ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
15.05.2025 Справа №905/477/25
без виклику сторін, -
За наслідками розгляду заяви б/н від 05.05.2025 про видачу судового наказу, суд зазначає таке.
За приписом ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатом розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Відповідно до ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником; у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п.4); до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості (п.3); інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4).
Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, як на підставу вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦСО Нікрон» заборгованості в розмірі 265915,38 грн, з яких: 265455,18 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію за період з лютого 2023 року по лютий 2025 року, 460,20 грн. заборгованості з оплати за абонентське обслуговування за період з грудня 2023 року по лютий 2025 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» посилається на договір купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №622 від 01.03.2011, обґрунтовуючи виникнення означеної заборгованості внаслідок неналежного виконання боржником за ним грошових зобов`язань за вказаний період в частині розрахунку за прийняті ресурси та внесення плати за абонентське обслуговування.
У якості доказів представлено суду у електронних копіях: заява №622 б/д Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦСО Нікрон»; договір купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №622 від 01.03.2011 з додатками №1, 2 до нього; додаткова угода б/н від 01.03.2018 до договору №622 від 01.03.2011; додаткова угода б/н від 01.09.2020 до договору №622 від 01.03.2011; додаткова угода б/н від 01.12.2020 до договору №622 від 01.03.2011; додаткова угода б/н від 01.09.2021 до договору №622 від 01.03.2011; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №381841432 від 06.06.2024; акти-рахунки: №622 від 28.02.2023 за лютий 2023, №622 від 31.03.2023 за березень 2023, №622 від 30.04.2023 за квітень 2023, №622 від 31.05.2023 за травень 2023, №622 від 30.06.2023 за червень 2023, №622 від 31.07.2023 за липень 2023, №622 від 31.08.2023 за серпень 2023, №622 від 30.09.2023 за вересень 2023, №622 від 31.10.2023 за жовтень 2023, №622 від 30.11.2023 за листопад 2023, №622 від 31.12.2023 за грудень 2023, №622 від 31.01.2024 за січень 2024, №622 від 29.02.2024 за лютий 2024, №622 від 31.03.2024 за березень 2024, №622 від 30.04.2024 за квітень 2024, №622 від 31.05.2024 за травень 2024, №622 від 30.06.2024 за червень 2024, №622 від 31.07.2024 за липень 2024, №622 від 31.08.2024 за серпень 2024, №622 від 30.09.2024 за вересень 2024, №622 від 31.10.2024 за жовтень 2024, №622 від 30.11.2024 за листопад 2024, №622 від 31.12.2024 за грудень 2024, №622 від 31.01.2025 за січень 2025, №622 від 28.02.2025 за лютий 2025; докази направлення актів-рахунків за лютий 2023 - лютий 2025 відповідачу (опис вкладення та фіскальний чек); відомість взаєморозрахунків за договором №622 від 01.03.2011 на 28.02.2025; довіреність на підтвердження повноважень представника.
Пунктами 11.1, 11.2 договору купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №622 від 01.03.2011 визначено, що він набуває чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє протягом одного календарного року з дня набрання його чинності. Якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до дня закінчення строку дії договору не заявила про його розірвання, договір вважається продовженим сторонами на наступний рік.
Продовження строку дії (автоматичної пролонгації) більше ніж на наступний календарний рік з дня набрання чинності договором не обумовлено.
Як слідує з заяви, заявник стверджує про надання спірних послуг у період з лютого 2023 року по лютий 2025 року.
З наявних в матеріалах справи документів, з урахуванням встановленого п.11.1, п.11.2 договору строку його дії та умов пролонгації, не можна достеменно встановити здійснення господарських операцій у заявлений період у межах та на підставі договору купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №622 від 01.03.2011, а відтак і виникнення спірних правовідносин за ним. Додаткових угод, які б вказували на продовження строку дії означеного договору щодо заявленого періоду з лютого 2023 року по лютий 2025 року матеріали справи не містять.
Відповідно до ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Суд зазначає, що, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст.155 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги.
Така підстава для відмови у видачі судового наказу свідчить про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості здійснення господарських операцій саме у межах та на підставі договору, виникнення спірних правовідносин за таким, а відтак і обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.
Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст.15 Господарського процесуального кодексу України).
Так, у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.
З наявних в матеріалах справи документів слідує, що заявлені вимоги не є достеменно такими, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Мають ознаки спірності заявлені суми основної заборгованості з оплати за поставлену теплову енергію та з оплати за абонентське обслуговування.
З огляду на викладене, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п.8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України).
Відтак, судом не встановлено підстав для видачі судового наказу в порядку р. ІІ Господарського процесуального кодексу України.
За таких обставин заява б/н від 05.05.2025 про видачу судового наказу не підлягає задоволенню.
Одночасно суд звертає увагу заявника, що за приписами ч.2 ст.148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Керуючись ст. 2, п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 154, п. 7 ч. 1 ст. 155, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
2.Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку Господарського процесуального кодексу України.
4.Дата підписання ухвали 15.05.2025.

Суддя О.В. Кротінова