ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м.Харків Справа № 913/111/25

Провадження № 14/913/111/25

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ

до Управління житлово-комунального господарства Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області

про стягнення 32460,29 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - позивач) через підсистему «Електронний суд» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Управління житлово-комунального господарства Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу від 06.12.2021 № 11-1213/21-БО-Т в сумі 32460,29 грн, з яких: 20404,46 грн - основний борг, 4232,02 грн - пеня, 1566,54 грн - 3% річних, 6257,27 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Управлінням житлово-комунального господарства Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області зобов`язань з оплати поставленого природного газу у січні та лютому 2022 року за договором постачання природного газу від 06.12.2021 № 11-1213/21-БО-Т, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 20404,46 грн, на яку нараховані пеня в сумі 4232,02 грн, 3% річних в сумі 1566,54 грн та інфляційні втрати в сумі 6257,27 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 31.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Також вказаною ухвалою суд зобов`язав позивача невідкладно направити копію позовної заяви разом з доданими до неї документами на електронну адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1, докази надати суду.

02.04.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Жигадло І.Б. надійшла заява від 01.04.2025, в якій повідомлено, що на виконання вимог ухвали суду від 31.03.2025 позовну заяву з додатками було направлено на електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідні докази додані до вказаної заяви.

29.04.2025 від відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від 28.04.2025, яким він проти позову заперечує, посилаючись на наступне.

Відповідач зазначає, що за результатами проведеної переговорної процедури відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про публічні закупівлі» між ним та позивачем було укладено договір постачання природного газу від 06.12.2021 №11-1213/21-БОТ на період з 01.11.2021 по 31.12.2022.

Розділом 3 укладеного договору встановлено порядок та умови передачі природного газу.

Так, відповідно до п. 3.4. договору постачальник із застосуванням ресурсів інформаційної платформи Оператора ГТС та споживач здійснюють щоденний моніторинг фактично відібраного споживачем обсягу природного газу.

Згідно з п. 3.5. договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Пунктом 3.5.1. визначено, що споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником постачальника (п. 3.5.2. договору).

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору (п. 3.5.4. договору).

В розділі 5 договору встановлено порядок та умови проведення розрахунків.

Так, за умовами п. 5.1. договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

Тобто, для проведення розрахунків за отриманий природний газ постачальник повинен надати споживачу акт приймання-передачі природного газу. Остаточна звірка розрахунків повинна була проводитись на підставі отриманих від позивача актів приймання-передачі природного газу.

Враховуючи те, що через збройну агресію з боку Російської Федерації і як наслідок незаконної окупації Лисичанської територіальної громади разом з адміністративною будівлею управління (про вказаний факт було повідомлено правоохоронні органи, відомості щодо якого були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 341 КК України) були втрачені всі документи, а саме оригінал договору про постачання природного газу від 06.12.2021 № 11-1213/21-БО-Т та акти приймання-передачі природного газу підписані обома сторонами.

За таких підстав відповідач не має змоги ані підтвердити суму нарахованого боргу позивачем, ані спростувати його.

Враховуючи вищенаведене, відповідач не визнає позовні вимоги в частині оплати суми заборгованості за отриманий природний газ у січні, лютому 2022 року, оскільки позивачем не надано копій завірених належним чином актів приймання-передачі за спожитий природній газ підписані обома сторонами, що в свою чергу виключало б можливих істотних розбіжностей між даними Оператора ГТС та даними споживача.

Також відповідач зазначає, що не визнає факту не виконання зобов`язань або неналежного виконання зобов`язань по договору з його вини в частині прострочених розрахунків, або завданих з його вини збитків позивачу та нарахованої позивачем пені за неналежне виконання умов договору в сумі 4232,02 грн, інфляційних втрат в сумі 6257,27 грн та 3% річних в сумі 1566,54 грн.

З огляду на викладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

05.05.2025 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив від 02.05.2025, в якій позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву.

Позивач зазначає, що договір, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Управлінням житлово-комунального господарства Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, двостороннє підписаний та скріплений печатками.

Пункт 13.1 договору постачання природного газу зазначає, що даний договір набирає чинності з дати підписання і діє в частині поставки до 31.12.2022 (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Умовами договору постачання природного газу № 11-1213/2-БО-Т від 06.12.2021 передбачена оплата за газ відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу (п. 5.1 договору).

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Відповідач, у порушення п. 5.1. договору не здійснив оплату за спожитий природний газ у встановлені строки, що підтверджується розрахунком наданим до матеріалів справи.

Таким чином, підписуючи уповноваженими особами договір постачання природного газу та відповідно в подальшому скріплюючи його печатками підприємства, відповідач чітко розумів всю юридичну відповідальністю за невиконання або неналежне виконання умов підписаного договору.

Крім того, на думку позивача, у зв`язку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до умов договору (п. 5.1) та неповністю розрахувався за поставлений природний газ, позивачем правомірно нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати у зазначених у позовній заяві розмірах, відповідно до умов договору та положень чинного законодавства, що підтверджується матеріалами справи. Доказів, які спростовують вищевикладене, відповідачем суду надано не було.

Споживання за грудень 2021 року оплачене, за період січень - лютий 2022 року - ні.

Разом з тим, позивач зазначив, що оформлення приймання-передачі природного газу відбувається у відповідності до пунктів 3.1 - 3.6 договору.

Приймання-передача газу, поставленого позивачем та прийнятого відповідачем у розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5 договору).

На підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписаний уповноваженим представником постачальника (п. 3.5.2. договору).

Споживач протягом 2 (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (п.3.5.3. договору).

У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1. цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених у розділі 4 цього договору (п. 3.5.4. договору).

Згідно з п. 4.1. укладеного сторонами правочину ціна природного газу за 1000 куб. м газу з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу становить 16554,00 грн.

Отже, поставка природного газу відповідачу доведена наступними доказами:

- копією листа оператора ГТС від 11.11.2024 № ТОВВИХ-24-17288 з алокаціями;

- копіями актів приймання-передачі природного газу за заявлений період та доказом направлення актів приймання-передачі природного газу за грудень 2021- лютий 2022.

З огляду на викладене, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними належними доказами.

Крім того, позивач зазначив, що обов`язковою умовою поставки природного газу є на момент підписання договору постачання наявний укладений договір на розподіл природного газу між споживачем та Оператором ГРМ - п.1.4. договору.

Відповідальність за достовірність інформації зазначеної в цьому пункті несе споживач.

Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів (п. 2.4. договору).

Згідно з п. 2.5. договору режим використання природного газу протягом розрахункового періоду (в т.ч. добове використання) споживач визначає самостійно в залежності від своїх виробничих потреб.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що постачальник із застосуванням ресурсів інформаційної платформи Оператора ГТС та споживач здійснюють щоденний моніторинг фактично відібраного споживачем обсягу природного газу.

Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що укладений між Оператором(ами) ГРМ та або/Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

Отже, на підставі зазначеного, позивач дійшов висновку про інформованість споживача щодо фактично спожитих обсягів природного газу.

Саме на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірника акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (п. 3.5.2. договору).

Позивач також зазначає, що у разі незгоди з обсягами, що внесені до інформаційної платформи відповідач має звертатися до оператора ГРМ, з яким має укладений договір.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС), а суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом - для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Абзацом 2 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що для кодування використовується ЕІС-код, при цьому згідно з абзацом 4 вказаного пункту глави 2 розділу IV Кодексу ГТС кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один ЕІС-код. Зазначене обумовлює відсутність в інформаційній платформі найменувань споживачів, у зв`язку з чим їх ідентифікація здійснюється виключно за присвоєними ЕІС-кодами.

Відповідно, у разі незгоди з обсягами в інформаційній платформі відповідач має врегулювати це питання з оператором ГРМ/ГТС.

Для постачальника відомості інформаційної платформи є обов`язками при розрахунках, що передбачено як умовами договору так і Кодексом ГТС. Постачальник не здійснює коригування. Не є стороною по договору з оператором ГРМ, відповідно не може вносити зміни до інформаційної платформи, а є тільки її користувачем.

Відповідно, кожний суб`єкт господарської діяльності відслідковується за індивідуальним кодом, і посилання на інші договори з іншими споживачами не стосується даного спору.

Крім того, позивач зазначив, що забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом. Тобто Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ, а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України. Несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу.

Посилаючись на приписи ст. 625 ЦК України, позивач зауважив, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних та інфляційних втрат не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Приписи статті 625 ЦК України про три проценти річних, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються в разі, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто в разі якщо в договорі не зазначено розміру процентів, цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає на підставі вимог закону, а саме статті 625 ЦК України.

На підставі викладеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Крім того, у відповіді на відзив позивач просить суд зупинити провадження у справі № 913/111/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 908/1162/23.

Клопотання обґрунтовано тим, що спірні правовідносини у справах № 913/111/25 та № 908/1162/23 є подібними, оскільки в обох справах йдеться про діяльність, що підпадає під ознаки, наведені у ч. 2 ст. 131 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», і про території, окуповані з лютого 2022 року, за відсутності окремого рішення Кабінету Міністрів України щодо територій, тимчасово окупованих, починаючи з 24.02.2022, а висновок у справі № 908/1162/23 сприятиме забезпеченню єдності судової практики у спорах з подібними правовідносинами.

Розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку, що правовідносини у справах № 913/111/25 та № 908/1162/23 не є подібними через різні обставини справи та характер спірних правовідносин, у зв`язку з чим відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі.

Враховуючи викладене, ухвалою суду від 07.05.2025 у справі № 913/111/25 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» від 02.05.2025 про зупинення провадження у справі було відмовлено.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

06.12.2021 між позивачем, ЕІС-код - 56Х10Х, (далі - постачальник) та відповідачем, ЕІС-код - 56ХS00003A45H00E, (далі - споживач) укладено договір постачання природного газу № 11-1213/21-БО-Т (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 1.2. договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для своїх власних потреб.

Пунктом 1.3. договору передбачено, що за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України.

Згідно з п. 1.4 договору споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього договору у споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між споживачем та оператором газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) та присвоєний оператором ГРМ персональний ЕІС-код та/або укладений договір транспортування природного газу між споживачем та оператором газотранспортної системи (надалі - Оператор ГТС) та присвоєний Оператором ГТС персональний ЕІС-код (якщо об`єкти споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної мережі).

Відповідальність за достовірність інформації, зазначеної в цьому пункті, несе споживач.

За умовами п. 1.5. договору у разі якщо об`єкти споживача підключені до газорозподільних мереж, розподіл природного газу, який постачається за цим договором, здійснює(ють) оператор(и) газорозподільних мереж, а саме: АТ «Луганськгаз», з яким (якими) споживач уклав відповідний договір (договори).

Згідно з п. 2.1. договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з 01.11.2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 19,497 тис.куб.м, в тому числі по місяцях: листопад 2021 - 2,3 тис.куб.м, грудень 2021 - 2,362 тис.куб.м, січень 2022 - 2,48 тис.куб.м, лютий 2022 - 2,24 тис.куб.м, березень 2022 - 2,48 тис.куб.м, квітень 2022 - 1,12 тис.куб.м, травень 2022 - 0,118 тис.куб.м, серпень 2022 - 0,079 тис.куб.м, вересень 2022 - 0,079 тис.куб.м, жовтень 2022 - 1,359 тис.куб.м, листопад 2022 - 2,4 тис.куб.м, грудень 2022 - 2,48 тис.куб.м.

Відповідно до п. 2.1.3. договору загальний обсяг природного газу, замовлений споживачем за цим договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії договору.

Згідно з п. 2.3. договору підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів постачальника (надалі - Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи.

Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору постачальник із застосуванням ресурсів інформаційної платформи Оператора ГТС та споживач здійснюють щоденний моніторинг фактично відібраного споживачем обсягу природного газу.

На запит постачальника споживач надає інформацію щодо планового використання газу за розрахунковий період (місяць) в розрізі добових обсягів та до 13:00 поточної доби - оперативну інформацію щодо фактичних обсягів використання газу за минулу добу планових обсягів використання газу на наступну добу та до 24:00 поточної доби - оперативну інформацію щодо використання газу за поточну добу.

Згідно з п. 3.5 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до пп. 3.5.1. п. 3.5. договору споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником постачальника (пп. 3.5.2 п. 3.5. договору).

Згідно з пп. 3.5.3. п. 3.5. договору споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору (пп. 3.5.4. п. 3.5. договору).

Згідно з п. 3.6. договору звірка фактично використаного обсягу газу за цим договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду ведеться сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений споживачу обсяг газу згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС.

За умовами п. 4.1. договору ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна природного газу за 1000 куб.м газу без ПДВ - 13658,42 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб.м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16554,00 грн.

Загальна вартість цього договору на дату укладання становить 268961,12 грн, крім того ПДВ - 53792,22 грн, разом з ПДВ - 322753,34 грн (п. 4.3. договору).

Згідно з п. 5.1. договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду

Відповідно до п. 5.3. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору.

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1. цього договору.

Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови оплати споживачем 100% вартості природного газу, замовленого на попередній розрахунковий період, та 100% оплати вартості фактично переданого природного газу у попередні розрахункові періоди.

Згідно з п. 5.4. договору у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання;

2) у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;

3) у третю чергу - погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ та компенсація вартості робіт, пов`язаних з припиненням (обмеженням) газопостачання споживачу.

У пункті 6.2. договору сторони погодили, що споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне використання природного газу за цим договором.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором (п. 7.1 договору).

У разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 7.2. договору).

Відповідно до п. 13.1. договору даний договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2022 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Договір постачання природного газу № 11-1213/21-БО-Т від 06.12.2021 підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

На виконання зобов`язань за договором у період з грудня 2021 року по лютий 2022 року позивач передав у власність відповідача природний газ в обсязі 3,59460 тис.куб.м на загальну суму 59505,00 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу:

- відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 обсяг споживання у грудні 2021 року становить 1,18600 тис.куб.м на загальну суму 19633,05 грн з ПДВ;

- відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 31.01.2022 обсяг споживання у січні 2022 року становить 1,37160 тис.куб.м на загальну суму 22705,46 грн з ПДВ;

- відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 28.02.2022 обсяг споживання у лютому 2022 року становить 1,03700 тис.куб.м на загальну суму 17166,49 грн з ПДВ.

Обсяг поставленого відповідачу природного газу за період з грудня 2021 року по лютий 2022 року підтверджується інформацією наданою у відповіді ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 11.11.2024 № ТОВВИХ-24-17288 на адвокатський запит від 06.11.2024 № 125/3/2-14747, відповідно до якої обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 56ХS00003A45H00E за період з 09.12.2021 по 28.02.2022 та внесений в алокацію постачальника ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (EIC-код 56Х10Х), становить: з 09.12.2021 по 31.12.2021 - 1186,00 м3; з 01.01.2022 по 31.01.2022 - 1371,60 м3; з 01.02.2022 по 28.02.2022 - 1037,00 м3.

Оплату за переданий газ відповідач здійснив частково в сумі 39100,54 грн, повністю розрахувавшись лише за газ спожитий у грудні 2021 року, що підтверджується наданою позивачем інформацією АТ «Ощадбанк» про надходження коштів на рахунки ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» за період з 12.06.2021 по 30.10.2024, викладеною у листі № 77/4-11/136842/2024 від 05.11.2024.

Таким чином, з урахуванням здійсненої відповідачем оплати, у відповідача обліковується заборгованість в сумі 20404,46 грн за поставлений природний газ у січні та лютому 2022 року.

З огляду на вказані обставини, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 20404,46 грн, пені в сумі 4232,02 грн, 3% річних в сумі 1566,54 грн та інфляційних втрат в сумі 6257,27 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Зобов`язання в силу вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України).

Правові засади функціонування ринку природного газу України регламентовані Законом України від 09.04.2015 № 329-III «Про ринок природного газу».

Пунктом 28 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (ч.ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу»).

Правовідносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила).

Згідно з п. 3 розділу І Правил постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Відповідно до п. 1 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника «останньої надії», не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Пунктом 3 розділу ІІ Правил встановлено, що реєстрація споживача у реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС здійснюється постачальником на період дії укладеного договору постачання природного газу в частині його обов`язку постачати природний газ споживачу.

Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VII цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання (абз. 1 п. 11 розділу ІІ Правил).

Постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи інформаційну платформу Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача (абз. 2 п. 11 розділу ІІ Правил).

Згідно з п. 13 розділу II Правил за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Відповідно до пунктів 20, 21 розділу ІІ Правил постачальник зобов`язаний забезпечувати постачання природного газу на умовах, визначених договором постачання природного газу, а споживач - своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договором.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Частинами 1, 2 ст. 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до приписів ч.ч 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що відповідач у період з 09.12.2021 по 28.02.2022 був закріплений за постачальником - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», що підтверджується інформацією ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» наведеною у відповіді від 11.11.2024 № ТОВВИХ-24-17288 на адвокатський запит від 06.11.2024 № 125/3/2-14747.

Факт поставки позивачем відповідачеві природного газу у січні 2022 року в обсязі 1,37160 тис.куб.м та у лютому 2022 року в обсязі 1,03700 тис.куб.м підтверджується листом ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 11.11.2024 № ТОВВИХ-24-17288 та даними з інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХS00003A45H00E в періоди з 01.12.2021 по 28.02.2022.

Обсяги поставленого природного газу також підтверджуються актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2022 на суму 22705,46 грн та від 28.02.2022 на суму 17166,49 грн, які не підписані з боку відповідача.

Позивач зазначає, що на виконання п. 3.5 договору ним були направлені на адресу відповідача проекти актів приймання-передачі природного газу за грудень 2021-лютий 2022 року.

До позовної заяви позивачем надані докази надсилання актів приймання-передачі природного газу від 31.12.2021, 31.01.2025 та 28.02.2025 на електронну адресу .

За поясненнями відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації та, як наслідок, незаконною окупацією Лисичанської територіальної громади разом з адміністративною будівлею управління були втрачені всі документи, зокрема оригінал договору про постачання природного газу від 06.12.2021 № 11-1213/21-БО-Т та акти приймання-передачі природного газу підписані обома сторонами. З огляду на викладене, відповідач не має можливості підтвердити або спростувати суму нарахованого позивачем боргу.

Разом з тим, відповідач зазначає, що не визнає позовні вимоги в частині оплати суми заборгованості за отриманий природний газ у січні, лютому 2022 року, оскільки позивачем не надано копій завірених належним чином актів приймання-передачі за спожитий природній газ підписаних обома сторонами, що в свою чергу виключало б можливих істотних розбіжностей між даними Оператора ГТС та даними споживача.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач отримав від позивача відповідні акти приймання-передачі природного газу та підписав їх, проте вони були втрачені внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Отже, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилається на те, що позивачем не надано належних доказів, що підтверджують суму заборгованості відповідача перед позивачем за спірний період, а саме підписаних обома сторонами актів приймання-передачі природного газу.

Проте, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з умовами п.п. 3.5.1 п. 3.5 договору споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

У пункті 5.1 договору сторони погодили, що у разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

Таким чином, на споживача покладений обов`язок з надання постачальнику копії акту надання послуг з розподілу/транспортування газу на підставі даних комерційного вузла обліку, відповідно до якого постачальник складає та направляє споживачеві акт приймання-передачі природного газу.

Докази виконання відповідачем обов`язку відповідно до п.п. 3.5.1 п. 3.5 договору в матеріалах справи відсутні.

Оскільки відповідачем не надано позивачу актів розподілу природного газу, тому позивач визначив обсяг спожитого споживачем природного газу у спірний період відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС.

Відповідачем не надані суду докази того, що використані позивачем дані, розміщені Оператором ГТС на інформаційній платформі щодо остаточної алокації відборів газу відповідача за січень-лютий 2022 року, є неповними чи невірними, або такими, що відрізняються від даних самого споживача або Оператора ГРМ.

Отже, враховуючи дані інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача - Управління житлово-комунального господарства Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (ЕІС-код - 56ХS00003A45H00E), спожитий відповідачем природний газ у період з січня по лютий 2022 року в зальному обсязі 2,4086 тис.куб.м є встановленим, а вартість природного газу, отриманого відповідачем у січні-лютому 2022 року, визначена з урахуванням ціни такого газу, що узгоджена сторонами в договорі.

За умовами п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Суд зазначає, що остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ не пов`язаний з моментом отримання відповідачем підписаного з боку позивача акта приймання-передачі природного газу. Факт отримання/неотримання відповідачем акта приймання-передачі природного газу не змінює визначені договором умови щодо оплати та не впливає на початок відліку строку оплати природного газу споживачем.

Отже, відповідно до умов п. 5.1 договору за поставлений у січні 2022 року природний газ на суму 22705,46 грн відповідач зобов`язаний був розрахуватися до 15.03.2022, а за поставлений у лютому 2022 року природний газ на суму 17166,49 грн - до 15.04.2022.

Судом встановлено, що 29.12.2021 відповідач перерахував на рахунок позивача 39100,54 грн, в якості оплати за поставлений йому у грудні 2021 року природний газ, що підтверджується інформацією АТ «Ощадбанк» про надходження коштів на рахунки ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» за період з 12.06.2021 по 30.10.2024.

Проте, з огляду на те, що у грудні 2021 року відповідачем було спожито природний газ на суму 19633,05 грн, при цьому фактично сплачено 39100,54 грн, то різниця яка складає 19467,49 грн є передоплатою за поставлений відповідачу у січні 2022 року природний газ.

У відповідності до п. 5.1. договору споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Як вже було зазначено, у січні 2022 року відповідачем було спожито природний газ на суму 22705,46 грн.

Враховуючи здійснену відповідачем передоплату в сумі 19467,49 грн, останній повинен був доплатити 3237,97 грн за поставлений у січні 2022 року природний газ до 15.03.2022, проте цього не зробив.

Крім того, відповідач не розрахувався за поставлений у лютому 2022 року природний газ на суму 17166,49 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений природний газ у січні-лютому 2022 року складає 20404,46 грн.

Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення основного боргу за поставлений природний газ у січні-лютому 2022 року в сумі 20404,46 грн є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Штрафними санкціями відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Частиною 2 ст. 343 ГК України визначено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами п. 7.2. договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивачем за порушення строків оплати відповідачем поставленого природного газу у січні та лютому 2022 року нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі 4232,02 грн:

- за зобов`язаннями січня 2022 року в сумі 605,90 грн за період з 16.03.2022 по 15.09.2022;

- за зобов`язаннями лютого 2022 року в сумі 3626,12 грн за період з 16.04.2022 по 15.10.2022.

Перевіривши зроблений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним та не суперечить чинному законодавству, у зв`язку чим позовні вимоги позивача про стягнення пені в сумі 4232,02 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Зазначені правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Позивачем за прострочення оплати відповідачем поставленого природного газу у січні та лютому 2022 року нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в сумі 1566,54 грн та інфляційні втрати в сумі 6257,27 грн, у тому числі:

- за зобов`язаннями січня 2022 року - 3% річних в сумі 255,53 грн за період з 16.03.2022 по 31.10.2024; інфляційні втрати в сумі 1102,74 грн за період з квітня 2022 року по жовтень 2024 року;

- за зобов`язаннями лютого 2022 року - 3% річних в сумі 1311,01 грн за період з 16.04.2022 по 31.10.2024; інфляційні втрати в сумі 5154,53 грн за період з травня 2022 року по жовтень 2024 року.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним, зробленим відповідно до приписів діючого законодавства, у зв`язку чим позовні вимоги позивача про стягнення 3% річних в сумі 1566,54 грн та інфляційних втрат в сумі 6257,27 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст.74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів відсутності заборгованості не надав.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236 - 238, 240, 252 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Управління житлово-комунального господарства Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про стягнення 32460,29 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління житлово-комунального господарства Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (93100, Луганська обл., Сєвєродонецький р-н, місто Лисичанськ, вулиця Д.І. Менделєєва, будинок 49, ідентифікаційний код 03364197) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок, 1, ідентифікаційний код 42399676) основний борг в сумі 20404,46 грн, пеню в сумі 4232,02 грн, 3% річних в сумі 1566,54 грн, інфляційні втрати в сумі 6257,27 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду у строки передбачені ст. 256 ГПК України та порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 16.05.2025.

Суддя Євген ЛІСОВИЦЬКИЙ