ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025м. ДніпроСправа № 904/784/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ «ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ», м. Львів

до Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості за договором закупівлі товару № 219-24 від 14.05.2024 у загальному розмірі 1 961 504,88 грн.

Представники:

від позивача: Дуб О.Р., адвокат (поза межами суду);

від відповідача: Костікова Є.В., адвокат (поза межами суду).

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю КОРПОРАЦІЯ ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ (далі - позивач) через систему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (далі - відповідач) заборгованість за договором закупівлі товару № 219-24 від 14.05.2024 у загальному розмірі 1 961 504,88 грн., що складається з: основний борг у розмірі 1 731 259,00 грн., 3% річних у розмірі 38 336,13 грн., інфляційні втрати у розмірі 191 909,75 грн., а також просить стягнути всі судові витрати по даній справі, в т.ч. вартість сплаченого позивачем судового збору у розмірі 29 422,57 грн.

26.02.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.03.2025 о 11:30 год.

10.03.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

10.03.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в прохальній частині якого відповідач просить про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2025 задоволено заяви представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю КОРПОРАЦІЯ ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та представника відповідача - Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, підготовче судове засідання, яке призначене на 26.03.2025 о 11 год. 30 хв., вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представників обох сторін.

10.03.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

У призначене підготовче судове засідання 26.03.2025 представник позивача не з`явився.

В підготовчому судовому засіданні 26.03.2025, яке відбулось за участі представника відповідача, судом оголошено перерву, про що постановлено відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 повідомлено позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю КОРПОРАЦІЯ ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ про те, що в підготовчому засіданні 26.03.2025 оголошено перерву до 29.04.2025 о 11:00 год., яке буде проведено в режимі відеоконференції за участю представників обох сторін.

У підготовчому судовому засіданні 29.04.2025 представниками обох сторін зазначено, що ними було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.05.2025 о 12:30 год., а також вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представників обох сторін.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 14.05.2025 оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за Відповідачем обліковувалась заборгованість в розмірі 1 731 259,00 грн. перед Позивачем, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором закупівлі товару № 219-24 від 14.05.2024 щодо повної та своєчасної оплати прийнятої від останнього продукції.

Позиція відповідача

Відповідач позовні вимоги визнає повністю, просить здійснити розподіл судових витрат (судового збору) у відповідності до ч. 1 ст. 130 ГПК України та стягнути з КПТМ "Криворіжтепломережа" на користь позивача судовий збір у розмірі 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, іншу частину у розмірі 50 % судового збору повернути позивачу з державного бюджету.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

14.05.2024 між ТОВ ТОВ Корпорація Енергоресурс-Інвест (далі - постачальник, позивач) та КПТМ КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА (далі - покупець, відповідач) був укладений Договір закупівлі Товару №219-24, відповідно до якого Позивач зобов`язався поставити та передати у власність Відповідача, а Відповідач прийняти та оплатити: трубу сталева, попередньо ізольована спіненим поліуретаном для теплових мереж та фасонні частини до них.

Найменування, асортимент, кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру визначена сторонами у специфікації (додаток №1 до договору), яка є його невід`ємною частиною (п. 1.2 договору).

Ціна цього договору становить 10 387 554,00, у тому числі ПДВ: 1 731 259,00 грн (п. 3.1 договору).

Відповідно до пункту 3.2 договору фактична вартість товару, що поставляється за цим договором, підтверджується видатковими накладними.

Умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до належного виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору, кінцевий розрахунок за поставлену Продукцію Відповідач мав здійснити не пізніше 10 (десяти) робочих днів після дати поставки партії Товару.

Розрахунки проводяться у безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів на рахунок постачальника, вказаний у розділі 14 цього договору (п. 4.2 договору).

За пунктом 5.1 договору поставка та передача товару здійснюється узгодженими партіями (частинами) відповідно до виробничої потреби, згідно заявок (письмових або за допомогою електронного зв`язку) в кількості і асортименті, необхідних покупцю за рахунок постачальника.

Строк поставки товару: протягом 3 календарних днів з дня надсилання заявки покупцем, але не пізніше 30.06.2024 року (п. 5.2 договору).

Місце поставки товару: центральний склад, провулок Дежньова (Цісик Квітки), 9, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50000 (п. 5.3. договору).

Товар постачається на центральний склад покупця разом з документами, що стосуються товару та підлягають передаванню разом із товаром. До таких документів належать: рахунок, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, паспорт, сертифікатом якості на продукцію, сертифікат (або паспорт) на систему дистанційного контролю та моніторингу стану трубопроводу (СДКМ), документ щодо відсутності озоноруйнівних речовин у пінополіуретановій системи, сертифікат відповідності або протокол сертифікаційних випробувань. Датою поставки товару є дата підписання сторонами видаткової накладної (п. 5.4, 5.5 договору).

У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором (п. 7.1 договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печатками і діє до 31 грудня 2024 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1 договору).

Невід`ємною частиною цього договору є специфікація (Додаток №1) (п. 13.1 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

За приписами статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним у судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір був чинним протягом спірного періоду.

Сторонами підписано Специфікацію №1 (додаток №1) до договору №219-24 від 14.05.2024 на поставку товару: Трубу сталеву попередньо ізольована спіненим поліуретаном для теплових мереж та фасонні частини до них (код ДК 021:2015: 44160000-9: Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби) на загальну суму 10 387 554,00 грн.

Позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними:

- Видаткова накладна №0515-8 від 15 травня 2024р. на суму 1 520 173,92 грн.

- Видаткова накладна №0516-2 від 16 травня 2024р. на суму 1 520 173,92 грн.

- Видаткова накладна №0516-6 від 16 травня 2024р. на суму 1 440 748,97грн.

- Видаткова накладна №0516-8 від 16 травня 2024р. на суму 782 232,00 грн.

- Видаткова накладна №0516-10 від 16 травня 2024р. на суму 1 584 723,36грн.

- Видаткова накладна №0516-12 від 16 травня 2024р. на суму 1 441 059,84 грн.

- Видаткова накладна №0516-14 від 16 травня 2024р. на суму 1 430 089,27грн.

- Видаткова накладна №0516-16 від 16 травня 2024р. на суму 668 352,72 грн.

Продукція поставлена Товариством була прийнята Замовником у повному обсязі.

Позивач стверджує, що після прийняття Продукції Замовник не надсилав жодних рекламацій чи претензій стосовно якості чи кількості виготовленої Продукції.

Отже, Відповідач згідно видаткових накладних повинен був здійснити повний розрахунок за поставлену Продукцію не пізніше 30 травня 2024 року.

Позивач зазначив, що відповідно до умов Договору оплата Товару в сумі 8 656 295,00 грн. (вісім мільйонів шістсот п`ятдесят шість тисяч двісті дев`яносто п`ять гривень 00 копійок) яка дорівнює вартості товару без ПДВ по Договору замість Покупця здійснювалася третьою особою, а саме Дитячим фондом Організації Об`єднаних націй (далі - ЮНІСЕФ) в рамках Меморандуму про взаєморозуміння, укладеного між Покупцем і ЮНІСЕФ та обмінних листів щодо підтримки в рамках гуманітарного реагування ШАЗН в Україні на підставі наданого Постачальником рахунку на оплату по реквізитам зазначеним у розділі 14 цього Договору.

Отже за Договором було оплачено 8 531 610,91 грн. наступним платежем: 8 656 295,00 грн. - Платіжне доручення вхідне (4881 від 27.06.2024)

Проте частина вартості Товару, яка дорівнює сумі 1 731 259,00 грн. сплачується Покупцем самостійно, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Усупереч досягнутим домовленостям, Відповідач не здійснив вчасно розрахунку.

Отже, за відповідачем рахується основний борг, який складає 1 731 259,00 грн.

Позивач посилається на те, що ним належним чином виконано зобов`язання, поставлено узгоджений товар, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання з повної оплати не виконав, внаслідок чого позивачем заявлено вимогу про стягнення основного боргу у розмірі 1 731 259,00 грн, що і стало причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору поставки, строк його дії, умови поставки, факт поставки, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини першої ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України).

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Частиною першою ст. 692 ЦК України унормовано, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до п. 4.1 Договору, кінцевий розрахунок за поставлену Продукцію Відповідач мав здійснити не пізніше 10 (десяти) робочих днів після дати поставки партії Товару.

З огляду на положення спірного договору строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеними вище видатковими накладними, є таким, що настав.

Доказів на підтвердження погашення заборгованості в сумі 1 731 259,00 грн відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

За наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 731 259,00 грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач заявлені до нього позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором у сумі 1 731 259,00 грн визнав у повному обсязі, про що зазначив у відзиві на позовну заяву від 10.03.2025 (а.с.34-36).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За приписом частини першої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частинами першою, четвертою статті 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 6 ст. 46, ч. 7 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).

Заява про визнання позову підписана представником Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", адвокатом Костіковою Є.В., повноваження якої, в тому числі й на визнання позову, підтверджуються довіреністю №1 від 31.12.2024 (а.с.36).

Тож, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб, у зв`язку з чим приймається судом та є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував інфляційні втрати у сумі 191 909,75грн. за період з червня 2024 по січень 2025 та 3% річних у сумі 38 336,13 грн. за період з 31.05.2024 по 24.02.2025.

Сплата 3% річних від простроченої суми встановлений договором не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Суд, перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, приходить до висновку, що вони здійснені правильно та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Господарський суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У той же час, згідно із частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позовну заяву у даній справі було подано до суду через систему "Електронний суд", судовий збір, який підлягав сплаті позивачем, становить 23 538,06 грн. (1 961 504,88 х1,5% х 0,8).

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 29 422,57 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 63 від 24.02.2025.

Суд відзначає, що, у зв`язку з внесенням позивачем судового збору у більшому розмірі, частина судового збору у сумі 5 884,51 грн (29 422,57 грн - 23 538,06 грн) підлягає поверненню позивачу з державного бюджету в порядку, передбаченому пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Частиною 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у сумі 11 769,03 грн., а інші 50% судового збору в сумі 11 769,03 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 130, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, провулок Цісик Квітки, будинок, 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ «ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ» (79035, Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, буд. 131, ) основний борг у розмірі 1 731 259,00 грн., 3% річних у розмірі 38 336,13 грн., інфляційні втрати у розмірі 191 909,75 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 11 769,03 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ «ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ» (79035, Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, буд. 131, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 17 653 (сімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят три) грн 54 коп., сплачений згідно платіжної інструкції № 63 від 24.02.2025.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано - 20.05.2025.

Суддя В.Г. Бєлік