ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2025 р. Справа№ 911/1170/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

без виклику представників сторін

розглянувши апеляційні скарги Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» та Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 (повний текст рішення складено 06.02.2025)

у справі №911/1170/24 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс»

до Житлово-будівельного кооперативу «Діамант»

про стягнення 213 991, 00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс» звернувся до Господарського суду Київської області із позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» про стягнення 213 991, 00 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо своєчасних будівництва та прийняття-здачі в експлуатацію об`єкта будівництва згідно з договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017, укладеним між Житлово-будівельний кооператив «Діамант» та ОСОБА_1 та договором від 09.04.2020 про передачу майнових прав за договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017, укладеним між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс».

Рішенням Господарського суду Київської області від 04.12.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс» 74 193, 86 грн пені та 1 112, 91 грн судового збору. В задоволенні інших позовних вимог - відмолено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Житлово-будівельний кооператив «Діамант» у встановлений процесуальний строк звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Київської області від 04.12.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, допустив неповне з`ясування обставин та визнав встановленими обставини, які належним чином не були доведені.

Зокрема, відповідач зазначив, що суд першої інстанції не з`ясував обставин, а саме зміст предмету договору про передачу майнових прав, та відповідно визнав встановленою обставину стосовно переходу прав вимоги до позивача. Згідно договору про передачу майнових прав від 09.04.2020, ОСОБА_2 передав Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс» лише майнові права, які він набув за договором укладеним з Житлово-будівельним кооперативом «Діамант», а не уступив право вимоги до Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» з повним обсягом прав за договором, в тому числі з правом стягненняпені.

Крім того, відповідач наголосив, що неустойка у вигляді пені нараховується лише за несвоєчасне виконане грошове зобов`язання, в той же час судом першої інстанції стягнуто пеню з Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» за несвоєчасне виконані будівельні роботи, які не є за своїм правовим змістом грошовим зобов`язанням.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу «Діамант». Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Також не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс» у встановлений процесуальний строк звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Київської області від 04.12.2024 скасувати в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. Разом з апеляційною скаргою, позивачем було подано заяву про поновлення строку на подання доказів.

Доводи та мотиви апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, неправильно встановлено обставини внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів.

Зокрема позивач зазначив, що рішення по справі № 911/604/19 не встановлює факту неможливості виконання Житлово-будівельним кооперативом «Діамант» обов`язків за договором з ОСОБА_2 , не встановлює й не підтверджує факту наявності обставин непереборної сили, які б перешкоджали Житлово-будівельному кооперативу «Дамант» виконувати свої зобов`язання з будівництва, а тому суд першої інстанції протиправно визнав, що відповідач не повинен сплачувати пеню за пеірод з 16.07.2018 по 01.07.2020.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 03.03.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс» на рішення Господарського суду Київської області від 04.12.2024 у справі №911/1170/24 залишено без руху та надано заявникові строк на усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання вищезазначеної ухвали суду, 05.03.2025 від Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази сплати судового збору у розмірі 4 542,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Діамант-плюс». Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Об`єднати апеляційні скарги Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» та Обслуговуюючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс» в одне апеляційне провадження для спільного розгляду.

31.03.2025 від відповідача до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс», відповідно до якого відповідач просив суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення. Відповідач наголосив, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що стягнення з Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» пені в період з 16.07.2018 по 01.07.2020 є безпідставним, у зв`язку із тим, що відповідач не мав права здійснювати будівельні роботи, оскільки він як сторона основного договору був замінений на позивача.

01.04.2025 від позивача до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення щодо апеляційної скарги Житлово-буівельного кооперативу «Діамант», відповідно до яких просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Позивач зазначив, що ОСОБА_2 передав Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс» усі права за договором про сплату пайових внесків, укладеним з Житлово-будівельним кооперативом «Діамант», у тому числі право вимоги до Житлово-будівельного кооперативу «Діамант», оскільки договір про передачу майнових прав містить невиключний перелік прав, які були передані.

08.04.2025 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява щодо пояснень позивача відповідно до яких останній зазначив, що документ під назвою «Письмові пояснення щодо апеляційної скарги поданої ЖБК «Діамант»» не є заявою по суті спору в розумінні ст. 161 ГПК України, а тому просив суд залишити їх без розгляду.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку на подання доказів колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, виходячи із правового аналізу чинних норм процесуального законодавства, за загальним правилом апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у справі доказами, тобто тими доказами, що були зібрані місцевим господарським судом, піддані оцінці і за результатами оцінки покладені в основу рішення цього суду або відхилені судом. Водночас, суд переглядає справу також і за додатково поданими апеляційному суду доказами. Однак подання сторонами додаткових доказів апеляційному суду обмежено. Додаткові докази приймаються судом, якщо особа, яка подає докази, обґрунтує неможливість подання цих доказів місцевому господарському суду під час розгляду справи у першій інстанції. Обґрунтовуючи неможливість подання доказів суду першої інстанції, особа, яка бажає подати нові докази, має довести обставини, що об`єктивно перешкоджали їй подати ці докази місцевому господарському суду. Обмеження права на подання доказів в суд апеляційної інстанції покликано активізувати змагальний процес в суді першої інстанції. Його можливо розглядати як своєрідну процесуальну санкцію за невиконання особою, що бере участь у справі, своїх обов`язків по доказуванню в суді першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 207 Господарського процесуального кодексу України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Отже, враховуючи вищенаведені норми процесуального закону, а також з огляду на те, що позивач у встановлені чинним процесуальним законодавством порядку та строки не скористався наданим йому законом правом на подання в суді першої інстанції доказів, судова колегія не приймає нові докази, які не були предметом дослідження під час вирішення спору місцевим господарським судом, оскільки прийняття нових доказів на стадії апеляційного перегляду справи суперечить основоположним принципам змагальності та рівності сторін господарського судочинства. Обставин об`єктивної неможливості подання зазначених вище доказів в суді першої інстанції та, відповідно, наявності виняткового випадку для прийняття судом апеляційної інстанції нових доказів, заявником не наведено.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне додаткові докази, які долучені позивачем до апеляційної скарги залишити без розгляду на підставі ч. 2 ст. 207 ГПК України.

Щодо заяви відповідача про залишення без розгляду пояснень позивача щодо апеляційної скарги поданої ЖБК "Діамант", то колегія суддів відмовляє у його задоволенні, оскільки судом із тексту наданих письмових пояснень вбачається, що за своєю суттю, вони є відзивом на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржниками доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 12.01.2015 р. між Житлово-будівельним кооперативом «Діамант» (сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжиніринг» (сторона-2) укладено договір № 12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по вул. Київській в 5-му мікрорайоні 4 житлового району ЖК «Діамант» у місті Бровари Київської області (далі - договір участі у будівництві), відповідно до п. 2.1 якого предметом цього договору є спільна участь сторін у будівництві об?єкту на будівельному майданчику за адресою: вул. Київська (кадастровий номер 000150532) місто Бровари Київська область, з наступним оформленням прав власності на об?єкт (його частини) відповідно до акту розподілу площ, керуючись умовами розділу 4 цього договору.

Відповідно до п. 2.2. договору участі у будівництві сторона-2 є одночасно забудовником об?єкту, функції якого покладає (передає) стороні-1, яка зобов?язується виконувати функції генерального інвестора, генерального підрядника будівництва об?єкта, забудовника щодо всіх дій, необхідних для проектування, будівництва та введення в експлуатацію кожної відокремленої секції (багатоквартирного житлового будинку) об?єкта та об?єкта в цілому, за відповідною довіреністю, виданою стороною-2.

Цим договором сторона-2 відступає на користь сторони-1 майнові та особисті немайнові права замовника і забудовника на частину об?єкту сторони-1 як єдиного, законного та безумовного власника цих прав (пункт 2.2.2 договору участі у будівництві).

За умовами п. 2.3. договору участі у будівництві на сторону-1 покладено зобов?язання за власний рахунок, своїми силами, на власний ризик та з використанням власних матеріалів забезпечити організацію комплексу будівельно-монтажних робіт щодо будівництва об?єкту, в тому числі супутніх загально-будівельних робіт, безпосередньо пов?язаних з основними роботами, проектної документації та ввести об`єкт в експлуатацію, а сторона-2 зобов?язується надати стороні-1 будівельний майданчик (фронт робіт) відповідно до умов цього договору.

Сторона-1 має право самостійно залучати інвесторів та інших осіб, що інвестують у будівництво капітальні вкладення, укладення цивільно-правових угод та господарських договорів (пп. 3.3.12. п. 3.3. договору участі у будівництві).

У п. 4.2. зазначеного договору сторони домовились, що загальна частка об`єкта сторони-1 складають всі житлові та нежитлові приміщення об`єкту за виключенням частки сторони-2, визначеної у п. 4.2. цього договору.

Згідно з п. 4.6. договору участі у будівництві після введення в експлуатацію кожної відокремленої секції (багатоквартирного житлового будинку) об?єкту, сторони отримують у власність належні їм, згідно акту розподілу площ, частки.

12.01.2015 між сторонами договору участі у будівництві складено акт розподілу площ, в якому зазначено, що до ЖБК «Діамант» розподілено 3 096, 3 м2 від загальної площі квартир (3 438, 3), а ТОВ «Будстандартінжиніринг» - 342, 00 м2.

На виконання пп. 3.3.12. п. 3.3. договору участі у будівництві ЖБК «Діамант», станом на 16.07.2018, уклав з фізичними особами 441 договір про інвестування в будівництво, за якими вказані інвестори, сплатили кооперативу 340 182 126, 30 грн, що, у свою чергу, підтверджується відповідними довідками від 25.02.2019.

22.01.2017 між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант», згідно з умовами пунктів 1.1.1., 1.1.2. якого об?єкт будівництва - житловий будинок за адресою: вул. Київська, 261, у м. Бровари, Київської області. Приміщення - квартира в об?єкті будівництва, характеристика якої наведена в п. 2.2. договору.

Згідно з п. 2.1. договору за цим договором учасник сплачує до кооперативу пайові внески у розмірах та порядку, встановленому даним договором та додатках до нього, а кооператив за рахунок пайових внесків учасника та пайових внесків інших асоційованих членів кооперативу зобов?язується організувати (здійснити) будівництво об?єкту будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером: :00:063:0982, здати його в експлуатацію в термін не пізніше визначеному в п. 7.4.3. договору, передати учаснику приміщення та всі документи, необхідні для реєстрації права власності, які передбачені даним договором на приміщення у вказаному об?єкті будівництва на умовах, встановленим даним договором та за умови повної сплати учасником суми пайового внеску, встановленої даним договором.

Відповідно до п. 2.2. договору відомості про приміщення:

найменування: квартира

адреса (будівельна): Київська, 261, м. Бровари

секція: 8 (восьма)

поверх: 6 (шостий)

№ приміщення (будівельний): 20 (двадцять)

загальна площа (кв.м.): 84, 89.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що вартість будівництва одного квадратного метру приміщення складає 11 500, 00 грн

Відповідно до п 3.2. договору передбачено, що на момент укладення даного договору вартість приміщення становить 976 235, 00 грн.

Пунктами 5.1., 5.2. договору передбачено, що фактом виконання зобов?язань кооперативом перед учасником є підписання між сторонами акту прийому-передачі, в якому зазначається приміщення, яке передається, та документи, передбачені в п. 6.1. договору. Акт прийому-передачі підписують сторони та/або їх уповноважені представники.

Згідно із п. 7.3.1. договору передбачено, що учасник зобов?язаний не передавати свої права за цим договором третім особам до моменту оформлення права власності на приміщення. Особисто подавати документи, що підтверджують факт оплати пайового внеску і документи, що засвідчують його особу.

Пунктом 7.4.3. договору передбачено, що кооператив зобов?язаний організувати та здійснити будівництво об?єкта та забезпечити його прийняття в експлуатацію. Орієнтовний термін закінчення будівництва 2 кв. 2017 року при умові дотримання учасником порядку та строків сплати пайових внесків.

Згідно з п. 12.2. договору з моменту укладення цього договору учасник та кооператив не мають права передавати, закладати, відчужувати, а також обтяжувати будь-яким іншим способом приміщення та/або права на приміщення права та обов?язки за цим договором на користь третіх осіб.

Учасник матиме можливість розпоряджатися приміщенням та/або правами на нього виключно після реєстрації права власності на приміщення за учасником відповідно до чинного законодавства України (п. 12.2.1 договору).

23.01.2017 ОСОБА_2 було виконано свій обов`язок по оплаті приміщення та перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 976 235, 00 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0.693247796.1 від 23.01.2017, наявною в матеріалах справи.

16.07.2018 між Житлово-будівельним кооперативом «Діамант» (сторона-1), в особі голови кооперативу Клацуна Я. М., який діє на підставі статуту кооперативу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжиніринг» (сторона-2) та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Діамант Плюс» (сторона-3) було підписано договір № 1 про заміну сторони у зобов?язанні та внесення змін до договору № 12-01/15-1 від 12.01.2015 (далі - договір про заміну сторони), за умовами п. 1.1. якого, сторона-1 передає, а сторона-3 приймає всі права та обов?язки, належні стороні-1 за договором № 12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по вул. Київській в 5-му мікрорайоні 4 житлового району ЖК «Діамант» у місті Бровари Київської області від 12.01.2015 р. з усіма змінами, додатковими угодами та додатками, укладеного між стороною-1 та стороною-2, а саме: договором участі у будівництві; додаток №1 - акт розподілу площ від 12.01.2015; додаток №2 - календарний графік виконання робіт; доповнення від 02.03.2015; доповнення та зміни від 06.03.2015; договір про передачу майнових прав від 29.12.2016; додаткова угода про внесення змін від 09.03.2017; додаткова угода №2 від 17.06.2017; акт звірки станом на 31.03.2018.

Відповідно до п. 1.2. договору про заміну сторони з моменту підписання цього договору сторона-3 набуває права продажу, передачі в іпотеку, відчуження в будь-який інший спосіб належної стороні-1 частки об?єкту в цілому або його складової частини (включаючи квартири, машино-місця, нежитлові приміщення, вбудовані або прибудовані до об?єкту тощо), які на момент підписання цього договору не реалізовані стороною-1 і вказані в додатку №1 до цього договору.

У п. 4.5. договору про заміну сторони, зокрема, погоджено, що сторона-1 зобов?язана забезпечити підписання договорів про заміну сторони у зобов?язанні до договору про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» між всіма асоційованими членами ЖБК «Діамант» та стороною-3. Сторона-3 несе обов?язки тільки перед тими асоційованими членами ЖБК «Діамант», що підписали договори про заміну сторони в зобов?язанні.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 8.1. договору про заміну сторони).

У період з 03.12.2018. по 28.12.2018 між ЖБК «Діамант» в особі голови кооперативу Бурбели С. С., яка діяла на підставі статуту, та ОК «ЖБК «Діамант Плюс» підписано акти приймання-передачі документів, складені на виконання договору про заміну сторони.

02.09.2019 між ОСОБА_2 та позивачем було укладено договір № 20/8 про сплату пайових внесків до ОК «ЖБК «Діамант Плюс», згідно з умовами пунктів 1.1.1., 1.1.2. якого об?єкт будівництва - житловий будинок за адресою: вул. Київська, 261, у м. Бровари, Київської області. Приміщення - квартира в об?єкті будівництва, характеристика якої наведена в п. 2.2. договору.

Згідно з п. 2.1. договору за цим договором учасник сплачує до кооперативу пайові внески у розмірах та порядку, встановленому даним договором та додатках до нього, а кооператив за рахунок пайових внесків учасника та пайових внесків інших асоційованих членів кооперативу зобов?язується організувати (здійснити) будівництво об?єкту будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером: :00:063:0982, здати його в експлуатацію в термін не пізніше визначеному в п. 7.4.3. договору, передати учаснику приміщення та всі документи, необхідні для реєстрації права власності, які передбачені даним договором на приміщення у вказаному об?єкті будівництва на умовах, встановленим даним договором та за умови повної сплати учасником суми пайового внеску, встановленої даним договором.

Відповідно до п. 2.2. договору відомості про приміщення:

найменування: квартира

адреса (будівельна): Київська, 261, м. Бровари

секція: 8 (восьма)

поверх: 6 (шостий)

№ приміщення (будівельний): 20 (двадцять)

загальна площа (кв.м.): 84, 3.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що вартість будівництва одного квадратного метру приміщення складає 12 409, 00 грн.

Відповідно до п. 3.2. договору передбачено, що на момент укладення даного договору вартість приміщення становить 1 046 078, 70 грн.

Пунктом 7.4.3. договору передбачено, що кооператив зобов?язаний організувати та здійснити будівництво об?єкта та забезпечити його прийняття в експлуатацію. Орієнтовний термін закінчення будівництва 1 квартал 2020 року при умові дотримання учасником порядку та строків сплати пайових внесків.

Згідно з пунктами 1., 2.1. додатку № 1 до договору вартість приміщення - загальна сума, яка підлягає сплаті учасником до кооперативу та є загальною сумою всіх пайових внесків поданому договору згідно проекту та вартості будівництва одного квадратного метру на день укладання договору становить: 1 046 078, 70 грн.

Відповідно до п. 2 додатку № 1 пайові внески учасника складаються з двох частин та сплачуються в наступному порядку:

- майнові права за укладеним раніше та фактично оплаченим договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017. Сторони оцінюють вартість вказаних майнових прав 976 235, 00 грн. Такі майнові права передаються асоційованим членом ЖБК «Діамант» до ОК «ЖБК «Діамант Плюс» протягом 2 робочих днів з моменту висловлення згоди (або зобов`язання) ЖБК «Діамант» на укладення вказаного далі договору шляхом підписання трьохстороннього договору про заміну сторони в договорі (за яким асоційованим членом ЖБК «Діамант» стає ОК «ЖБК «Діамант Плюс») та підтвердження фактично сплачених до ЖБК «Діамант» за договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22 січня 2017 року грошових коштів (виписки або квитанції банку). При цьому в момент підписання договору № 20/8 про сплату пайових внесків до ОК «ЖБК Діамант Плюс» від 02 вересня 2019 року асоційований член передає оригінал договору № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22 січня 2017 року (такий договір може бути повернутий асоційованому члену лише у випадку розірвання цього договору № 20/8 про сплату пайових внесків до ОК «ЖБК «Діамант Плюс» від 02 вересня 2019 року). Якщо вказаний в цьому пункті трьохсторонній договір про заміну сторони в договорі (за яким асоційованим членом ЖБК «Діамант» стає ОК «ЖБК «Діамант Плюс») не буде підписано до моменту державної реєстрації вказаного в п. 2.2 договору № 20/8 про сплату пайових внесків до ОК «ЖБК «Діамант Плюс» від 02 вересня 2019 року приміщення, учасник зобов`язаний передати вказані в цьому пункті майнові права за договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22 січня 2017 року протягом одного дня з моменту державної реєстрації приміщення шляхом підписання договору про передачу майнових прав в ОК «ЖБК «Діамант Плюс».

07.04.2020 суб?єктом державної реєстрації прав - приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Теплюк Г. М. на підставі поданих документів, виданих ОК «ЖБК «Діамант Плюс», було проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно за реєстраційним номером № 106 - квартиру, загальною площею 84, 3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою № 379022979 від 17.05.2024 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта, наявною у матеріалах справи.

09.04.2020 між ОСОБА_2 (далі - сторона -1) та позивачем (далі - сторона - 2) було укладено договір про передачу майнових прав за договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017, згідно з умовами пунктів 1-4 якого на виконання укладеного між ОК «ЖБК «Діамант плюс» та ОСОБА_2 договору № 20/8 про сплату пайовик внесків до ОК «ЖБК «Діамант Плюс» від 02.09.2019 (та додатку № 1 до нього), сторона-1 передає, а сторона-2 приймає, майнові права за договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22 січня 2017 року (в тому числі, але не виключно: право на пай, право вимагати та отримати грошові кошти, що відповідають вартості пая при виході з асоційованих членів ЖБК «Діамант» тощо).

Вартість майнових прав складає 976 235, 00 гривень (п. 2 договору).

Згідно із п. 3 договору сторони підтверджують, що в якості компенсації вартості переданих стороні-2 майнових прав сторона-1 отримала пай в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив «Діамант Плюс».

Відповідно до п. 4 договору сторона-1 підтверджує, що має право передавати свої майнові права за договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017 року, укладеним між стороною-1 та ЖБК «Діамант», будь-яким третім особам та таке передання майнових прав не є та не може вважатися порушенням умов вказаного Договору. Даний Договір може бути укладений без участі Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» ().

25.03.2024 позивач звернувся до відповідача із вимогою № 1/03 від 25.03.2024 р., у якій просив останнього у строк протягом 7 днів з моменту отримання цієї вимоги сплатити пені за договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017 у нарахованому розмірі - 213 991, 00 грн. Факт направлення позивачем вимоги відповідачу підтверджується накладною № 874 від 25.03.2024 про відправлення цінного листа та описом вкладення до нього від 25.03.2024, наявними у матеріалах справи.

Оскільки відповідач вимогу не виконав, вищевказані кошти несплатив, позивач звернувся до Господарського суду Київської області із позовною заявою про стягнення з відповідача на свою користь 213 991, 00 грн пені у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо своєчасних будівництва та здачі-прийняття в експлуатацію об?єкта будівництва згідно з договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017, укладеним між Житлово-будівельний кооператив «Діамант» та ОСОБА_2 , та договором від 09.04.2020 про передачу майнових прав за договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017, укладеним між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Діамант Плюс».

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 839 цього ж кодексу передбачено, що підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Відповідно до ст. 846 цього ж кодексу строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно з ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 516 цього ж Кодексу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 цього ж кодексу встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, враховуючи вищевикладене та на підставі вищевказаних норм, колегія суддів дійшла висновку, що у відповідності до договору № 20/8 про сплату пайових внесків до ОК «ЖБК «Діамант Плюс» від 02.09.2019, укладеного між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Діамант Плюс», та договору від 09.04.2020 про передачу майнових прав за договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017, укладеного між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Діамант Плюс», до останнього перейшли права вимоги, в тому числі, але не виключно: право на пай, право вимагати грошові кошті, що відповідають вартості пая тощо, до Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» за договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017, укладеним між Житлово-будівельний кооператив «Діамант» та ОСОБА_2 .

Заперечення відповідача щодо того, що до позивача не перейшли права вимоги від ОСОБА_2 за договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017, укладеним між Житлово-будівельний кооператив «Діамант» та ОСОБА_2 , оскільки останній не мав права передавати такі права згідно з пунктами 7.3.1., 12.2. договору, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки вказані положення договору обмежують учасника кооператива у передачі прав вимоги за договором до моменту оформлення і реєстрації права власності на приміщення, а ОСОБА_2 було укладено із позивачем договір від 09.04.2020 про передачу майнових прав за договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017 - 09.04.2020 після реєстрації за ним права власності на приміщення за договором.

Щодо тверджень відповідача, що згідно договору про передачу майнових прав від 09.04.2020 ОСОБА_2 передав Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Діамант Плюс» лише майнові права, які він набув за договором укладеним з ЖБК «Діамант», а не уступив право вимоги, то колегі суддів вважає дані доводи безпідставними враховуючи наступне.

Поява категорії майнових прав більшою мірою було зумовлено необхідністю певним способом врегулювати відносини, які виникають між інвестором і забудовником. Так, інвестор, вклавши кошти в будівництво об`єкта нерухомості, отримує певний комплекс прав на нерухомість, яка будується.

Однак, з огляду на, те що об`єкт нерухомості на час інвестування ще не побудований, цей комплекс прав не можна назвати правом власності. Таким чином, виникла необхідність визначити, які саме права отримує інвестор і чим вони відрізняються від складових категорії «право власності».

Згідно ч. 1 ст. 317 ГК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Під «володінням» розуміють передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) у себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс та інше). Правомочність «користування» означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості. Поняття «розпорядження» розкриває юридично забезпечену можливість визначення юридичної долі майна шляхом зміни його приналежності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення і т.д.).

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

У такому випадку при передачі майнових прав автоматично передаються й права вимоги щодо належного виконання зобов`язань за договором згідно об`єкту, відносно якого передаються майнові права.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 7.4.3. договору № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК „Діамант" від 22.01.2017 р., укладеного між між ОСОБА_2 та відповідачем, передбачено, що кооператив зобов?язаний організувати та здійснити будівництво об?єкта та забезпечити його прийняття в експлуатацію. Орієнтовний термін закінчення будівництва 2 кв. 2017 року при умові дотримання учасником порядку та строків сплати пайових внесків.

Пунктом 8.2.1. цього ж договору передбачено, що у випадку порушення Кооперативом строку визначеного п. 7.4.3. цього договору (окрім випадків зміни кооперативом строків закінчення будівництва згідно п. 7.4.3 цього договору), кооператив зобов?язується сплатити учаснику пеню в розмірі 0,02 % від вартості пайового внеску за кожен день прострочення виконання. Зазначену цим пунктом неустойку кооператив зобов`язується сплатити учаснику протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту пред`явлення вимоги учасником про її сплату.

У встановлений договором строк (до 01.07.2017 р.) відповідач свої обов?язки щодо своєчасних будівництва та прийняття-здачі в експлуатацію об?єкта будівництва не виконав і не передав вчасно ОСОБА_2 визначене у договорі приміщення, що підтверджується матеріалами справи.

Колегією суддів встановлено, що у березні 2019 до Господарського суду Київської області звернувся ЖБК «Діамант» із позовною заявою до ОК «ЖБК «Діамант Плюс» та ТОВ «Будстандартінжиніринг» про визнання недійсним договору № 1 від 16.07.2018 про заміну сторони у зобов`язанні та внесення змін до договору № 12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по вулиці Київській в 5-му мікрорайоні 4 житлового району ЖК «Діамант» у м. Бровари Київської області від 12.01.2015 з моменту його вчинення.

Рішенням Господарського суду Київської області від 31.05.2021 у справі № 911/604/19 за позовом ЖБК «Діамант» до ОК «Житлово-будівельний кооператив «Діамант Плюс», ТОВ «Будстандартінжиніринг» про визнання недійсним договору позов задоволено повністю та вирішено, по суті спору, визнати недійсним договір № 1 від 16.07.2018 про заміну сторони у зобов?язанні та внесення змін до договору № 12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по вул. Київській в 5-му мікрорайоні 4 житлового району ЖК «Діамант» у місті Бровари Київської області від 12.01.2015.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2021 рішення Господарського суду Київської області від 31.05.2021 у справі № 911/604/19 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.11.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2021 та рішення Господарського суду Київської області від 31.05.2021 у справі № 911/604/19 залишено без змін.

Враховуючи зазначене, у відповідача з моменту укладення вказаного договору - 16.07.2018 та до моменту визнання його недійсним у судовому порядку (12.08.2021 - набрання рішенням Господарського суду Київської області від 31.05.2021 у справі № 911/604/19 законної сили) відсутній був обов?язок та він не мав змоги та реальної можливості належним чином виконати свої зобов?язання перед ОСОБА_2 щодо своєчасних будівництва та прийняття-здачі в експлуатацію об?єкта будівництва згідно з договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017, укладеним між Житлово-будівельний кооператив «Діамант» та ОСОБА_2 , а тому колегія суддів дійшла висновків, що відповідач не несе відповідальності за порушення виконання ним своїх обов?язків щодо своєчасних будівництва та прийняття-здачі в експлуатацію об?єкта будівництва згідно з договором № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017, укладеним між Житлово-будівельним кооперативом «Діамант» та ОСОБА_2 , у вказаний період, а тому безпідставним є нарахування позивачем пені за прострочення відповідачем виконання обов?язку щодо виконання робіт за договором у заявлений період з 16.07.2018 по 12.08.2021.

Заперечуючи проти вказаного, позивач зазначає, що рішення по справі № 911/604/19 не встановлює факту неможливості виконання ЖБК «Діамант» обов`язків за договором з ОСОБА_2 , не встановлює і не підтверджує факту наявності обставин, які б перешкоджали ЖБК «Діамант» виконувати свої зобов`язання з будівництва.

Водночас, колегія суддів зазначає, що як встановлено рішеннями господарських судів по справі № 911/604/19, 16.07.2018 між ЖБК «Діамант», ТОВ «Будстандартінжиніринг» та ОК «ЖБК «Дімант Плюс» було укладено трьох сторонній договір № 1 про заміну сторони у зобов`язанні та внесення змін до основного договору, за умовами п. 1.1 якого, ЖБК «Діамант» передає, а ОК «ЖБК «Діамант Плюс» приймає всі права та обов`язки, належні ЖБК «Діамант» за основним договором.

Отже, 16.07.2018 ЖБК «Діамант» як сторона основного договору був замінений на ОК «ЖБК «Діамант Плюс».

Таким чином, з 16.07.2018 ЖБК «Діамант» втратив можливість здійснювати будівництво житлового комплексу, натомість право здійснювати будівельні роботи набув ОК «ЖБК «Діамант Плюс».

Вподальшому, рішенням Господарського суду Київської області по справі № 911/604/19 трьохсторонній договір № про заміну сторони у зобов`язанні від 16.07.2018 був визнаний недійсним. Рішення суду набуло законної сили 12.08.2021. Тобто з 12.08.2021 відповідач відновився стороною основного договору.

Отже, в період з 16.07.2018 по 12.08.2021 ЖБК «Діамант» був позбавлений реальної можливості здійснювати будівельні роботи та відповідно виконувати зобов`язання перед ОСОБА_2.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунованого висновку про те, що стягнення пені в період з 16.07.2018 по 12.08.2021 є необгрунтованим.

Також заперечуючи проти стягнення пені, відповідач зазначає про неможливість стягнення пені за порушення негрошового зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з нормами ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

І цивільним, і господарським законодавством допускається можливість забезпечувати виконання зобов`язань таким способом, як пеня.

Господарський кодекс України не містить поняття пені. Водночас, згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, господарським законодавством закріплено, що у випадку, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або в кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 231 ГК).

Тлумачення вказаної норми дозволяє констатувати, що на основі норм господарського законодавства пеня може бути застосована для забезпечення будь-якого зобов`язання, оскільки вона відноситься до штрафних санкцій.

Як наслідок, враховуючи ч. 2 ст. 9 ЦК України та ч. 2 ст. 4 ГК України, що передбачають наявність спеціальних норм, регулюючих господарські відносини, Суд вважає, що сторони не позбавлені права у господарському договорі забезпечувати пенею виконання будь-якого зобов`язання.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Тлумачення положень ч. 3 ст. 549 ЦК України в аспекті меж свободи договору дає можливість зробити висновок, що сторони у договорі можуть забезпечити за допомогою пені виконання негрошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховіного суду від 23.04.2019 у справі № 904/3565/18.

Здійснивши перерахунок пені за період з 01.07.2017 по 15.07.2018 колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог у сумі 74 193, 86 грн.

Щодо заявленого клопотання про застосування строку позовної давності, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього ж кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 258 цього ж кодексу для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК україни позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені);

Статтею 259 цього ж кодексу передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Частиною 5 ст. 261 Цивільного кодексу України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 267 цього ж кодексу заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктами 12.11., 12.12. договору № 20/8 про сплату пайових внесків передбачено, що сторони дійшли згоди щодо вимог про стягнення штрафних санкцій за цим договором строк позовної давності складає 3 роки. Сторони дійшли взаємної згоди, що штрафні санкції за цим договором нараховуються протягом всього строку позовної давності, зазначеного п. 12.11. даного договору.

Отже, виходячи із вищевказаних положень ст. 530, ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України та положень п. 7.4.3. договору № 20/8 про сплату пайових внесків, обов`язок відповідача щодо своєчасних будівництва та прийняття-здачі в експлуатацію об`єкта будівництва згідно з договором виник від дня укладення договору та сплати учасником кооперативу свого пайового внеску та до закінчення 2 кварталу 2017 року 30.06.2017 р. (включно), і з 01.07.2017 р. почалось прострочення виконання обов`язку відповідачем щодо своєчасних будівництва та прийняття-здачі в експлуатацію об`єкта будівництва згідно з договором, та відповідно з 01.07.2017 р. починається у даному випадку перебіг позовної давності по штрафним санкціям за договором, у тому числі, по пені за зобов`язаннями щодо своєчасних будівництва та прийняття-здачі в експлуатацію об`єкта будівництва згідно з договором.

Згідно з пунктами 12, 19 Прикінцевих та Перехідних положень цього ж кодексу під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установити з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 20.05.2020 р. «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., N 23, ст. 896, № 30, ст. 1061).

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - COVID-19), з 1 серпня до 19 грудня 2020 р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., N 23, ст. 896, N 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. N 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., N 43, ст. 1394, N 52, ст. 1626).

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., N 23, ст. 896, N 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. N 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., N 43, ст. 1394, N 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., N 63, ст. 2029).

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 р. «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Указом Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», крім іншого, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб із подальшим продовженням строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022 р., з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 р., з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022 р., з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022 р., з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022 р., з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 58/2023 від 06.02.2023 р., з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 01.05.2023 р. № 254/2023, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 26.07.2023 р. № 451/2023, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 06.11.2023 р. № 734/2023, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 05.02.2024 р. № 49/2024, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 06.05.2024 р. № 271/2024, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 23.07.2024 р. № 469/2024. Зазначені Укази Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» були затверджені відповідними Законами України, прийнятими Верховною Радою України.

Відповідач зазначаєю, що строк позовної давності закінчився 01.07.2023, у зв`язку із скасуванням на всій території України карантину.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було враховано, що станом на 01.07.2023 було введено воєнний стан в Україні, та як зазначалося вище у період дії воєнного стану, перебіг позовної давності зупинився.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся в Господарський суд Київської області із позовною заявою б/н від 29.04.2024 до відповідача про стягнення 213 991, 00 грн пені 01.05.2024, а тому, з урахуванням вищевказаних положень Цивільного кодексу України та положень п. 7.4.3. договору № 20/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 22.01.2017, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що позовна давність по стягненню пені за зобов`язаннями відповідача щодо своєчасних будівництва та прийняття-здачі в експлуатацію об`єкта будівництва за договором № 20/8 про сплату пайових внесків, не спливла.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржників, викладені ними в апеляційних скаргах такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятих у справі рішень, наведені доводи скаржників не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Отже, зазначені в апеляційних скаргах доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянти не подали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судовий збір, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянтІв.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Діамант Плюс» та Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» рішення Господарського суду Київської області від 04.12.2024 у справі № 911/1170/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 04.12.2024 у справі № 911/1170/24 залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянтів.

4. Матеріали справи № 911/1170/24 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич