УХВАЛА

м. Київ

22.05.2025Справа № 910/2839/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Білошицької А.В., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Тверський тупик 7Б" від 8 травня 2025 року про ухвалення додаткового рішення в справі № 910/2839/25 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Тверський тупик 7Б" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсиббуд" про стягнення 154 771,28 грн,

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Тверський тупик 7Б" (далі - ОСББ) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсиббуд" (далі - Товариство) 154 771,28 грн, з яких: 119 751,05 грн - інфляційні втрати, 35 020,23 грн - три проценти річних, нараховані за період з 1 жовтня 2022 року по 24 січня 2025 року на суму основного боргу в розмірі 503 640,00 грн, яка була підтверджена та стягнута з відповідача на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 9 серпня 2023 року в справі № 910/10400/22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10 березня 2025 року було відкрито провадження у справі № 910/2839/25 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 6 травня 2025 року позов ОСББ задоволено, стягнуто з Товариства на користь позивача 119 751,05 грн інфляційних втрат, 35 020,23 грн трьох процентів річних та 2 422,40 грн судового збору.

8 травня 2025 року через систему "Електронний суд" від ОСББ надійшла заява від цієї ж дати, у якій останнє просило суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з Товариства 77 385,64 грн витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом даної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 травня 2025 року вказану заяву ОСББ призначено до розгляду в судовому засіданні на 22 травня 2025 року.

Сторони явку своїх уповноважених представників у призначене засідання не забезпечили, хоча про дату, час та місце його проведення були повідомлені в установленому законом порядку, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подали.

За приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 6 березня 2025 року між ОСББ та адвокатським бюро "Донець С.О." (далі - Бюро) було укладено договір про надання правової допомоги № 06/03-2025, за умовами якого клієнт доручає, а Бюро - приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим правочином.

Зазначений договір підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений їх печатками.

Відповідно до пунктів 4.3., 4.5. та 4.7. договору оплата за ним здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку. За результатами надання юридичної допомоги складається проміжний акт наданих послуг (станом на день подання позовної заяви) та основний акт наданих послуг, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Бюро юридичної допомоги. В акті сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість юридичної допомоги. У цьому випадку сторони керуються умовами акта.

За домовленістю сторін, у разі досягнення Бюро позитивного результату по справі, зокрема: задоволення позовних вимог, укладення сторонами мирової угоди чи відмови позивача від заявлених позовних вимог чи залишення позову без розгляду, ОСББ зобов`язується сплатити Бюро гонорар успіху в розмірі 50% від суми задоволених вимог (пункт 4.4. договору).

Пунктом 7.1. договору передбачено, що останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до набрання законної сили рішенням суду по справі за позовом ОСББ згідно предмета договору, а в частині грошових зобов`язань - до їх повного виконання сторонами.

З наявної у матеріалах справи копії проміжного акта приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) вбачається, що Бюро станом на 7 березня 2025 року надало ОСББ такі юридичні послуги: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики; складання, оформлення і надсилання (подання) позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". За відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення зазначених витрат, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 6 березня 2019 року в справі № 922/1163/18.

Однак, у порушення приписів чинного законодавства, ні в укладеному між Бюро та ОСББ договорі, ні в проміжному акті приймання-передачі наданих послуг від 7 березня 2025 року, відсутній порядок обчислення та вартість (ціни) послуг, що надаються адвокатом за цим правочином.

Разом із цим, у своїй заяві ОСББ просило стягнути з відповідача виключно визначений у договорі гонорар адвоката за прийняття судового рішення на користь позивача, так званий "гонорар успіху".

Відповідно до частин 1 та 2 статті 202, частини 1 статті 203, частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зміст двостороннього договору як правочину становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ці умови не можуть суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В аспекті цивільно-правових зобов`язань виконавця, предметом договору про надання правової допомоги є вчинення певної дії або здійснення певної діяльності в інтересах другої сторони (клієнта).

Таким чином, гонорар за прийняття судового рішення на користь позивача, який відповідно до договору про надання адвокатських послуг становить 50% від суми задоволених позовних вимог та становить 77 385,64 грн, є так званим "гонораром успіху", який передбачений як форма матеріального заохочення адвоката з метою посилення його зацікавленості у результаті розгляду справи.

Отже, додаткова винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення у справі за своїм змістом і правовою природою не є платою за надані послуги в розумінні статей 123, 126 ГПК України та статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Судове рішення є результатом вирішення спору. Воно приймається та підписується виключно суддями. Отже, погодження між стороною спору та її адвокатом розміру гонорару останнього за позитивний результат вирішення спору у вигляді прийняття судом відповідного судового рішення не є витратами на професійну правничу допомогу в розумінні статті 126 ГПК України, у зв`язку з чим відповідний гонорар не підлягає стягненню з відповідача в порядку статей 129, 130, 344 ГПК України.

Судом враховано, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 травня 2020 року в справі № 904/4507/18 та в додатковій постанові від 7 липня 2021 року в справі № 910/12876/19 дійшла висновку про можливість існування гонорару успіху як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як гонорар успіху. При цьому Велика Палата Верховного Суду у вищевказаних постановах зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У той же час, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (пункт 135) зазначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена додаткових постановах Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 10 жовтня 2024 року в справі № 873/603/23 та від 20 серпня 2024 року в справі № 870/4/24, у постанові Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 16 липня 2024 року в справі № 686/9664/21.

При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2024 року в справі № 910/14524/22 та в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 24 січня 2022 року в справі № 911/2737/17.

Разом із цим, у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджують факт погодження між його сторонами проведення розрахунків шляхом сплати на користь Бюро "гонорару успіху" в порядку пункту 4.4. договору.

Інші документи, на підставі яких можна вставити вартість та обсяг наданих Бюро послуг за вищевказаним правочином, у матеріалах справи відсутні.

Вираховуючи вищевикладене, правові підстави для задоволення заяви ОСББ від 8 травня 2025 року про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача "гонорару успіху" в справі № 910/2839/25 відсутні.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 233, 234, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Тверський тупик 7Б" від 8 травня 2025 року про ухвалення додаткового рішення в справі № 910/2839/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного ухвали: 27 травня 2025 року.

СуддяЄ.В. Павленко