ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
У Х В А Л А

"21" травня 2025 р. Справа № 924/232/22

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О., розглянувши заяву про забезпечення вимог кредиторів у справі

за заявою фізичної особи - підприємця Крищука Максима Володимировича м.Хмельницький

до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" м. Хмельницький

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 29.11.2024 серед іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Проскурів" за заявою фізичної особи - підприємця Крищука Максима Володимировича. Визнано грошові вимоги фізичної особи - підприємця Крищука Максима Володимировича до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" у розмірі 200000,00 грн основного боргу (четверта черга задоволення вимог кредиторів), 24224,00грн судового збору, сплаченого за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та 72000,00 грн авансування винагороди арбітражному керуючому (перша черга задоволення вимог кредиторів). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ПАТ "Проскурів". Введено процедуру розпорядження майном боржника ПАТ "Проскурів" строком на 170 календарних днів. Розпорядником майна боржника ПАТ "Проскурів" призначено арбітражну керуючу Гапіну Наталію Вікторівну. Призначено попереднє засідання суду на 10:00 год. 21 січня 2025 року. Заяву фізичної особи - підприємця Яцишина Олега Володимировича, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про відкриття провадження у справі про банкрутство залишено без розгляду.

З метою виявлення кредиторів боржника суд за допомогою автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" 29.11.2024 здійснив офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Проскурів" на офіційному веб-сайті Верховного Суду в мережі Інтернет, номер публікації якого 74743.

До суду надійшли заяви із грошовими вимогами до боржника у справі №924/232/22, які прийняті до розгляду в попередньому засіданні господарського суду, що призначено на 10:00 год. 21 січня 2025 року.

Відповідно до ухвали від 21.01.2025 суд оголосив перерву в попередньому засіданні до 14:15 год. 05 лютого 2025 року та витребував у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію щодо актового запису про смерть ОСОБА_5 .

Згідно з ухвалою від 05.02.2025 суд залишив без розгляду заяву Агрофірми "Проскурів" з грошовими вимогами до боржника ПАТ "Проскурів" від 29.12.2024 (вх.№ 05-06/1686/24) та оголосив перерву в попередньому засіданні суду до 14:10 год. 18 лютого 2025 року.

В попередньому засіданні 18.02.2025 суд постановив ухвали із занесенням до протоколу судового засідання про продовження строку попереднього засідання на два місяці на підставі п. 1-6 ч. 1 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ та про оголошення перерви в попередньому засіданні до 11:00 год. 05 березня 2025 року. Також ухвалою суду від 18.02.2025 закрито провадження за заявою ОСОБА_5 з грошовими вимогами до Публічного акціонерного товариства "Проскурів", поданою в межах справи №924/232/22.

В попередньому засіданні 05.03.2025 суд постановив ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про оголошення перерви до 14:10 год. 19 березня 2025 року.

Згідно з ухвалою від 19.03.2025, яка постановлена із занесенням до протоколу судового засідання, суд оголосив перерву в попередньому засіданні до 10:00 год. 03 квітня 2025 року.

В попередньому засіданні 03.04.2025 суд постановив ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про оголошення перерви до 10:00 год. 24 квітня 2025 року.

Згідно з ухвалами від 24.04.2025, які постановлені із занесенням до протоколу судового засідання, суд за клопотанням представника фізичної особи - підприємця Крищука М.В. продовжив строк попереднього засідання на 2 місяці на підставі п. 1-6 ч. 1 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, задовольнив клопотання представника боржника від 24.04.2025 та відклав попереднє засідання на 10:00 год. 21 травня 2025 року.

До суду 19.05.2025 від представника фізичної особи - підприємця Яцишина О.В., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшла заява про забезпечення вимог кредиторів від 16.05.2025, згідно з якої останній просить вжити заходи забезпечення вимог кредиторів, заборонивши боржнику відчужувати цінні папери, частки в статутних капіталах інших осіб, нерухоме майно до введення процедури санації, ліквідації чи закриття провадження у справі. В обґрунтування заяви вказує, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 у справі №924/232/22 (924/1354/20), ухвалено нове рішення, яким скасовано рішення суду першої інстанції та вирішено, зокрема списати акції із рахунків відповідачів фізичних осіб у депозитарній установі ТОВ "Підприємство "Росан Цінні Папери" та переказати їх на рахунок боржника ПАТ "Проскурів". Вказана постанова була уже на наступний день 16.05.2025 надана представником ПАТ "Проскурів" на виконання до депозитарної установи ТОВ "Підприємство "Росан Цінні Папери" для їх переказу на користь боржника. Представник зазначає, що у разі завершення виконання цієї операції посадові особи боржника ПАТ "Проскурів" будуть мати змогу безперешкодно їх відчужити іншим особам на шкоду кредиторам та самого боржника. Обґрунтованість такого припущення зумовлює попередня поведінка боржника, який уже неодноразово вчиняв дії на відчуження за заниженою вартість своїх активів на користь пов`язаних осіб. Представник звертає увагу, що забезпечення вимог кредиторів у спосіб заборони на відчуження його активів, зокрема цінних паперів, часток, іншого нерухомого майна, не може негативно вплинути на його господарську діяльність, оскільки такої він фактично не веде, а окрім того відчуження вказаних активів не є предметом його господарської діяльності. Іншою обставиною негайного забезпечення вимог кредиторів є тривалий розгляд грошових вимог, який так і не може завершитись, що створює для боржника можливості до проведення зборів кредиторів діяти без відповідних обмежень.

Крім того, 19.05.2025 до суду від представника фізичної особи - підприємця Яцишина О.В., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшло додаткове обґрунтування необхідності забезпечення вимог кредиторів, в якій представник звертає увагу, що необхідність забезпечення зумовлюється попередньою поведінкою боржника, яка і призвела до неплатоспроможності, що характеризується системним виведенням істотних активів на пов`язаних чи заінтересованих осіб. Так, із 02.06.2020 до 25.01.2022 ПАТ "Проскурів" відчужено 52 об`єкта нерухомого майна, шляхом їх внесення до статутного капіталу ТОВ "Технопарк Проскурів", що було створеного разом із іншим пов`язаним ПАТ "Хмельницьке АТП 16854", а саме: 25.05.2020 державна реєстрація ТОВ "Технопарк Проскурів" із загальними розміром статутного капіталу 1500000 грн, засновники: ПрАТ "Хмельницьке АТП 16854" (765000,00 грн), ПАТ "Проскурів" (735000,00 грн); 11.07.2023 реєстрація зміни розміру статутного капіталу юридичної особи: ПрАТ "Хмельницьке АТП 16854", яке збільшилось до 7483334,08 грн, ПАТ "Проскурів" - 7189870,00 грн, тобто на 6454870,00 грн (сама передача активів відбулася у 2020-2022 роках, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру нерухомого майна ТОВ "Технопарк Проскурів"); 24.07.2023 до засновників додано ТОВ "Сіті Кепітал" з розміром частки 7189870,00 грн (КБВ - ОСОБА_6 , керівник ОСОБА_7 ). ПрАТ "Хмельницьке АТП 16854" збільшило частку до 7483334,08 грн, ПАТ "Проскурів" розмір частки не змінило, зменшилась лише в процентному виразі; 29.05.2024 ПАТ "Проскурів" відступило усю свою частку у розмірі 7189870,00 грн ТОВ "Аделайнс" (власник та керівник ОСОБА_8 , яка є дружиною ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_7 ). Наразі, ПАТ "Проскурів" має частку лише у статутному капіталі ТОВ "Сіті Кепітал" у розмірі 1 360 601,20 грн (9,75%). Представник заявника вказує, що внаслідок свідомих дій та рішень керівництва боржника він уже позбавився не лише усіх своїх істотних активів, які були внесені до статутного капіталу свого ж товариства, а й позбавився на користь іншого пов`язаного із керівництвом товариства. Відповідно до наявних результатів інвентаризації, що додавалися до матеріалів справи ще арбітражним керуючим Глеваським В.В. (акт №1 інвентаризації наявності фінансових інвестицій від 22.08.2025), боржник мав частки в інших товариствах. З огляду на це, з метою забезпечення вимог кредиторів та запобігання відчуження інших істотних активів, слід заборонити їх відчуження. На думку представника, відмова суду у задоволенні цієї заяви лише з тих підстав, що вимоги заявників ще не визнані, вказуватиме, з огляду на затягування судом їх вирішення, на фактичне сприяння боржнику у відчуженні інших його активів. У будь-якому разі, виходячи із права суду застосувати ці заходи й з власної ініціативи (на відміну від забезпечення позову), навіть відсутність процесуального права заявників-кредиторів на подання такої заяви, за обґрунтованості наведених доводів, зумовлює застосування відповідних заходів судом самостійно.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному складу суду від 19.05.2025 вказану заяву про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

При розгляді заяви представника фізичної особи - підприємця Яцишина О.В., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення вимог кредиторів у справі №924/232/22 суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у приписах КУзПБ законодавець утвердив пріоритет норм цього спеціального закону та субсидіарне застосування у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) загальних норм Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Тому загальні норми ГПК України застосовуються при розгляді справ про банкрутство настільки, наскільки це узгоджується із логікою законодавчого регулювання відносин банкрутства (неплатоспроможності), зокрема ті норми ГПК України, що мають універсальний характер, тобто застосовні до вирішення однакових, переважно суто процедурних, питань руху справи у позовному провадженні, так само і у процедурі банкрутства (неплатоспроможності) за умови, що інше не встановлено КУзПБ (п. 40-42 постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.08.2023 у справі №920/162/23).

Правові засади забезпечення позову у господарському судочинстві врегульовано главою 10 розділу І ГПК України, тоді як спеціальним законом про банкрутство (ст. 40 КУзПБ) визначено особливі різновиди забезпечувальних заходів вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі, та надано право застосування таких заходів як за клопотанням розпорядника майна чи кредитора, так і за ініціативою суду.

За змістом ч. 1 ст. 40 КУзПБ господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Зокрема, господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди розпорядника майна правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме чи нерухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Тобто, у ст. 40 КУзПБ наведено вичерпній перелік спеціальних заходів забезпечення вимог кредиторів (заборона/зобов`язання вчинити або утриматися від вчинення дій, що можуть безпосередньо вплинути на конкурсну/ліквідаційну масу боржника; припинення повноважень керівника) та безальтернативно визначено безпосередніх адресатів (суб`єктів) таких заходів забезпечення - боржник та у випадку припинення повноважень за частиною другою цієї статті - керівник/орган управління боржника

У ст. 40 КУзПБ законодавець визначив і мету, задля якої такі заходи застосовуються - для збереження майна боржника, усунення перешкод для виконання розпорядником майна своїх повноважень та захисту прав і законних інтересів боржника або кредиторів.

У даній справі представник фізичної особи - підприємця Яцишина О.В., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення вимог кредиторів у справі №924/232/22 шляхом заборони боржнику без згоди суду відчужувати цінні папери, частки в статутних капіталах інших осіб, нерухоме майно до введення процедури санації, ліквідації чи закриття провадження у справі, оскільки вважає, що посадові особи боржника можуть відчужити своє майно іншим особам на шкоду кредиторам та самого боржника. Обґрунтованість такого припущення, на думку заявника, зумовлює попередня поведінка боржника, який уже неодноразово вчиняв дії на відчуження за заниженою вартість своїх активів на користь пов`язаних осіб.

Суд зазначає, що приписами ст. 40 КУзПБ визначений вичерпний перелік суб`єктів, за клопотанням яких суд вправі вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Статус учасників у справі про банкрутство регламентовано як нормами ГПК України, так і спеціальним законом - КУзПБ, зміст правосуб`єктності та особливості процесуального статусу конкретного учасника справи розкриваються шляхом системного тлумачення норм цих законодавчих актів з урахуванням особливостей певної стадії процедури банкрутства.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Порядок набуття конкурсним кредитором (окрім кредитора, за заявою якого відкрито провадження у справі про банкрутство) статусу учасника провадження у справі про банкрутство визначається ст. 45 КУзПБ, за змістом якої конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, за загальним правилом набуття статусу конкурсного кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку (подібний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13).

За висновком Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, сформульованого у постанові від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, лише після вчинення всіх передбачених Законом про банкрутство (стаття 23) чи КУзПБ (стаття 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (частина шоста статті 23 Закону про банкрутство, частина шоста статті 45 КУзПБ) визнання його вимог, конкурсний кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України).

Тобто, лише за сукупністю, передбачених КУзПБ дій: пред`явлення грошових вимог; доведення свого права вимоги перед судом; розгляд грошових вимог судом (перевірка наявності такого права у кредитора; правомірність його набуття; невтрата цього права у зв`язку з позовною давністю, тощо) та визнання грошових вимог у відповідній ухвалі суду конкурсний кредитор набуває правового статусу учасника у справі про банкрутство, отже наділяється процесуальними правомочностями учасника справи про банкрутство.

Суд приймає до уваги, що фізична особа - підприємець Яцишин О.В., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду із заявами про грошові вимоги до боржника, які прийняті судом до розгляду в попередньому засіданні суду відповідно до ухвал від 03.01.2025. Однак такі заяви на даний час судом не розглянуті (відсутня ухвала суду про визнання чи відмову у визнанні таких вимог).

За таких обставин фізична особа - підприємець Яцишин О.В., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представник яких звернувся до суду із заявою про забезпечення вимог кредиторів у справі №924/232/22, на час розгляду такої заяви не набули статусу кредитора боржника у справі про банкрутство, тому не можуть вважатися учасниками справи про банкрутство та не мають процесуальної дієздатності, визначеної законодавством про банкрутство, зокрема щодо подання заяви про забезпечення вимог кредиторів.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви представника фізичної особи - підприємця ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення вимог кредиторів у справі №924/232/22.

Разом з тим, відповідно до приписів ч. 1 ст. 40 КУзПБ заходи забезпечення вимог кредиторів можуть бути вжиті судом за своєю ініціативою.

Суд зазначає, що Кодексом України з процедур банкрутства, як спеціальним законом, визначено особливі різновиди заходів на забезпечення вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі та надано право їх застосування як за клопотанням кредитора, так за ініціативою суду. Разом з тим, загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до ст. 136 ГПК України. Подібні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 13.02.2020 у справі № 50/790-43/173, від 31.05.2022 у справі № 924/1277/20.

Статтею 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Інститут забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулася з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати у результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

Аналогічні висновки наводяться у постановах Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 910/10598/21, від 28.08.2023 у справі № 906/304/23 та інших.

При цьому не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

З урахуванням специфіки провадження у справі про банкрутство, безпосередньою метою застосування передбачених ст. 137 ГПК України заходів забезпечення позову, як заходів забезпечення вимог кредиторів у такій справі, є збереження майна боржника та у такий спосіб охорона матеріально-правових інтересів кредиторів від можливих недобросовісних дій боржника чи інших осіб стосовно його активів задля попередження потенційних труднощів у досягненні основної мети процедур банкрутства - як найповнішого задоволення вимог кредиторів.

Господарський суд, який розглядає справу про банкрутство, не позбавлений процесуального права за власної ініціативи вжити заходів забезпечення у справі про банкрутство, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, а також керуючись принципами законності, диспозитивності та пропорційності в силу ст. 2, 14, 15 ГПК України та з урахуванням інтересів кредиторів і боржника у справі про банкрутство.

Наведені процесуальні дії господарського суду, відповідають функції господарського суду, як учасника справи про банкрутство щодо забезпечення справедливого балансу між кредиторами і боржником та контролю за правильністю і черговістю здійснення арбітражним керуючим дій у відповідній судовій процедурі банкрутства. Близькі за змістом правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 911/1159/14.

Суд враховує, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 252100527, станом на 10.04.2021 за ПАТ "Проскурів" на праві власності було зареєстровано низку об`єктів нерухомого майна, які в подальшому були відчужені боржником, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна довідкою № 427401244 від 18.05.2025.

Також відповідно до протоколу інвентаризаційної комісії від 22.08.2022, ПАТ "Проскурів" був учасником (засновником) низки юридичних осіб, в тому числі ТОВ "Технопарк Проскурів" (частка 49%), ПП "Рудпол" (частка 100%), ТОВ "Проскурівтехгаз ЛХЗ" (частка 25%).

Разом з тим, як вбачається із відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які містять в реєстрі станом на момент постановляння даної ухвали, ПАТ "Проскурів" уже не є учасником ТОВ "Технопарк Проскурів", ПП "Рудпол" та ТОВ "Проскурівтехгаз ЛХЗ", що свідчить про відчуження ПАТ "Проскурів" своїх корпоративних прав.

Відомості щодо відчуження ПАТ "Проскурів" своєї частки у статутному капіталі ТОВ "Технопарк Проскурів" підтверджуються також витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, складеними станом на 10.07.2023 (ПАТ "Проскурів" було учасником товариства із часткою 735000,00 грн), станом на 23.07.2023 (ПАТ "Проскурів" було учасником товариства із часткою 7189870,00 грн), станом на 17.05.2025 (ПАТ "Проскурів" не є учасником товариства), що відображає збільшення частки ПАТ "Проскурів" в статутному капіталі ТОВ "Технопарк Проскурів" та її подальше відчуження.

Додатково суд враховує, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 у справі № 924/232/22 (924/1354/20) було скасовано рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.02.2025 у справі №924/232/22(924/1354/20) та прийнято нове рішення, яким, зокрема витребувано з чужого незаконного володіння фізичних осіб прості іменні акції ПрАТ "Холод" у загальній кількості 47490 штук, які обліковуються на рахунках у депозитарній установі ТОВ "Підприємство "Росан-Цінні папери", шляхом списання переказу з відповідних рахунків та зарахування цінних паперів у бездокументарній формі існування на рахунок у цінних паперах у депозитарній установі ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" на ім`я Публічного акціонерного товариства "Проскурів".

Таким чином, на підставі вищевказаного рішення ПАТ "Проскурів" є власником 47490 штук простих іменних акцій ПрАТ "Холод", за рахунок яких в подальшому може здійснюватись погашення вимог кредиторів.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУзПБ банкрутство - визнана господарським судом нездатність боржника, крім страховика або кредитної спілки, відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, а також віднесення страховика або кредитної спілки відповідно до рішення Національного банку України до категорії неплатоспроможних відповідно до Закону України "Про страхування" або Закону України "Про кредитні спілки".

Головна мета процедури банкрутства полягає в захисті прав кредиторів юридичної особи, яка опинилася в скрутному фінансовому становищі.

Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущенні доведення боржника до банкрутства.

Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів.

Отже, однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Вчинення боржником дій щодо відчуження майна може вплинути на наповнення ліквідаційної маси або можливість погашення вимог кредиторів в процедурі санації.

З огляду на викладене, враховуючи поведінку боржника, існує висока імовірність відчуження боржником нерухомого майна, корпоративних прав, які на даний час перебувають у його власності, відповідно невжиття заходів забезпечення вимог кредиторів може призвести до негативних наслідків для кредиторів, зокрема, таке майно може бути передано третім особам, що в свою чергу, буде перешкоджати наповненню ліквідаційної маси та погашенню кредиторських вимог. Крім того, вчинення боржником дій щодо відчуження належного йому майна прямо вплине на його фінансовий стан та в подальшому може позбавити кредиторів можливості задовольнити свої вимоги за рахунок такого майна.

При цьому враховується, що розмір заявлених до боржника кредиторських вимог у справі № 924/232/22 про банкрутство ПАТ "Проскурів" є досить значним.

Також суд враховує, що у разі відчуження нерухомого майна боржника, право власності на яке підлягає державній реєстрації, захист прав учасників справи про банкрутство у майбутньому буде потребувати додаткових зусиль кредиторів та арбітражного керуючого, спрямованих на скасування такого рішення про державну реєстрацію прав і припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності третіх осіб на таке майно боржника за наявності відповідних підстав. Дані обставини, в свою чергу, ускладнять процедуру наповнення ліквідаційної маси банкрута, можуть призвести до її зменшення і, як наслідок, не задоволення вимог кредиторів боржника в повному обсязі.

Також приймається до уваги, що заборона боржнику здійснювати відчуження нерухомого майна, цінних паперів, часток в статутних капіталах інших осіб без згоди суду не позбавляє боржника права вчиняти такі дії, а лише обмежує таке право необхідністю отримання згоди суду з метою недопущення здійснення розпорядження таким майном всупереч інтересам кредиторів та з метою уникнення погашення їх вимог.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вжиття саме таких заходів є обґрунтованим, адекватним, співмірним та жодним чином не призведе до порушення прав та законних інтересів боржника, натомість забезпечить збереження майна боржника, баланс інтересів сторін, що узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Тому суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони Акціонерному товариству "Проскурів" вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, цінних паперів, часток в статутних капіталах інших осіб без згоди суду, який розглядає справу про банкрутство.

Також суд звертає увагу на те, що заходи щодо забезпечення вимог кредиторів, відповідно до ч. 4 ст. 40 КУПБ діють до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 6, 8 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви представника фізичної особи - підприємця Яцишина О.В., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення вимог кредиторів від 16.05.2025.

2. Вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів за ініціативою суду.

3. Заборонити Акціонерному товариству "Проскурів" (м. Хмельницький, вул.Володимира Глушенкова, 11, код 30593842) вчиняти дії щодо відчуження належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток в статутних капіталах інших осіб без згоди суду, який розглядає справу про банкрутство.

4. За даною ухвалою:

Стягувач: Господарський суд Хмельницької області (м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, код 03500128).

Боржник: Акціонерне товариство "Проскурів" (м. Хмельницький, вул.Володимира Глушенкова, 11, код 30593842).

Ухвала є виконавчим документом і підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили 21.05.2025 та дійсна для пред`явлення до виконання по 21.08.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Суддя Субботіна Л.О.