому матеріали справи не свідчать, а відповідачем не доведено, що вона звільнена від обов`язку здійснювати оплату за надані послуги.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період: жовтень 2023 - березень 2024 в сумі 38831,49 грн, заборгованість за абонентську плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період травень 2023 року жовтень 2024 року в сумі 299,16 грн, заборгованість за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період травень 2023 року жовтень 2024 року в сумі 1227,96 грн.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованість з постачання теплової енергії за жовтень 2024 року у розмірі 499,19 грн не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутній акт підключення приміщень позивача на опалювальний період 2024 року-2025 року.

Позивачем надано до суду належні та допустимі докази на підтвердження наявності заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період: жовтень 2023 - березень 2024 у розмірі 38831,49 грн (постачання теплової енергії), 299,16 грн заборгованості за абонентську плату за цим же індивідуальним договором, 1227,96 грн заборгованості за технічне обслуговування, які підтвердженні наявними у справі доказами.

Щодо тверджень скаржника про те, що справа не підвідомча судам господарської юрисдикції та повинна розглядатись у суді загальної юрисдикції, та на те, що після ракетного обстрілу нежитлові приміщення не могли використовуватись для ведення господарської діяльності, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Згідно з ч.3 ст.22 Закону України Про судоустрій і статус суддів місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що фізична особа-підприємець може бути стороною в господарському процесі лише у разі, якщо розгляд такого спору в господарському суді прямо передбачений Господарським процесуальним кодексом України та відповідним законом, а коло господарських спорів, у яких стороною може бути фізична особа, законом обмежено.

Скаржником до відзиву на позовну заяву були додані копії наступних документів: свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Первомайської О.Е. від 14.10.2010 року, договір купівлі-продажу нежитлових приміщень №4814-В-С від 22.03.2012 року, витяг про державну реєстрацію прав від 24.04.2012 року, акту №4814-В-С прийому-передачі нежитлових приміщень.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що всі вищенаведені документи свідчать про те, що Первомайська О.Е. на час розгляду даної справи має статус фізичної особи-підприємця. Між іншим, в договорі купівлі-продажу нежитлових приміщень №4814-В-С від 22.03.2012 року, як і в акті прийому-передачі цих приміщень покупцем визначена саме фізична особа-підприємець Первомайська О.Е.

В матеріалах справи відсутні докази підтвердження припинення Первомайської О.Е. підприємницької діяльності, з урахуванням вимог ч. 8 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також істотним є те, що відповідні приміщення є нежитловими і використовуються з підприємницькій діяльності.

Посилання скаржника на те, що приміщення після обстрілу не використовувалося для ведення господарської діяльності поза яким сумнівом не впливає на постачання в цей будинок теплової енергії та споживання її відповідачем. Відповідач мав можливість, враховуючи об`єктивні обставини щодо неможливості користування послугами позивача через обстріл звернутися до позивача з метою повідомлення цих обставин та врегулювання у відповідності до чинного законодавства питання відключення від системи опалення. Проте доказів вчинення таких дій в матеріалах справи немає.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає твердження скаржника про невірно визначену підвідомчість даної справи та про відсутність можливості ведення господарської діяльності, необґрунтованими та таким які не відповідають наявним у справі доказам.

Щодо посилання скаржника на те, що опалення в нежитлових приміщеннях було ізольовано на підставі договору №190259 від 08.08.2019 року між фізичною особою-підприємцем Медведською С.М. та відповідачем щодо теплоізоляції.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що в даному випадку представлений договір не свідчать про відключення у відповідача систем опалення, що погоджено з позивачем у передбачений законом спосіб, шляхом отримання акту (відокремлення (відключення) нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води за формою згідно з додатком №3 до Порядку.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом всупереч приписів ст. 73 та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не доведено факту, а також не надано належних та допустимих доказів у підтвердження своєї позиції у справі.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Первомайської Олени Едуардівни не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2025 року у справі №922/4454/24, яке відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, має бути залишене без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, ст. 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Первомайської Олени Едуардівни залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2025 року у справі №922/4454/24 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов