ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

19.05.2025м. ХарківСправа № 922/1693/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Акціонерне товариство "Харківобленерго" (вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, м. Харків, 61037; )
боржник Старосалтівської селищної ради (вул. Перемоги, буд. 14, смт Старий Салтів, Чугуївський р-н, Харківська обл., 62560; )
за вимогою про стягнення 15910,62 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" 16.05.2025 звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення зі Старосалтівської селищної ради заборгованості в сумі 15910,62 грн, з яких: 11842,56 грн - інфляційні витрати на послугу з розподілу електричної енергії; 4067,26 грн - 3% річних на послугу з розподілу електричної енергії; 0,80 грн - 3% річних на послугу із перетікання реактивної електричної енергії.

Розглянувши вищевказану заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго", суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу , виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, за яким праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частина 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Отже, 3% річних та інфляційні втрати є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, вимоги про сплату 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, тобто не відноситься до безспірної грошової заборгованості відповідача. Відтак, вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Оскільки вимоги про стягнення 11842,56 грн - інфляційні витрати на послугу з розподілу електричної енергії; 4067,26 грн - 3% річних на послугу з розподілу електричної енергії; 0,80 грн - 3% річних на послугу із перетікання реактивної електричної енергії не відповідають вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у видачі судового наказу за такими вимогами.

При цьому, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, невідповідність вимогам статті 148 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 147, 148, 150, 152, 153, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству "Харківобленерго" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення зі Старосалтівської селищної ради заборгованості в сумі 15910,62 грн, з яких: 11842,56 грн - інфляційні витрати на послугу з розподілу електричної енергії; 4067,26 грн - 3% річних на послугу з розподілу електричної енергії; 0,80 грн - 3% річних на послугу із перетікання реактивної електричної енергії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 256-257 ГПК України, протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.05.2025.

СуддяКухар Н.М.