РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.05.2025Справа № 910/3787/25
Суддя Господарського суду міста Києва Павленко Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал Розетка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал-енерджі" про стягнення 26 950,50 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал Розетка" (далі - Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом, посилаючись на те, що в порушення положень договору про надання послуг від 26 травня 2022 року № FBR_4554/31000, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тотал-енерджі" (далі - Компанія), останнє не оплатило надані Товариством послуги на загальну суму 20 427,12 грн. У зв`язку з цим, позивач, посилаючись на статті 6, 11, 509, 530, 549, 625-627, 901, 903 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 173-175, 193, 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з відповідача вищевказану суму боргу, а також 2 661,66 грн пені, 2 042,71 грн штрафу, 1 512,60 грн інфляційних втрат та 306,41 грн трьох процентів річних, нарахованих у зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

31 березня 2025 року через систему "Електронний суд" позивач на виконання вимог вказаної ухвали подав документи для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 1 квітня 2025 року вищенаведену позовну заяву Товариства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3787/25 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у разі відсутності в учасника справи електронного кабінету, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Оскільки на час прийняття вищевказаної ухвали суду відомості про наявність у відповідача електронного кабінету були відсутні, з метою повідомлення останнього про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 1 квітня 2025 року про відкриття провадження у справі № 910/3787/25 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 03150, місто Київ, вулиця Лабораторна, будинок 33/37.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали був повернутий підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення Компанії, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 1 квітня 2025 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте Компанія у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подала.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Будь-яких інших заяв чи клопотань від сторін справи не надходило.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2022 року між Компанією та Товариством укладено договір про надання послуг № FBR_4554/31000, за умовами якого останнє зобов`язалося надавати Компанії комплекс послуг з організації видачі відправлень та/або з організації видачі відправлення в рамках комплексних послуг та/або складське обслуговування товарів/вантажів замовника, визначені в пункті 1.2. цього правочину, згідно з тарифами, зазначеними в додатку № 1 до цієї угоди, а Компанія - прийняти й оплатити такі послуги.

Цей правочин укладений за допомогою онлайн-сервісу електронного документообігу "Вчасно" та підписаний кваліфікованими електронними підписами (далі - КЕП) уповноважених представників сторін.

Відповідно до пунктів 4.1.- 4.3. договору плата за надані послуги розраховується відповідно до діючих тарифів, передбачених у додатку № 1. Ціною договору є загальна вартість послуг за ним, яка складається із вартості послуг по всім підписаним сторонами актам. Надання послуг оформлюється відповідним актом, який готується виконавцем щомісячно до 10-го числа місяця наступного за тим, у якому послуги були надані, та передається замовнику для підписання в електронному вигляді в системі документообігу "Вчасно". Замовник не пізніше 5-ти календарних днів з моменту отримання такого акта повинен підписати його в електронній системі документообігу "Вчасно". У випадку, якщо в установлені строки замовник не поверне виконавцю підписаний акт надання послуг та не надасть письмових заперечень, такі послуги вважаються виконаними належним чином й у повному обсязі, правові наслідки такого факту прирівнюються до правових наслідків погодження та підписання акта надання послуг. Оплата наданих послуг здійснюється замовником у безготівковій формі на поточний рахунок виконавця протягом 3-х робочих днів з моменту погодження акту, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за тим, у якому надавались послуги.

За умовами пунктів 3.3.1. та 3.3.7. вказаного правочину Компанія, зокрема, зобов`язалась: своєчасно оплачувати послуги виконавця у порядку, розмірі та на умовах, передбачених цим договором; своєчасно підписувати надані виконавцем акти надання послуг для засвідчення факту належного їх надання Товариством.

Пунктами 12.1.- 12.5. договору сторони погодили використання електронного підпису в межах виконання, внесення змін або припинення цього правочину, у тому числі при складанні первинних облікових документів. Сторони визначили, що будь-які документи можуть складатися ними як в паперовому, так і в електронному вигляді, з дотриманням законодавства про електронні документи та електронний документообіг, а також законодавства у сфері КЕП. У разі складання таких документів у електронному вигляді й підписання їх з використанням КЕП та кваліфікованої електронної позначки часу, використання печатки сторонами не є обов`язковим. Сторони погодили можливість використання онлайн-сервісу, призначеного для автоматизації процесів електронного документообігу "Вчасно", що розміщений в мережі Інтернет за посиланням: https://vchasno.ua. При цьому, слова: "надати", "передати", "вручити", "повідомити", "направити", "направлення", "отримати", які зустрічаються в тексті цього договору, в такому випадку передбачають, що відповідний документ може бути переданий/наданий/направлений/вручений/отриманий через вказаний сервіс документообігу. Використання сервісу документообігу "Вчасно" під час передачі документів, якими обмінюються сторони для належного виконання умов цього правочину, оплачується виконавцем. На вимогу будь-якої із сторін, у випадку виникнення технічних проблем, сторони вправі у будь-який момент призупинити оформлення електронних документів і повернутися до оформлення документів у паперовій формі із дотриманням погоджених строків їх підписання. Сторони домовились використовувати в електронному вигляді документи згідно з уніфікованими стандартами електронного документообігу "Вчасно", у тому числі, але не виключно: акт прийому-передачі; акт про виявлені недоліки; акт надання послуг. Датою оформлення таких електронних документів вважається дата, що зазначена стороною, яка сформувала такий документ і надіслала його іншій стороні через зазначений сервіс. При використанні електронного документообігу датою складання електронного документа та датою здійснення господарської операції буде вважатися дата складання електронного документа (дата, зазначена на самому документі), незалежно від дати накладання КЕП (якщо про інше не зазначено у самому електронному документі).

Даний договір набирає чинності з дати його укладення і діє до 1 січня 2023 року, а в частині оплати послуг - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Договір вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін не менш як за 30 календарних днів до закінчення дії цього правочину не заявить про бажання його розірвати.

У додатку № 1 до договору сторони погодили перелік послуг і розмір тарифів за їх надання.

Судом встановлено, що на виконання умов вказаного правочину Товариство у період з 31 травня 2022 року по 31 грудня 2024 року надало відповідачу обумовлені договором послуги на загальну суму 73 694,44 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями підписаних КЕП уповноваженими представниками сторін в системі документообігу "Вчасно" актів надання послуг: від 31 травня 2022 року № 319 на суму 2 435,51 грн, від 30 червня 2022 року № 1169 на суму 8 034,28 грн, від 30 вересня 2022 року № 3862 на суму 7 467,05 грн, від 31 жовтня 2022 року № 5006 на суму 2 789,09 грн, а також копіями підписаних з боку позивача в системі документообігу "Вчасно" актів надання послуг: від 30 листопада 2022 року № 5909 на суму 3 281,65 грн, від 31 грудня 2022 року № 7512 на суму 3 551,31 грн, від 31 січня 2023 року № 474 на суму 2 971,46 грн, від 28 лютого 2023 року № 2333 на суму 2 378,53 грн, від 31 березня 2023 року № 4406 на суму 2 905,45 грн, від 30 квітня 2023 року № 6489 на суму 3 873,42 грн, від 31 травня 2023 року № 8802 на суму 4 721,81 грн, від 30 червня 2023 року № 11275 на суму 5 867,24 грн, від 31 липня 2023 року № 14096 на суму 4 913,79 грн, від 31 серпня 2023 року № 16909 на суму 1 560,30 грн, від 30 вересня 2023 року № 20161 на суму 992,47 грн, від 31 жовтня 2023 року № 23887 на суму 60,00 грн, від 31 грудня 2023 року № 35794 на суму 0,74 грн з актом коригування від 30 березня 2024 року № на суму -0,40 грн, від 31 січня 2024 року № на суму 0,34 грн, від 29 лютого 2024 року № МПЛ00002436 на суму 0,32 грн, від 31 березня 2024 року № МПЛ00006566 на суму 0,34 грн, від 30 квітня 2024 року № МПЛ00010784 на суму 0,33 грн, від 31 травня 2024 року № МПЛ00014983 на суму 0,34 грн, від 30 червня 2024 року № МПЛ00021134 на суму 0,33 грн, від 31 липня 2024 року № МПЛ00024232 на суму 0,34 грн, від 31 серпня 2024 року № МПЛ00031041 на суму 0,34 грн, від 30 вересня 2024 року № МПЛ00036112 на суму 0,33 грн, від 31 жовтня 2024 року № МПЛ00042588 на суму 0,34 грн, від 30 листопада 2024 року № МПЛ00048733 на суму 0,33 грн, від 31 грудня 2024 року № МПЛ00054513 на суму 0,34 грн. Оскільки докази висловлення Компанією у визначеному договором порядку письмових заперечень щодо підписання вказаних актів відсутні, зазначені акти в силу приписів пункту 4.2. договору вважаються погодженими сторонами, а послуги за ними - такими, що підлягають оплаті відповідачем у встановленому спірним правочином порядку.

Однак, відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань за договором надані позивачем послуги за вказаними актами оплатив лише частково, у зв`язку з чим у Компанії виникла заборгованість перед Товариством на загальну суму 20 427,12 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до положень статей 628, 629 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За умовами частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що сума боргу Компанії, яка складає 20 427,12 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про відсутність вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги Товариства про стягнення з відповідача вказаної суми основного боргу, а відтак позов у цій частині підлягає задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати обумовлених договором послуг, позивач також просив суд стягнути з Компанії 1 512,60 грн інфляційний втрат та 306,41 грн трьох процентів річних, нарахованих на відповідну суму основної заборгованості за період з 24 червня 2024 року по 23 грудня 2024 року, згідно з наданим позивачем розрахунком.

За частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлений позивачем до стягнення розмір компенсаційних виплат є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, не перевищує розрахованих судом сум, позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 512,60 грн інфляційний втрат та 306,41 грн трьох процентів річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 2 042,71 грн штрафу та 2 661,66 грн пені, нарахованої на суму основного боргу за загальний період прострочення з 24 червня 2024 року по 23 грудня 2024 року, згідно наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" (далі - Закон) передбачено, що цей закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 5.6. договору за порушення замовником строків оплати рахунків останній несе відповідальність у вигляді пені, що становить подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла на момент прострочення платежу, від несплаченої суми за кожен день прострочення. У разі прострочення оплати рахунків більше ніж на 5 робочих днів, замовник додатково сплачує штраф, що становить 10% суми, яка належить до сплати.

Оскільки заявлений Товариством до стягнення розмір пені та штрафу є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, не перевищує розраховані судом суми, тому позовна вимога про стягнення з відповідача вказаних штрафних санкцій також підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Товариства підлягає задоволенню.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої Товариством суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 3 028,00 грн.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі, - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, за чинним законодавством позивач мав сплатити за подання через систему "Електронний суд" до суду цієї позовної заяви судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (3 028,00 х 0,8).

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом Товариство сплатило 3 038,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 18 березня 2025 року № 2287 на вищевказану суму.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у випадках, установлених, зокрема, пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Зважаючи на відсутність у матеріалах справи заяви позивача про повернення йому надмірно сплаченої суми судового збору, суд позбавлений можливості вирішити вказане питання по суті на час прийняття даного рішення.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал-енерджі" (03150, місто Київ, вулиця Лабораторна, будинок 33/37; ідентифікаційний код 42777762) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал Розетка" (07400, Київська область, місто Бровари, Об`їздна дорога, будинок 62; ідентифікаційний код 33584049) 20 427 (двадцять тисяч чотириста двадцять сім) грн 12 коп. основної заборгованості, 2 661 (дві тисячі шістсот шістдесят одну) грн 66 коп. пені, 2 042 (дві тисячі сорок дві) грн 71 коп. штрафу, 1 512 (одну тисячу п`ятсот дванадцять) грн 60 коп. інфляційних втрат, 306 (триста шість) грн 41 коп. трьох процентів річних та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14 травня 2025 року.

СуддяЄ.В. Павленко