14.05.2025Справа № 910/932/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Петрук Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОЙЛТЕХНОПАЙП»
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОЙЛТЕХНОПАЙП»
про стягнення 1 947 981,35 грн,
Представники сторін:
від позивача: Журавель О.В.,
від відповідача: Сібілєв М.А.,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОЙЛТЕХНОПАЙП» про стягнення 1 947 981,35 грн, з яких: 1 092 753,27 грн пені та 855 228,08 грн штрафу.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 позовні вимоги задоволено частково, ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОЙЛТЕХНОПАЙП» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» пеню у розмірі 517 799,64 грн, штраф у розмірі 300 503,76 грн та судовий збір у розмірі 12 274,55 грн. В іншій частині позову відмовлено.

21.04.2025 до суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій останній просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі, пропорційному задоволеним позовним вимогам.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 судове засідання для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОЙЛТЕХНОПАЙП» про ухвалення додаткового рішення призначено на 14.05.2025, запропоновано позивачу подати заперечення щодо вказаної заяви до 07.05.2025.

30.04.2025 до суду від позивача надійшли заперечення проти заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення.

В судове засідання 14.05.2025 з`явилися представники сторін.

Так, представник відповідача підтримав вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, представник позивача заперечив щодо задоволення вказаної заяви.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОЙЛТЕХНОПАЙП» про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено наступне.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правничу допомогу, які він поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 35 000,00 грн.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач дотримався визначеного ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України строку для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано копії: договору № 17.10-1 про надання правничої допомоги від 17.10.2023, укладеного між відповідачем та Адвокатським об`єднанням «СИНЕГОР»; додаткової угоди № 29/01 від 29.01.2025; акту приймання-передачі № 15/04 від 15.04.2025 до додаткової угоди № 29/01 від 29.01.2025.

Так, представництво інтересів відповідача під час розгляду даної справи в Господарському суді міста Києва здійснював адвокат Пушинський Микола Васильович на підставі ордеру серії ВС № 1348263, виданого відповідно до договору про надання правничої допомоги від 17.10.2023 № 17.10-1.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 29/01 від 29.01.2025 до договору № 17.10-1 про надання правничої допомоги від 17.10.2023, відповідач та Адвокатське об`єднання «СИНЕГОР» (надалі - Об`єднання) погодили надання Товариству з обмеженою відповідальністю «ГАЗОЙЛТЕХНОПАЙП» правової (професійної правничої) допомоги в наступному обсязі - представництво інтересів клієнта, зокрема, в Господарському суді міста Києва по справі № 910/932/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОЙЛТЕХНОПАЙП» про стягнення штрафних санкцій за договором № від 08.07.2022 у розмірі 1 947 981,35 грн.

В п. 2 вказаної додаткової угоди визначено вартість послуг із вироблення та узгодження правової позиції по справі, у тому числі аналізу позовної заяви, підбору актуальної судової практики, кваліфікації спірних правовідносин, вивчення документів клієнта, написання відзиву на позовну заяву та заперечень, а також представництва інтересів відповідача у Господарському суді міста Києва, яка складає 35 000,00 грн.

Між сторонами договору № 17.10-1 про надання правничої допомоги від 17.10.2023 підписано та скріплено частками акт приймання-передачі № 15/04 від 15.04.2025, яким засвідчено фактичне надання Об`єднанням відповідачу послуг із професійної правничої допомоги на суму 35 000,00 грн.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, з аналізу ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та погодинної оплати.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 дійшла висновку, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Так, позивач заперечував щодо визначеного розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану відповідачу під час розгляду справи, посилаючись на надмірність заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу та його невідповідність фактично виконаній адвокатом відповідача роботі (наданими послугами). Крім того, позивач зазначив про недоведеність фактичного понесення відповідачем витрат на правничу допомогу в сумі 35 000,00 грн, а також на недоведеність того, що адвокат Пушинський М.В. є адвокатом саме Адвокатського об`єднання «СИНЕГОР». При цьому, позивач просив зменшити заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу, у разі, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість поданої відповідачем заяви про ухвалення додаткового рішення.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині ч. 4 ст. 129 ГПК України, згідно з яким у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При розгляді заяви позивача про ухвалення додаткового рішення судом враховується правова позиція, викладена у постанові від 03.10.2019 об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі № 922/445/19, згідно з якою витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Оцінивши у порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України надані відповідачем докази витрат на послуги адвоката, суд зазначає, що заявлений ним розмір судових витрат є доведеним, при цьому, сума витрат у розмірі 35 000,00 грн є фіксованою та не залежить від витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги.

Доводи позивача про не доведення відповідачем того, що адвокат Пушинський М.В. є адвокатом саме Адвокатського об`єднання «СИНЕГОР» судом відхиляються як безпідставні та необґрунтовані, оскільки в матеріалах справи містяться належні докази на підтвердження повноважень вказаної особи із представництва інтересів відповідача в Господарському суді міста Києва.

Відтак, відповідні заперечення позивача щодо задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення судом відхиляються.

Суд наголошує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 у справі №640/8316/20 та 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

Отже, враховуючи фактичний обсяг наданих адвокатом послуг відповідачу у суді та витрачений ним час, обґрунтованість поданих адвокатом процесуальних документів, зважаючи на ступінь складності цієї справи, виходячи з критерію реальності, пропорційності до предмета спору і розумності розміру цих витрат, а також беручи до уваги, що відповідачем не наведено обґрунтованих підстав для зменшення заявленого розміру витрат на правничу допомогу, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на правову допомогу, заявлені відповідачем до стягнення з позивача, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, за розрахунком суду, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 300,00 грн, а тому заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення суд задовольняє частково на вказану суму.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 236 - 242, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОЙЛТЕХНОПАЙП» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/932/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (проспект Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065; ідентифікаційний код 42795490) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОЙЛТЕХНОПАЙП» (пров. Новопечерський, буд. 19/3, корпус 3, офіс 2, м. Київ, 01042; ідентифікаційний код 40228402) 20 300,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено та підписано: 19.05.2025.

Суддя Т. Ю. Трофименко