РІШЕННЯ

м. Київ

27.05.2025Справа № 910/4687/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу №910/4687/25 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніта» про стягнення грошових коштів

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати у зв`язку з неналежним виконанням умов договору на постачання теплової енергії.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", КП "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго".

2.2. Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

2.3. З 1 травня 2018 року постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює позивач.

2.4. Відповідно до п. 2.1 статуту Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" підприємство утворено з метою отримання прибутку від провадження господарської діяльності, спрямованої на підвищення надійності енергопостачання споживачів міста Києва, забезпечення стабільних надходжень до бюджету міста Києва, належної експлуатації об`єктів енергопостачання споживачів міста Києва, забезпечення стабільних надходжень до бюджету міста Києва, належної експлуатації об`єктів електро-, теплопостачання, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

2.5. Згідно з п. 2.2.1 цього статуту предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії.

2.6. 30.04.2020 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач/енергопостачальна організація) та ТОВ «Аніта» (далі - відповідач/абонент) укладено договір № 620393-03 на постачання теплової енергії (далі - договір), відповідно до якого позивач зобов`язався постачати теплову енергію у гарячій воді на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону.

2.7. Відповідно до п. 8.1., 8.3, 8.4. договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 15.04.2011. Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України умови цього договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами до моменту укладання цього договору з 01.05.2018. Припинення дії договору не звільняє абонента від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

2.8. Відповідно до п. 2.2.1 договору позивач зобов`язався постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору.

2.9. Об`єкт теплопостачання знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Микитенка Івана, 11, площа приміщень 103, 8 кв.м.

2.10. Відповідно до умов додатку 4 до договору відповідач відповідно до умов договору зобов`язаний щомісячно з 12 по 15 числа отримує в ЦОК за адресою: вул. Будівельників, 25 оформлену позивачем облікову картку фактичного споживання та акт звіряння, які оформлює і повертає один примірник позивачу, акт виконаних робіт.

2.11. Згідно з договором відповідач зобов`язується своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатках №№ 3, 4.

2.12. Відповідно до п. 1 додатку 3 до договору розрахунки з відповідачем за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами на теплову енергію, затвердженими відповідним органом у встановленому законодавством порядку, для КП «Київтеплоенерго» а саме: за кожну відпущену Гігакалорію (1 Гкал/грн.) без урахування ПДВ - 1 511, 40 грн.

2.13. Пунктом 3 Додатку 3 до договору передбачена можливість зміни тарифів.

2.14. Позивач у позовній заяві зазначає, що порушуючи умови договору та норми законодавства, відповідач не вносив плату за отриману теплову енергію у гарячій воді, в результаті чого за період з жовтня 2018 року по жовтень 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 15 150, 00 грн.

2.15. На підтвердження факту постачання теплової енергії та підтвердження обсягу відпущеної відповідачу теплової енергії та її вартості, позивачем долучено наряд на включення теплової енергії до будинку теплоспоживання, та відомостями будинкових комерційних приладів обліку теплової енергії, обліковими картками, актами приймання-передавання товарної продукції.

2.16. Спір у даній справі виник, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати вартості поставленої теплової енергії в період з жовтня 2018 року по жовтень 2021 року, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення основної заборгованості за спожиту теплову енергію за договором № 620393-03 на постачання теплової енергії від 30.04.2020 у розмірі 15 150, 00 грн, а також 4 526, 19 грн 3% річних та 16 323, 13 грн інфляційних втрат.

2.17. Разом з тим, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2025 провадження у справі №910/4687/25 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ТОВ «Аніта» в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 15 150, 00 грн - закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору; подальший розгляд у справі вирішено здійснювати за позовними вимогами Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ТОВ «Аніта» про стягнення 16 232, 13 грн інфляційних втрат та 4 526, 19 грн 3% річних.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача 16 232, 13 грн інфляційних втрат та 4 526, 19 грн 3% річних.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 6, 11, 509, 526, 610, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), статті 216, 230-232 Господарського кодексу України (далі ГК України).

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача щодо оплати вартості отриманих послуг.

3.4. Позивач подав клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач проти задоволення позову заперечив, вказавши, що на дату відкриття ухвали вся заборгованість була повністю сплачена позивач мав повідомити про це суд та звернутись з заявою про залишення позовної заяви без розгляду враховуючи те, що ухвала про відкриття провадження винесена 28.04.2025; нарахування позивачем пені у період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID19), та протягом 30 днів з дня його відміни суперечить нормам Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)"; що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання, боржник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь позикодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення; позивач безпідставно нарахував пеню, інфляційні втрати та 3% річних під час дії карантину та військового стану; до вимог щодо стягнення пені застосовується позовна давність в один рік; для інфляційних втрат і 3% річних застосовується загальна позовна давність - 3 роки, передбачена ст. 257 ЦК України, а відтак стягнути можна лише ті інфляційні та 3% річних, які нараховані за останні 3 роки до дати подання позову; перевіривши наданий позивачем розрахунок пені встановлено, що позивачем не було дотримано вимог; позивачем неправильно застосовано методику розрахунку інфляційних збитків, тобто було порушено ту математичну послідовність, яка закладена Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003 р. та Методикою розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженою наказом Державного комітету статистики України № 265 від 27.07.2007.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 залишено без руху позовну заяву.

5.2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня вручення ухвали.

5.3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2025 зобов`язано позивача у строк протягом двох робочих днів з дня отримання ухвали надати суду докази сплати основного боргу відповідачем (виписки з рахунку, платіжні інструкції тощо), відкладено вирішення питання про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу до надходження відповідних документів.

5.4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2025 закрито провадження у справі в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 15 150, 00 на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору, вирішено здійснювати подальший розгляд у справі за позовними вимогами Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ТОВ «Аніта» про стягнення 16 232, 13 грн інфляційних втрат та 4 526, 19 грн 3% річних.

5.5 Відповідно до ст.252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Рішення у справі ухвалюється у першому судовому засіданні у справі, яке проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Клопотань сторін про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин не надходило.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи були порушені відповідачем обов`язки за договором? Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту права обраних позивачем?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на перше та друге питання, а відповідач протилежне.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПОРУШЕННЯ ВІДПОВІДАЧЕМ УМОВ УКЛАДЕНОГО ДОГОВОРУ ТА СТЯГНЕННЯ ІНФЛЯЦІЙНИХ ВТРАТ ТА 3% РЧНИХ.

7.1. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

7.2. Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

7.3. У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

7.4. Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

7.5. Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

7.6. Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

7.7. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

7.8. Суд звертає увагу на те, що статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину.

7.9. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

7.10. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 по справі №203/2612/13-ц та постанові від 19.06.2018 по справі №5023/3905/12.

7.11. Слід зауважити, що на теперішній час договір на постачання теплової енергії у передбаченому чинним законодавством України порядку недійсним визнано не було. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

7.12. Отже, виходячи з наведеного вище, з огляду на встановлений ст.204 ЦК України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір як належну підставу у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

7.13. Як свідчать представлені до матеріалів справи документи, з жовтня 2018 року по жовтень 2021 року ТОВ «Аніта» було спожито теплову енергію на загальну суму 15 150, 00 грн.

7.14. Вказані обставини підтверджуються наданими до матеріалів справи документами, а саме: нарядом на включення теплової енергії до будинку теплоспоживання та відомостями будинкових комерційних приладів обліку теплової енергії, обліковими картками, актами приймання-передавання товарної продукції.

7.15. Разом з тим, в процесі розгляду справи відповідачем було погашено суму основної заборгованості у розмірі 15 150, 00 грн.

7.16. Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2025 закрито провадження у справі в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 15 150, 00 на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору, вирішено здійснювати подальший розгляд у справі за позовними вимогами Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ТОВ «Аніта» про стягнення 16 232, 13 грн інфляційних втрат та 4 526, 19 грн 3% річних.

7.17. Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної оплати за спожиту теплову енергію, у зв`язку з чим позивачем нараховано 16 232, 13 грн інфляційних втрат та 4 526, 19 грн 3% річних.

7.18. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

7.19. Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені 3% річних за загальний період прострочення з 01.10.2018 по 01.02.2025 в сумі 4 526, 19 грн та інфляція грошових коштів з 01.10.2018 по 01.02.2025 в сумі 16 232, 13 грн.

7.20. Судом перевірено розрахунок позивача 3 % річних, та враховуючи межі позовних вимог, встановлено, що стягненню з відповідача підлягають відсотки річних у заявленому позивачем розмірі, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню.

7.21. Водночас, здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат, в межах визначеного позивачем періоду, до стягнення підлягають 16 101, 96 грн інфляційних втрат. У задоволенні решти вимог про стягнення 130,17 грн інфляційних втрат суд відмовляє. Контррозрахунок 3% річних та інфляційних втрат відповідач в матеріали справи не надав, доводів позивача не спростував.

7.22. Щодо посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022, як на підставу для ненарахування 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасну та неповну оплату за поставлену позивачем теплову енергію у гарячій воді, суд зазначає таке.

7.23. Згідно п. 1 постанови № 206 Кабінет Міністрів України установив, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

7.24. З наведеного вбачається, що п. 1 цієї постанови регламентовано заборону нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань та 3% річних за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги саме населенням, а не юридичними особами.

7.25. При цьому, в п. 11 постанови №206 зазначено, що дія абзаців першого та третього пункту 1 цієї постанови поширюється на юридичних осіб, яким належить на праві власності або іншому речовому праві житлове та/або нежитлове приміщення, будинок, в яких розміщуються та є кінцевими споживачами комунальних послуг внутрішньо переміщені особи, у разі, коли такі юридичні особи не мають права на отримання компенсації за спожиті комунальні послуги під час розміщення внутрішньо переміщених осіб у будівлях (приміщеннях) об`єктів державної, комунальної та приватної власності у період воєнного стану.

7.26. Разом із тим, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження, що кінцевими споживачами комунальних послуг, є внутрішньо переміщені особи, що б слугувало підставою для звільнення від нарахування інфляційних нарахувань та 3% річних за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги, в тому числі за спожиту теплову енергію у гарячій воді.

7.27. За таких обставин, суд дійшов висновку, що положення постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 не розповсюджуються на відповідача.

7.28. Щодо застосування строків позовної давності суд зауважує наступне.

7.29. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

7.30. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

7.31.Згідно з нормами статті 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

7.32. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

7.33. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

7.34. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено карантин з 12 березня 2020 року на всій території України.

7.35. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX) було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільним Кодексом України та строки визначені Господарським кодексом України, а саме статтями 232, 269, 322, 324 продовжуються на строк дії такого карантину.

7.36. Згідно з приписами пункту пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

7.37. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

7.38. Отже позовну давність було продовжено у період дії карантину з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року.

7.39. Окрім того, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово було продовжено і він триває до нині.

7.40. Згідно з приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

7.41. Таким чином позовна давність зупинена на строк дії воєнного стану.

7.42. Починаючи з 12.03.2020 року строки позовної давності, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України, продовжені на строк дії карантину та воєнного стану.

7.43. Враховуючи наведені норми законодавства, суд доходить до висновку, що строки позовної давності щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат, заявленого в позовній заяві, - не сплинули, оскільки позовну заяву подано в межах строку позовної давності відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України та пунктів 12, 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України.

7.44. Інші викладені у відзиві заперечення відповідача суд відхиляє як такі що не стосується предмету спору, оскільки вони обґрунтовані відсутністю підстав для стягнення пені. Натомість, позовні вимоги у даній справі стосуються стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

8. СУДОВІ ВИТРАТИ.

8.1. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

8.2. Так, при зверненні з позовом до суду в паперовому вигляді, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн. Питання розподілу судового збору сплаченого у розмірі 1 277, 53 грн щодо позовних вимог, провадження в частині яких закрито, роз`яснено ухвалою суду від 13.05.2025.

8.3. Натомість, після закриття провадження у справі, за позовні вимоги про стягнення всього 20 758, 32 грн, сплачено судового збору 1 750, 47 грн. Проте, задоволено з них 20 628, 15 грн. Тому, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 739, 49 грн покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, а в решті (10, 98 грн) залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніта» (02139, місто Київ, вулиця Микитенка, будинок 11, ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ) 4 526, 19 грн 3% річних, 16 101, 96 грн інфляційних втрат та 1 739, 49 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.05.2025.

Суддя Ігор Курдельчук