УХВАЛА

м. Київ

15.05.2025Справа № 910/7335/23

За заявою Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" (м. Київ)

про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва та постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі №910/7335/23

за позовом Міністерства оборони України (м. Київ)

до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" (м. Київ)

про стягнення 576 869 968,80 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу:

Від Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт": Попічко Р.Р.

Від Міністерства оборони України: Градов А.Р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство оборони України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" про стягнення 576 869 968,80 грн попередньої оплати за державним контрактом №403/1/22/121 від 13.04.2022.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 позов задоволено повністю, стягнуто з Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" на користь Міністерства оборони України 576 869 968,80 грн попередньої оплати та 939 400,00 грн судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 у справі № 910/7335/23 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 26.11.2024 постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 у справі №910/7335/23 скасовано, справу №910/7335/23 передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 рішення Господарського суду м. Києва від 14.11.2023 у справі № 910/7335/23 скасовано частково та прийнято в цій частині нове рішення, в іншій частині рішення залишено без змін. Позов Міністерства оборони України задоволено частково, стягнуто з Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" на користь Міністерства оборони України 491 316 331,80 грн попередньої оплати та 800 080,40 грн судового збору за подання позовної заяви, в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з Міністерства оборони України на користь Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" 167 183,51 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

22.04.2025 Господарським судом міста Києва на виконання означеної постанови видано відповідні накази.

23.04.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2023, частково скасованого постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі №910/7335/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2025 розгляд заяви Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" призначено в судовому засіданні на 15.05.2025.

У судовому засіданні 15.05.2025 представник відповідача підтримав заяву про розстрочення судового рішення. Представник позивача проти задоволення означеної заяви заперечив.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

За частинами 1, 3 статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 5 статті 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

За приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини та громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Аналогічна правова позиція була висловлена Конституційним Судом України у рішеннях від 13.12.2012 у справі № 18-рп/2012, від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012 та від 30.06.2009 у справі № 16-рп/2009.

За частинами 1, 3 статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання..

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вищенаведеними нормами встановлено, що розстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Відповідач просить суду розстрочити виконання Державною компанією з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 у справі № 910/7335/23, що частково скасоване постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025, про сплату Міністерству оборони України 492 116 412,20 грн, на дванадцять місяців згідно з наступним графіком платежів:

- до 18.05.2025 - 45 000 000,00 грн;

- до 18.06.2025 - 45 000 000,00 грн;

- до 18.07.2025 - 45 000 000,00 грн;

- до 18.08.2025 - 45 000 000,00 грн;

- до 18.09.2025 - 45 000 000,00 грн;

- до 18.10.2025 - 45 000 000,00 грн;

- до 18.11.2025 - 45 000 000,00 грн;

- до 18.12.2025 - 45 000 000,00 грн;

- до 18.01.2026 - 45 000 000,00 грн;

- до 18.02.2026 - 45 000 000,00 грн;

- до 18.03.2026 - 42 116 412,20 грн.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочення виконання рішення суду, заявник вказує, що за результатами господарської діяльності у 2024 році його прибуток склав 94 607 000,00 грн, що на 34 075 000,00 грн менше ніж у 2023 році. Зазначений прибуток у розмірі 94 607 000,00 грн майже в 5 разів менший, ніж присуджена до стягнення з відповідача сума у розмірі 492 116 412,20 грн згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 у справі №910/7335/23 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025, що не надає можливості відповідачу негайно виконати зазначене судове рішення без ризику значного ускладнення його подальшої діяльності із забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань сил безпеки і оборони України та підприємств оборонно-промислового комплексу України в особливий період.

За оперативними даними станом на 31.12.2024 загальна дебіторська заборгованість ДК "Укрспецекспорт" складає 6,6 млрд. гривень, загальна кредиторська заборгованість ДК "Укрспецекспорт" складає 7,8 млрд. гривень.

Також, кредитний портфель Компанії в частині наданих банківських гарантій виконання експортних контрактів/гарантій повернення авансових платежів, за якими існує вірогідність настання гарантійних випадків, складає 53,5 млн. дол. США, що еквівалентно 2 032 058,00 тис. гривень.

Фінансовий стан Компанії не дозволяє одночасно перерахувати на користь Міноборони кошти у сумі 492 116 412,20 грн без зриву діючих державних контрактів, виконання яких є вкрай необхідним для посилення обороноздатності України у протидії із державою-агресором.

При цьому, Державна компанія "Укрспецекспорт" є виконавцем державних контрактів (договорів), укладених з державними замовниками у сфері оборони, а саме: ДП МОУ «Агенція оборонних закупівель», Департаментом військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України, Центральним управлінням забезпечення наземними системами озброєння ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на дату звернення в процесі виконання Державної компанії "Укрспецекспорт" перебувають державні контракти, укладені із ДП МОУ «Агенція оборонних закупівель», зі Службою безпеки України, Міністерством оборони України та іншими силовими структурами та підприємствами оборонно-промислового комплексу України.

28.03.2025, з метою забезпечення відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності, обмеження конституційних прав і свобод людини, відповідач на запит ДП МОУ "Агенція оборонних закупівель" (служба державного замовника у сфері оборони) надав пропозицію щодо поставки товарів військового (оборонного) призначення, які відповідач планує закупити у іноземних постачальників.

ДП МОУ "Агенція оборонних закупівель" у відповіді від 05.04.2025 №21/1-6613 зазначило, що воно зацікавлене в придбанні запропонованих товарів, але за умови їх попередньої закупівлі відповідачем у іноземних постачальників за власні обігові кошти та за рахунок мінімальної попередньої оплати зі сторони ДП МОУ "Агенція оборонних закупівель" (менше 40 % від вартості товару).

Отже, відповідач зазначає, що зважаючи на його фінансове становище, можливість подальшої реалізації вищезазначеного проекту із забезпечення Збройних Сил України товарами військового призначення прямо залежить від порядку виконання судового рішення у справі № 910/7335/23, адже виконання зазначеного рішення без розстрочення платежів неминуче позбавить відповідача можливості закупити необхідні товари військового (оборонного) призначення у іноземних постачальників за власні обігові кошти.

Наразі діяльність відповідача зосереджена виключно на імпортних поставках військової продукції та залежить від іноземних контрагентів, іноземних державних органів, уповноважених на видачу дозвільних документів, наявний дефіцит сировини на міжнародному ринку, що є загальновідомим фактом та неодноразово озвучувалося Президентом України у зверненнях.

Саме тому оперативність залучення наявних у відповідача обігових коштів для взаєморозрахунків із іноземними контрагентами, які постачають товари військового призначення з метою виконання державних контрактів, є одним із шляхів швидкого постачання озброєння без затримки у часі, враховуючи певні тривалі процедури виділення коштів із державного бюджету, взяття бюджетних зобов`язань, затримки в переказах коштів із бюджету тощо.

Крім того, звернення Міноборони про примусове виконання судового рішення у справі № 910/7335/23 призведе до арешту рахунків Компанії, внаслідок чого буде зірвано виконання діючих державних контрактів, призведе до неможливості оплати логістичних послуг для доставки товарів вантажоодержувачам, а також здійснити розрахунки з іноземними постачальниками товарів критичної номенклатури (враховуючи відсутність попередньої оплати за деякими державними контрактами, Компанія за рахунок обігових коштів протягом 2022-2024 років забезпечила поставку Міноборони товарів на умовах після оплати на загальну суму понад 700,00 млн. грн), а також призведе до додаткового стягнення з відповідача виконавчого збору в розмірі 10% від суми стягнення (49 211 641,22 грн.), тобто значно збільшить його витрати.

Відповідач також звертає увагу суду на те, що Державна компанія "Укрспецекспорт" є державним підприємством, яке є невід`ємною складовою частиною оборонно-промислового комплексу України, спеціально створеним державою суб`єктом господарювання - уповноваженим державою посередником у здійсненні зовнішньоекономічної діяльності у сфері експорту та імпорту продукції і послуг військового призначення, військово-технічного співробітництва з іноземними державами.

Правовий статус Державної компанії "Укрспецекспорт" регламентовано, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.1996 № 1247 та Указом Президента України від 12.06.1999 № 640/99, якими передбачено виконання додаткових завдань, серед яких участь у реалізації державної політики в галузі експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення, організація і проведення переговорів з резидентами, нерезидентами та укладення відповідних договорів (контрактів).

Наразі Державна компанія "Укрспецекспорт" входить до сфери управління Міноборони (постанова Кабінету Міністрів України від 09.03.2022 № 237 "Деякі питання діяльності Державного концерну "Укроборонпром").

Відповідач у заяві також наводить обґрунтування щодо виконання ним критично важливих завдань і функцій для оборонно-промислового комплексу України, а тому зупинення діяльності Компанії призведе до невідворотних процесів зменшення обороноздатності України, тим самим надаючи перевагу державі-агресору наступати та окуповувати територію України.

Крім того, судові рішення у справі № 910/7335/23стосуються стягнення з відповідача коштів у зв`язку з частковою не поставкою Товару за укладеним з позивачем державним контрактом, при чому така часткова непоставка Товару виникла з об`єктивних причин, що не залежали від волі відповідача.

Суд відзначає, що фактично всі покладені в основу даної заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду твердження відповідача, по суті, зводяться до відсутності в нього належного фінансування.

У той же час згідно з частиною 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 цього Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між позивачем та відповідачем виникли господарські відносини, а приписи законодавства не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які здійснюють виконання оборонних чи інших державних замовлень, у питаннях відповідальності за порушення зобов`язань.

Частина 2 статті 617 ЦК України та частина 2 статті 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Окрім того, статтею 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

За таких обставин, факт відсутності фінансування, у будь-якому випадку, не може бути підставою, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Відсутність бюджетних асигнувань чи будь-яких інших надходжень коштів від контрагентів боржника не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що зазначав Європейський суд з прав людини у рішеннях "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та "Бакалов проти України".

Отже, заявником не подано суду жодних належних доказів, у розумінні приписів статті 76 ГПК України, на підтвердження викладених у заяві про розстрочення виконання рішення суду обставин.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої заяви про розстрочення виконання рішення в даній справі.

Поряд із цим суд звертає увагу сторін на те, що Державна компанія "Укрспецекспорт" виконує завдання у сфері оборони, серед яких участь у реалізації державної політики в галузі експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення, організація і проведення переговорів з резидентами, нерезидентами та укладення відповідних договорів (контрактів).

Державна компанія "Укрспецекспорт" входить до сфери управління Міністерства оборони України згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2022 №237 "Деякі питання діяльності Державного концерну "Укроборонпром".

Таким чином, управління діяльністю відповідача здійснює позивач, який, відповідно, повною мірою обізнаний про усі аспекти діяльності відповідача, наявні контракти, стан їх виконання, фінансовий стан тощо, та має всі можливості врегулювати порядок і строки сплати заборгованості з відповідачем шляхом укладення мирової угоди (зокрема на стадії виконання рішення).

Суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право розстрочити виконання рішення чи постанови.

Розглянувши мотиви поданої заяви, дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва та постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі №910/7335/23.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва та постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі №910/7335/23 відмовити.

Ухвала набрала законної сили 15.05.2025 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 20.05.2025.

Суддя Т.М. Ващенко