ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

20.05.2025м. ДніпроСправа № 904/2538/25

за заявою Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області

про забезпечення позову у справі

за позовом Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до з обмеженою відповідальністю "КАПС ІНТЕР", м. Дніпро

про стягнення 3 095 846, 92 грн., -

Суддя Бажанова Ю.А.

СУТЬ СПОРУ:

Західна окружна прокуратура міста Дніпра Дніпропетровської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПС ІНТЕР" на користь Дніпровської міської ради 3 095 846, 92 грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки на вул. Івана Езау, 18 д у м. Дніпро, за період з 01.01.2021 по 07.02.2024.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Західна окружна прокуратура міста Дніпра Дніпропетровської області разом із позовом подала до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову про стягнення 3 095 846, 92 грн шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "КАПС ІНТЕР" () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо об`єкту нерухомого майна, яке розташовано у місті Дніпрі по вул. Івана Езау, буд. 18 д, а саме складу № 100 літ. А, загальною площею 348,4 кв.м., (реєстраційний номер майна 208951), право власності на яке зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "КАПС ІНТЕР" (код в ).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "КАПС ІНТЕР", придбавши об`єкти нерухомого майна, які фактично знаходяться на земельній ділянці площею 1,3 га, використовувало до 08.02.2024 земельну ділянку без укладеного договору оренди, за відсутності державної реєстрації речового права на земельну ділянку, відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України та зберігає кошти, не сплативши орендну плату за користування земельною ділянкою, тим самим збільшує вартість власного майна та протиправно позбавило територіальну громаду міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради права на отримання доходу у вигляді орендної плати, грубо порушуючи права територіальної громади у сфері дотримання законного порядку платного користування земельними ділянками комунальної власності, належної реєстрації такого права, дотримання рівності усіх перед законом. При цьому Товариство з обмеженою відповідальністю "КАПС ІНТЕР" не має іншого майна, на яке можливо звернути стягнення у випадку задоволення позову. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на даний час, за відповідачем зареєстровано на праві приватної власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля, склад № 100 літ. А загальною площею 348,4 кв.м, яка розташована за адресою: вул. Івана Езау, 18 д, 40, м. Дніпро. Наявність іншого майна не встановлено.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані матеріали, суд дійшов висновку про її повернення з наступних підстав.

Згідно з частиною 5 статті 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 3 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову ставка судового збору складає 0,5 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Таким чином, за заяву про забезпечення позову підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (3 028,00 x 0,5 x 0,8)

Західна окружна прокуратура міста Дніпра Дніпропетровської області в якості доказів оплати судового збору додали платіжну інструкцію №1045 від 01.05.2025 на суму 1 211,20 грн.

Разом з тим, начальником відділу документального забезпечення (канцелярія) Господарського суду Дніпропетровської області складено довідку №110/25 від 19.05.2025, яку видано в тому, що платіжний документ №1045 від 01.05.2025 використано у справі № 904/2491/25.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2025 у справі № 904/2538/25 заяву Західної окружної прокуратури міста Дніпра про забезпечення позову повернуто заявнику. Разом із заявою про забезпечення позову заявнику повернуто платіжну інструкцію №1045 від 01.05.2025 про сплату судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Водночас, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Незвернення заявників станом на даний момент до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі № 904/2491/25 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом платіжної інструкції №1045 від 01.05.2025 як належного доказу оплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у справі № 904/2538/25 заявник, після ухвалення судом рішення у цій справі, не будуть позбавлені можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання заяви про забезпечення позову у справі № 904/2491/25.

При цьому, під час розгляду такої заяви у справі № 904/2491/25 у суду не буде правових підстав для відмови у задоволенні клопотання заявників про повернення судового збору, оскільки механізм повторного використання платіжних доручень при повторному зверненні до суду з позовом (після повернення заяви) відсутній. Норма пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" є формальною та визначає тільки одну умову для повернення судом стороні судового збору - факт повернення судом заяви або скарги.

За таких обставин, прийняття платіжної інструкції №1045 від 01.05.2025 як належного доказу оплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у справі № 904/2538/25 з високою імовірністю буде мати наслідком фактичне безпідставне повернення Західній окружній прокуратурі міста Дніпра Дніпропетровської області з Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 1 211,20 грн.

За таких обставин, платіжна інструкція №1045 від 01.05.2025 не може бути прийнята судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у цій справі.

Отже, до заяви про забезпечення позову не додано належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №904/4585/22.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник / позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі № 160/554/23.

Відповідно до частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області про забезпечення позову до подачі позову підлягає поверненню.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Крім того, господарський суд звертає увагу прокурора, що у заяві про забезпечення позов міститься обґрунтування такому заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно, що належить відповідачу (пункт 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України), а в прохальній частині заяви про забезпечення прокурор просить заборонити вчиняти певні дії (пункт 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України), однак не міститься обґрунтування такому заходу забезпечення позову.

Керуючись статтями 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області про забезпечення позову до подачі позову (вх. №21388/25 від 19.05.2025) повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду після усунення недоліків.

Примітка: У зв`язку з тим, що матеріали заяви про забезпечення позову прокурором подано через систему "Електронний суд", тому матеріали вказаної заяви судом заявнику (прокурору) не повертаються.

Суддя Ю.А. Бажанова