РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.05.2025Справа № 910/2289/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4; ідентифікаційний код 14282829)

до

Фізичної особи-підприємця Левінської Сарри Станіславівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 498 400,01 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця Левінської Сарри Станіславівни (далі - ФОП Левінська С.С./відповідач) про стягнення 498 400,01 грн, у тому числі: 56 738,22 грн - простроченої заборгованості за сумою кредиту, 435 416,65 грн - строкової заборгованості за сумою кредиту та 6 245,14 грн - простроченої заборгованості за комісією, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором «Кредит «всеБІЗНЕС» № 58 від 23.07.2024.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.03.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

ФОП Левінська С.С. відзиву на позовну заяву не надала, при цьому, була належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі, однак, 07.04.2025 до суду повернувся конверт з ухвалою суду від 13.03.2025 з відміткою АТ «Укрпошта»: «за закінченням терміну зберігання».

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.07.2024 між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (далі - банк) та Фізичною особою-підприємцем Левінською Саррою Станіславівною (далі - позичальник) укладено кредитний договір «Кредит "всеБІЗНЕС"» №58, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та строки, обумовлені договором та типовими умовами відповідно до наступного:

- сума кредиту: 550 000,00 грн;

- строк кредитування: до 23.07.2026 включно;

- комісійна винагорода за надання кредиту: тариф комісійної винагороди - 1%. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту. Комісійна винагорода сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п. 6.3.1 типових умов;

- комісійна винагорода за обслуговування кредиту: тариф комісійної винагороди - 1,6% за один місяць користування кредитом. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту відповідно до п. 6.3.2. типових умов, та сплачується щомісячно згідно графіку платежів, наведеного в п. 1.4. договору;

- процентна ставка за користування кредитом: 0,00001% річних. Проценти нараховуються відповідно до п. 6.2. типових умов та сплачується згідно графіку платежів, наведеного в п. 1.4. договору;

- процентна ставка на прострочену суму кредиту: 0,00001% річних. Проценти нараховуються та сплачуються відповідно до п. 6.2. типових умов.

Згідно із п. 1.4. договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в цьому пункті графіку платежів, зокрема: позичальник зобов`язався, починаючи з 23.08.2024, щомісячно не пізніше 23 числа місяця до 23.07.2026 сплачувати суму у розмірі 31 716,67 грн щомісячно. Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 761 200,00 грн, з яких 550 000,00 грн на погашення основної суми (тіла) кредиту та 211 200,00 грн на погашення комісії.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 550 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №TR.82709623.59280.29514 від 23.07.2024 та №TR.82709623.59279.29514 від 23.07.2024.

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту у повному обсязі не виконав, зокрема, грошові кошти згідно умов кредитного договору не повернув, внаслідок чого у ФОП Левінської С.С. виникла заборгованість за період з 23.09.2024 по 13.01.2025: по кредиту у розмірі 56 738,22 грн та по сплаті комісії у сумі 6 245,14 грн.

06.11.2024 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №58 від 23.07.2024, зокрема, просив погасити прострочену заборгованість згідно графіку погашення платежів за кредитним договором у сумі 56 704,88 грн.

Проте, ця вимога залишена відповідачем без задоволення.

Отже, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором «Кредит "всеБІЗНЕС"» №58 від 23.07.2024, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення із ФОП Левінської С.С. 56 738,22 грн - простроченої заборгованості за сумою кредиту, 435 416,65 грн - строкової заборгованості за сумою кредиту та 6 245,14 грн - простроченої заборгованості за комісією.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом вище встановлено, що 23.07.2024 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір «Кредит "всеБІЗНЕС"» №58, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 550 000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту, а також сплатити комісію.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, судом встановлено, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредитних коштів, внаслідок чого у ФОП Левінської С.С. утворилась заборгованість, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 56 738,22 грн, строкової заборгованості за сумою кредиту - 435 416,65 грн та простроченої заборгованості за комісією - 6 245,14 грн, при цьому, на підтвердження зворотнього відповідачем не надано суду будь-яких інших доказів.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За вказаних обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про стягнення із Фізичної особи-підприємця Левінської Сарри Станіславівни простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 56 738,22 грн, строкової заборгованості за сумою кредиту у розмірі 435 416,65 грн та заборгованості за комісією у розмірі 6 245,14 грн є обґрунтованими, відповідно підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» задовольнити.

Стягнути із Фізичної особи-підприємця Левінської Сарри Станіславівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4; ідентифікаційний код 14282829) прострочену заборгованість за сумою кредиту у розмірі 56 738 (п`ятдесят шість тисяч сімсот тридцять вісім) грн 22 коп., строкову заборгованість по кредиту у сумі 435 416 (чотириста тридцять п`ять тисяч чотириста шістнадцять) грн 65 коп., заборгованість за комісією у розмірі 6 245 (шість тисяч двісті сорок п`ять) грн 14 коп. та судовий збір у сумі 5 980 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн 80 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Віта БОНДАРЧУК