УХВАЛА

м. Київ

21.05.2025Справа № 910/16870/23 (910/11857/20)
За позовом Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України"

до Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович

про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню,

в межах справи № 910/16870/23

Суддя Івченко А.М.

Представники:

від ДП "МА "Бориспіль": Приходько Я.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" (далі - Авіакомпанія) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - Аеропорт) про визнання такими, що не підлягають виконанню, вчинених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем (далі - третя особа) виконавчих написів, а саме:

1) від 24.04.2020, зареєстрованого у реєстрі за № 1254;

2) від 14.05.2020, зареєстрованих у реєстрі за № № 1442, 1443, 1444;

3) від 21.05.2020, зареєстрованого у реєстрі за № 519;

4) від 11.06.2020, зареєстрованих у реєстрі за № № 1759, 1760, 1761;

5) від 26.06.2020, зареєстрованих у реєстрі за № № 2014, 2015;

6) від 30.07.2020 зареєстрованих у реєстрі за № № 2599, 2597, 2600, 2601, 2602, 2603, з посиланням на положення статей 612, 613 Цивільного кодексу України, статті 87 Закону України "Про нотаріат", статті 1 Закону України "Про обіг векселів в Україні".

Позовна заява мотивована тим, що векселі, на яких вчинено оспорювані виконавчі написи, належним чином не опротестовані третьою особою, оскільки нотаріус не перевірив фактів пред`явлення відповідачем векселів до сплати позивачу та належним чином не пред`являв позивачу вимог про їх оплату, умова про сплату процентів за векселями є ненаписаною, Авіакомпанія не прострочила оплати за векселями і зобов`язання з оплати векселів не є безспірними.

Рішенням від 27.01.2021 господарський суд міста Києва вказаний позов задовольнив; визнав такими, що не підлягають виконанню, оспорювані виконавчі написи.

Постановою від 07.06.2021 Північний апеляційний господарський суд рішення господарського суду міста Києва від 27.01.2021 скасував, прийняв нове судове рішення, яким у позові відмовив.

Постановою від 04.11.2021 Верховний Суд рішення господарського суду міста Києва від 27.01.2021 та постанову Північного апеляційного Господарського суду від 07.06.2021 скасував, а справу передав на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

За наслідками нового розгляду господарський суд міста Києва від 10.02.2022 позов Авіакомпанії до Аеропорту задовольнив повністю, визнав такими, що не підлягають виконанню, виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Каплуном Ю. В.:

- від 24.04.2020 зареєстрований в реєстрі за № 1254;

- від 14.05.2020 зареєстровані в реєстрі за № № 1442, 1443, 1444;

- від 21.05.2020 зареєстрований в реєстрі за № 1519;

- від 11.06.2020 зареєстровані в реєстрі за № № 1759, 1760, 1761;

- від 26.06.2020 зареєстровані в реєстрі за № № 2014, 2015;

- від 30.07.2020 зареєстровані в реєстрі за № № 2600, 2602, 2603, 2601, 2599, 2597.

Постановою від 05.06.2024 Північний апеляційний господарський суд рішення господарського суду міста Києва від 10.02.2022 залишив без змін.

Постановою від 02.10.2024 Верховний Суд постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 та рішення господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі 910/11857/20 скасував, а справу направив на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

28.10.2024 року матеріали справи № 910/11857/20 надійшли до господарського суду міста Києва та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд судді Ломаці В.С.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" до Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, передано за підсудністю до господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/11857/20 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України".

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.11.2024 справу передано судді Івченко А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження надати суду: - відзив на позов, складений з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на чинне законодавство та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем - докази направлення відзиву позивачу; запропоновано позивачу у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив на позов, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу; визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України); запропоновано третій особі надати пояснення.

17.02.2025 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 09.04.25.

09.04.2025 від відповідача надійшли пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 відкладено підготовче засідання на 21.05.25 ; визнано явку представника позивача в судове засідання призначене на 21.05.25 о 12:40 год. обов`язковою.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав.

Представник відповідача заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ст. 226 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у частині четвертій статті 202 Господарського процесуального кодексу України, та формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене, Верховний Суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних.

Норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Дії позивача у суді повинні базуватись на принципі добросовісності, чесній діловій практиці, зокрема повинні відповідати вимогам процесуального закону та поведінці сторони, яка намагається здійснити захист своїх прав в суді.

В контексті викладеного, суд зазначає, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні (стаття 42 ГПК України).

У цьому випадку позивач цих вимог не виконав.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В аспекті зазначеного, суд враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 12.12.2023 року у справі № 909/811/22 про те, що норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Суд зазначає, що об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.06.2020 року у справі № 910/16978/19 виклала висновок щодо застосування норми п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, вказавши, зокрема, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності. Правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до висновку, сформованого у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2021 року у справі № 916/365/17, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст.ст. 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності.

Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2020 року у справі № 910/16978/19, від 16.10.2020 року у справі № 910/8816/19).

Крім того, у постанові від 18.11.2022 року у справі № 905/458/21 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформувала висновок щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статі 226 ГПК України без установлення заборон чи обмежень судам у кожному конкретному випадку надавати оцінку діям сторін у справі та іншим обставинам і визначати подальші процесуальні дії, які суди повинні вчинити для розгляду кожної конкретної справи.

У цій постанові наголошено на праві позивача самостійно визначати характер своєї участі в судовому засіданні, зокрема й через неявку до нього, повинне бути здійснене у належний, тобто визначений процесуальним законом спосіб: шляхом подання позивачем до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Лише, якщо позивач чітко висловив своє волевиявлення через клопотання про розгляд справи за його відсутності та за умови можливості розгляду справи за відсутності позивача в судовому засіданні, можливий судовий розгляд справи за відсутності позивача в судовому засіданні.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, здійснюючи аналіз частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, також виснувала, що виключенням для обов`язкового залишення позову без розгляду можуть вважатися обставини, якщо позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто суд розглядає справу по суті за умов, якщо: позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. При цьому, суд може розглянути можливість вирішення спору за відсутності позивача (з`ясувати, чи не перешкоджає нез`явлення позивача вирішенню спору) лише якщо від позивача надійшло клопотання про такий розгляд (про розгляд справи за відсутності позивача).

Положення цих норм не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судом у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

Отже, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду здійснила аналіз та надала характеристику за методом правового регулювання нормам, закріпленим у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, вказуючи на те, що вони є імперативними та у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.02.2023 року у справі № 911/73/21.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Отже, залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у підготовче чи судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Враховуючи неявку позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце підготовчого засідання, неповідомлення останнім про причини своєї неявки, а також неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про те, що неподання відсутнім позивачем в підготовчому засіданні до суду заяви про розгляд справи за його відсутності та неповідомлення про неявку і поважність її причини зумовлює залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 30.03.2020 по справі № 5/195-Б-05зазначив наступне: «Суд вважає за необхідне зазначити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії").

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").»

Відповідно до ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення позивачу сплаченої суми судового збору, з огляду на те, що залишення позову без розгляду у зв`язку з неподанням заяви про розгляд справи за його відсутності не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства ст. 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню в межах справи № 910/16870/23 залишити без розгляду.

Повний текст ухвали складено 29.05.2025

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Івченко