ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"19" травня 2025 р. Справа№ 914/2755/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цитадель плюс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.04.2025 (повний текст рішення складено 24.04.2025)

у справі №914/2755/24 (суддя Лиськов М.О.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитадель плюс"

до Міністерства юстиції України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Львівська обласна військова (державна) адміністрацію

2. Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області

3. Державний реєстратор Белзької міської ради Львівської області Лободинець Наталії Іванівни

про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2025 у справі №914/2755/24 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Цитадель плюс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю повністю. Одночасно з апеляційною скаргою скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги судом не розглядалось.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2025 апеляційна скарга передана колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення складено 24.04.2025.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 256 ГПК України, останнім днем десятиденного строку на оскарження ухвали місцевого господарського суду є 14.05.2025.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цитадель плюс» звернулось з апеляційною скаргою 15.05.2025, тобто з пропуском встановленого ст. 256 ГПК України двадцятиденного строку.

В апеляційній скарзі міститься клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 02.04.2025 у справі №914/2755/24.

В обґрунтування зазначеного клопотання апелянт посилається на те, що повний текст рішення останнім отримано 24.04.2025 засобами Електронного суду.

Враховуючи дату отримання повного тексту рішення, а саме 24.04.2025, відповідач мав право на поновлення строку згідно з ч. 2 ст. 256 ГПК України у разі подання апеляційної скарги у строк до 14.05.2025 включно, однак апеляційна скарга подана 15.05.2025, тобто, з пропуском встановленого зазначеною нормою процесуального строку.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі обгрунтування причин пропуску процесуального строку не є поважними.

Інших доводів щодо поважності причин пропуску строку на оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.04.2025 у справі №914/2755/24, передбачених ч. 3 ст. 256 ГПК України, скаржником не наведено.

Права господарського суду при вирішенні питання, що виникають у зв`язку із поновленням пропущеного процесуального строку, унормовуються процесуальним законодавством, зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Клопотання про поновлення процесуального строку має містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Частиною 4 ст. 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.03.2024 у справі №910/12344/22.

За таких обставин суд дійшов висновку, що причини подання апеляційної скарги після закінчення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.04.2025 залежали лише від суб`єктивної волі скаржника, а не від об`єктивно непереборних обставин та зводяться до порушення скаржником вимог процесуального законодавства. Доводів на підтвердження протилежного скаржником не наведено та не обґрунтовано.

Отже, зважаючи на те, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження, викладені у клопотанні, не є об`єктивними, враховуючи обставини в їх сукупності, а також зволікання з поданням апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд визнає неповажними підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Перевіривши матеріали даної апеляційної скарги, судом встановлено, що до скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (підпункт 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції станом на день подання апеляційної скарги).

З огляду на вищевикладені приписи Закону України "Про судовий збір", сума судового збору, яка повинна бути сплачена заявником за подання даної апеляційної скарги, становить 9 084 грн 00 коп. та розраховується наступним чином: 6 056 грн 00 коп. (сума, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за 2 вимоги немайнового характеру) * 150% (при поданні апеляційної скарги) = 9 084 грн 00 коп.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, отже, за подання даної апеляційної скарги сума судового збору становить 7 267 грн 20 коп.

Отже, апелянту слід здійснити сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги у розмірі 7 267 грн 20 коп.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази направлення копії апеляційної скарги іншим учасникам у справі.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цитадель плюс», судом встановлено, що до скарги не додано доказів направлення копії апеляційної скарги третій особі-3 у справі, Державному реєстратору Белзької міської ради Львівської області Лободинець Наталії Іванівни, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Таким чином, подана апеляційна скарга не відповідає приписам ст. 258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 260 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Згідно з ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Оскільки клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги визнано судом необґрунтованим, а також до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також доказів направлення копії апеляційної скарги третій особі-3 у справі, така скарга не відповідає вимогам, визначеним ст. 258 ГПК України, та підлягає залишенню без руху із встановленням строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 258, 260 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Цитадель плюс» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.04.2025 у справі № 914/2755/24 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цитадель плюс» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.04.2025 у справі № 914/2755/24 залишити без руху.

3. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Цитадель плюс» строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на подання апеляційної скарги із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 7 267 грн 20 коп. та подання доказів направлення копії апеляційної скарги третій особі-3 у справі.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Цитадель плюс», що в разі неусунення у встановлений термін недоліків в частині надання доказів сплати судового збору та доказів направлення копій апеляційної скарги третій особі-3 у справі, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику, а у випадку не усунення у встановлений термін недоліків стосовно подання заяви про поновлення строку з зазначенням поважності причин пропуску такого строку - у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська