СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Харків Справа № 917/2378/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Стойка О.В., суддя Медуниця О.Є. , суддя Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Ламанової А.В.,

від апелянта (заявник): Олійник Л.М.- представник;

від інших учасників:не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Кременчук, Полтавська область на ухвалу господарського суду Полтавської області від "06" березня 2025 р. у справі № 917/2378/24

за заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 (далі -Заявник, Боржник) (РНОКПП НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.12.2024 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято судом та призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 20.02.2025.

За наслідками судового засідання 20.02.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні на 06.03.2025.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.03.2025 року у справі №917/2378/24 відмовлено у відкриті провадження у справі про неплатоспроможність Боржника, залишено без розгляду заяву арбітражного керуючого Куценка Володимира Михайловича про участь у справі та скасовано заборону Боржнику відчужувати майно, накладену ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.01.2025.

Ухвала суду мотивована недоведеністю належними і допустимими доказами названих у заяві підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність через відсутність повної та достовірної інформації про дійсний розмір заборгованості перед кредиторами, а також невідповідності поданих декларацій про майновий стан заявника принципам повноти та достовірності.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Боржник звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Полтавської області від 06.03.2025 р. по справі № 917/2378/24 скасувати, справу направити до господарського суду для продовження розгляду.

Зокрема, скаржник вважав, що суд першої інстанції при розгляді даного питання проявив надмірний формалізм та дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки Боржником було надано усі докази на підтвердження його неплатоспроможності, як того вимагає чинне законодавство, однак суду такі докази не дослідив.

Також вважав, що суд першої інстанції не врахував, що пунктом 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ, встановлено право суду закрити провадження у справі, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Відтак, за твердженням апелянта, суд фактично знівелював наданим боржнику правом усунути такі недоліки.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.04.2025 року відкрито апеляційне провадження заданою апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду на 05.05.2025р. о 12:45.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 05.05.2025року представник апелянта (заявника) підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції .

Інші представники учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, оскільки вони не скористались правом участі у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом апеляційного перегляду у цій справі є питання дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час вирішення питання відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Положеннями Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи.

За визначенням статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, обов`язком суду при вирішенні питання про наявність грошового зобов`язання та визначенні неплатоспроможності є встановлення прострочених грошових зобов`язань боржника перед кредиторами станом на час подання відповідної заяви до суду. Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за результатами проведення підготовчого засідання, дослідивши матеріали відповідної заяви фізичної особи, суд повинен, серед іншого, визначитися з питанням наявності грошових вимог до боржника та розміру таких вимог станом на час подання заяви до суду, несплати боржником на користь кредиторів належних ним коштів.

Поряд із цим, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи суд зобов`язаний дослідити не тільки надану заявником інформацію про кредитні договори, за якими у заявника, як стверджується за його заявою, наявні грошові зобов`язання (зокрема, прострочені) за кредитами (позиками) тощо, але й дослідити та встановити безпосередні докази укладання таких договорів, наявності та розміру заборгованості за такими договорами.

Необхідність аналізу таких договорів пов`язана з визначеною Кодексом України з процедур банкрутства метою проведення підготовчого засідання.

Згідно зі статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, в редакції, чинній на дату подання заяви:

1)провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника (частина 1) і

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

За усталеною правовою позицією Верховного Суду для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності усіх підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Водночас способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

Згідно з частинами 1-3 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, місцевий суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства..

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

При ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

За положеннями статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість боржника, покладений на заявника.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність, фізична особа (боржник) повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Окрім того, положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а, якщо це неможливо, безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У свою чергу, пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 установлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочення по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).

Боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (у усіма складовими)).

Як встановлено господарським судом, заява Боржника про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подана на підставі пункту 2 частини 2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства та обґрунтована тим, що на фоні нестабільної економіки, викликаної численними факторами та тяжкого захворювання сестри заявника, станом на грудень 2024 року в нього виникли прострочені кредитні зобов`язання перед 6 (шістьма) фінансовими установами та фізичною особою ОСОБА_2 в загальному розмірі 641 063,26 грн, яку погасити наразі він не має фінансової можливості.

Так, за твердженням заявника, у нього виникли наступні зобов`язання.

Перед Акціонерним товариством «Сенс банк» (118 216,36 грн):

- по кредитному договору №630201284 - 45 894,70 грн. (рахунок для сплати кредиту UА7392017 тіло кредиту - 25 557,13 , відсотки за користування кредитом - 20 427,57, строк виконання зобов`язання -22 січня 2023 року);

- по кредитному договору №630425974 - 60 780,55 грн. + 2 684,00 грн. судовий збір(рахунок для сплати кредиту UА6410289, безспірна вимога на підставі заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 26.10.2023 року у справі № 537/2987/23, тіло кредиту - 38 788, відсотки - 21 992,55).

Перед Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк»(ПУМБ) (94 529,57 грн):

- по кредитному договору №001 - 5 973,33 грн (строк виконання зобов`язання - 07 листопада 2023 року);

- по кредитному договору №901 - 75 893,37грн;

- по кредитному договору №401 - 9 141,73 грн (строк виконання зобов`язання - 31 березня 2024 року);

- по кредитному договору №901 - 3 521,14 грн (строк виконання зобов`язання - 29 вересня 2022 року).

Перед Акціонерним товариством «Універсал банк» (МопоБанк) 30 807, 39 грн (27 779, 39грн + судові витрати 3 028,00 грн ):

- по кредитній картці 27 779,39 грн. - безспірна вимога на підставі заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.04.2024 року у справі №537/1266/24 - 24 751,39 грн (тіло кредиту) та судові витрати 3 028,00 грн.

Перед Акціонерним товариством «ІДЕЯ БАНК» (5 052,28грн) (транзитний рахунок

НОМЕР_2 ):

- по кредитному договору №М30.00501.009602174 - 5 052,28грн (строк виконання зобов`язання - 13 липня 2023 року).

Перед Акціонерним товариством «Креді агріколь банк» :

- по кредитному договору №6/1099157 від 17.03.2021 року - 60 656,34грн( рахунок для

погашення кредитної заборгованості №3593, рахунок для погашення кредитної заборгованості UА 0558289, рахунок для погашення кредитної заборгованості UА 0600030);

- споживчий кредит - 99 921,00 грн (тіло кредиту - 35 564, 00 грн, відсотки - 64357,00 грн., строк виконання зобов`язання - 17 липня 2023 року).

Перед Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк»:

- по картці Універсальній Голд по угоді № SAMDN 0022 від 19.12.2013 троку - 16 876,32 грн (строк виконання зобов`язання за даним кредитним договором закінчився 29 серпня 2014 року).

Перед фізичною особою ОСОБА_2 :

- за договором позики б/н від 20.02.2018 року, укладеним між ОСОБА_2 (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) зі строком виконання зобов`язання - 31грудня 2021 року(залишок боргу - 7500,00 доларів США/ 41,99 (курс НБУ) - 314 925,00 грн).

Заявник вказує, що останні платежі за означеними кредитними договорами ОСОБА_1 здійснював у 2022 році, проте у 2021 році у його сестри ОСОБА_3 було виявлено складне онкозахворювання, яке потребувало термінового операційного втручання, постійної медикаментозної підтримки, вартість якого складала більше 500 000, 00 грн. ОСОБА_4 не мала фінансової можливості самостійно сплатити вартість лікування, тому заявник спрямував отримані на підставі вищевикладених договорів кошти на лікування сестри. На підтвердження цього заявник надав нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_4 , медичні та платіжні документи.

ОСОБА_1 зазначає, що за останній період має дохід близько 19 000,00 грн на місяць, через існування боргів не вистачає коштів на життя, нестабільне матеріальне становище не дає можливість зробити виплату у вказані в договорах терміни, збільшуючи кількість проблемних кредитів. Окрім того, на утриманні заявника перебуває дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку та її місячний дохід складає 860,00 грн.

Згідно довідки заявника про склад сім`ї, доданої до заяви про усунення недоліків (вх. № 1111 від 28.01.2025, вх. № 1318 від 31.01.2025), заявник фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із ним проживає дружина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Щодо матеріального становища зазначає, що у нього та його дружини відсутнє майно, що належить їм на праві власності, на підтвердження чого надав відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна.

Заявником до заяви про усунення недоліків (вх. № 1318 від 31.01.2025) надано суду першої інстанції декларації про майновий стан за 2021, 2022, 2023 та 2024. Також до заяви про відкриття провадження про неплатоспроможність заявник надав проект плану реструктуризації боргів.

На підставі зазначеного, заявник просив відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність.

Матеріали справи містять список кредиторів, згідно з яким Боржник має прострочену заборгованість за кредитними договорами перед фінансовими установами та фізичною особою ОСОБА_2 у загальному розмірі 641 063,26 грн, а саме: АТ «Сенс Банк» (118 216,36грн), АТ «ПУМБ (94 529,57грн), АТ «Універсал банк» (30 807,39грн), АТ «ІДЕЯ БАНК» (5 052,28грн), АТ «Креді агріколь банк» (60 656,34грн), АТ КБ «Приватбанк» (16 876,32грн), фізична особа ОСОБА_2 (314 925,00грн) (перелік кредиторів наведено у Конкретизованому списку кредиторів, а.с. 36-37 т. 2).

Разом з тим, в апеляційній скарзі стверджує про мікрозайми, проте самих договорів, за якими наявна заборгованість, до заяви не додано.

Господарський суд Полтавської області ухвалою від 20.01.2025 зобов`язував заявника надати суду: - довідку про склад сім`ї; відомості батьків, дитину та сестру боржника (реєстраційного номеру облікової картки платника податків (РНОКПП) ; належний опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; докази в підтвердження того, на якому праві боржник проживає ( чи проживав) за адресою за якою він зареєстрований :

АДРЕСА_1 ; відомості про відображення в декларації про майновий стан за 2024 рік оренди квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;письмові відомості щодо розміру щомісячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань перед банківськими та мікрофінансовими установами, перелік яких наданий в заяві; письмові відомості про припинення упродовж двох місяців погашення кредитів чи інших планових платежів більше 50 відсотків місячних платежів.

До суду першої інстанції Боржником 28.01.2025 виконано вимоги ухвали суду шляхом подання витребуваних судом документів.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №917/1604/21 у розділі «щодо належності та допустимості кредитної історії для вирішення судом питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи» зазначено, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Верховний Суд вважає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір та структуру заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що сукупність кредитних договорів, виписок з рухом коштів по рахункам та відомостей, наданих Боржником, жодним чином не ставить під сумнів наявність наданої Боржником попередньої суми заборгованості та наявності кредитних правовідносин.

Колегія суддів вважає такі доводи безпідставними та погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність дійсного розміру таких вимог, оскільки наявність лише договорів не підтверджує факт наявності кредиторської заборгованості, її суми та правової природи, оскільки ці документи не є первинними бухгалтерськими документами, що містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення. Надані заявником у якості доказів договори, укладені фізичною особою з фінансовими установами, можуть свідчити про домовленість сторін договорів та можуть бути доказами у справі про наявність дійсного основного зобов`язання боржника перед фінансовими установами, суми заборгованості та строку прострочки по платежам за основним зобов`язанням лише у сукупності з іншими доказами, зокрема, первинними документами.

Роздруківка кредитної історії не є належним доказом припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, як цього вимагає пункт 2 частини 2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Більш того, в матеріалах справи відсутні належні докази припинення погашення платежів кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Як свідчать матеріали справи, у доданому до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність реєстрі кредиторів, боржником зазначено загальну суму заборгованості перед кредиторами, тому неможливо встановити склад кожного зобов`язання, заборгованість за якими включена до загальної суми боргу, а також неможливо перевірити припинення боржником погашення заборгованості перед кредиторами у розмірі більше 50% місячних платежів за кожним із кредитних зобов`язань.

Отже, господарський суд обґрунтовано зазначив, що за доказами, наданими боржником, неможливо встановити достовірність відображених заявником у конкретизованому списку кредиторів відомостей щодо дійсної їх кількості.

Разом з тим, декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для мети розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.10.2023 у справі № 922/1510/21).

Водночас, певні неточності в декларації про майновий стан не можуть слугувати підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність або закриття провадження у такій категорії справ, оскільки законодавцем наділено боржника можливістю усунути такі неточності шляхом надання суду виправленої декларації (близький за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).

Господарський суд, проаналізувавши подані Боржником документи, дійшов правильного висновку, що надані докази мають неточну та неповну інформацію, оскільки декларації про майновий стан заявника при зазначенні у них того, що члени сім`ї боржника « відомості не надали» не відповідають принципам повноти та достовірності.

При цьому, доводи апеляційної скарги про наявність у суду права закрити провадження у справі на підставі пункту 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ є безпідставними, оскільки такі рішення приймаються вже по суті розгляду справи, в той час, коли відповідно до ч. 1 ст. 119 КУзПБ, суд першочергово з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а вже потім, розглядає справу по суті.

Посилання на складну економічну ситуацію, військовий стан як на підставу невиконання грошового зобов`язання, за відсутності належних і допустимих доказів на підтвердження таких обставин, які стосуються особи боржника, не є іншими підставами, в розумінні норм Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, тому господарський суд обґрунтовано не взяв до уваги ці доводи заявника. Зазначені обставини не є підставою для припинення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитними договорами.

Більш того, в апеляційній скарзі апелянт стверджує про наявність зобов`язань перед мікро фінансовими установами, перелік яких начебто наведено в позовній заяві, однак позовна заява містить відомості про наявність зобов`язань перед банківськими установами та за Договором позики перед Фізичною особою ОСОБА_2 , які не є мікрофінансовими установами.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновками господарського суду про недоведеність Боржником належними та допустимими доказами наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, передбачених пунктами 2, 4 частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Щодо плану реструктуризації боргів боржника, судова колегія судова колегія зазначає, що виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

Положення статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначають обсяг та перелік документів та відомостей, які боржник - фізична особа зобов`язаний додати до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зокрема, господарський суд зазначив, що такий боржник повинен запропонувати обґрунтований та виконуваний (реальний) проект плану реструктуризації своїх зобов`язань, оскільки метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. Розроблення боржником такого документу є закономірними очікуваннями кредиторів фактичного погашення їх вимог у межах процедури.

Таким чином, при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

До боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на сумлінній співпраці боржника з кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини 2 статті 116 Кодекс України з процедур банкрутства), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 Кодекс України з процедур банкрутства), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина 4 статті 116, частина 7 статті 126 Кодекс України з процедур банкрутства);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 Кодекс України з процедур банкрутства);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина 1 статі 128 Кодекс України з процедур банкрутства).

У справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження. Господарський суд не позбавлений можливості надавати оцінку поведінці боржника у разі розгляду судом заяви боржника про його неплатоспроможність у підготовчому засіданні: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті лише фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що свідчить про зловживання правом боржника на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

Судова колегія, проаналізувавши зміст проекту плану реструктуризації боргів, зазначає, що він не узгоджується з правовою природою процедури реструктуризації боргів у справі про неплатоспроможність фізичної особи, яка застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника, шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань перед кредиторами за планом реструктуризації, оскільки на погашення вимог кредиторів планує виділяти суму у розмірі 10684,00 грн у місяць протягом наступних 5 років, при цьому з цієї суми 5248,75грн будуть спрямовані на погашення зобов`язань Боржника за Договором позики перед ОСОБА_2 , а решта цієї суми буде розподілена між шістьма фінансовими установами.

Крім того, Боржником належним чином не обґрунтовано та не підтверджено недостатність доходів для виконання умов реструктуризації.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Збирання доказів у справі не є обов`язком суду, крім випадків, які встановлено нормами Господарського процесуального кодексу України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду, натомість, аргументи скаржника фактично зводяться до намагання здійснити переоцінку доказів у справі.

За таких обставин, судова колегія вважає обґрунтованими висновки господарського суду про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , оскільки Боржником не доведено належними та допустимими доказами наявності правових підстав, передбачених ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Доводи апеляційної скарги про невиконання судом першої інстанції завдання підготовчого засідання господарського суду по розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство шляхом прояву надмірного формалізму, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, ухвала господарського суду Полтавської області від 06.03.2025р. у справі № 917/2378/24 ґрунтується на дотриманні спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати з розгляду апеляційної скарги відносяться на Заявника.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Кременчук, Полтавська область на ухвалу господарського суду Полтавської області від "06" березня 2025 р. у справі № 917/2378/24 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 06.03.2025 у справі № 917/2378/24 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на ОСОБА_1 , м. Кременчук, Полтавська область.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 16.05.2025.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Д.О. Попков