ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" травня 2025 р. Справа № 924/622/23 (924/483/24)

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі судового засідання Гусько О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 м. Харків про відстрочку виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024р. по справі №924/622/23 (924/483/24)

за позовом ОСОБА_2 м. Хмельницький

до ОСОБА_1 м. Харків

про стягнення 522266,90 грн.

за зустрічним позовом ОСОБА_1 м. Харків

до ОСОБА_2 м. Хмельницький

про усунення ОСОБА_1 як власнику квартири АДРЕСА_1 перешкод у користуванні цією квартирою шляхом виселення з неї ОСОБА_2

про вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1

про стягнення 64000,00 грн., з яких 27000,00 грн. збитків, 27000,00 грн. упущеної вигоди за період з 01.04.2024р. по 30.06.2024р., 10000,00 грн. моральної шкоди

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом: не з`явився

від відповідача за первісним позовом : не з`явився

від арбітражного керуючого: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024р. позов ОСОБА_2 м. Хмельницький до ОСОБА_1 м. Харків про стягнення 522266,90 грн. задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - 509542,23 грн. (п`ятсот дев`ять тисяч п`ятсот сорок дві гривні 23 коп.) основного боргу в якості повернення різниці між 90% вартості предмету іпотеки та сумою боргу за договором позики від 26.10.2003 року, 7169,85 грн. (сім тисяч сто шістдесят дев`ять гривень 85 коп.) інфляційного нарахування, 5554,85 грн. (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири гривні 85 коп.) 3% річних.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в дохід державного бюджету по коду бюджетної класифікації 22030001, отримувач ГУК у Хмельницькій обл./ Хмельницьке мтг, код ЄДРПОУ отримувача 37971775, МФО 899998, отримувач ГУДКСУ у Хмельницькій області, рахунок отримувача: UA3022775, судовий збір в сумі 7834,00 грн. (сім тисяч вісімсот тридцять чотири гривні 00 коп.).

Зустрічний позов ОСОБА_1 м. Харків до ОСОБА_2 м. Хмельницький про усунення ОСОБА_1 як власнику квартири АДРЕСА_1 перешкод у користуванні цією квартирою шляхом виселення з неї ОСОБА_2 про вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 про стягнення 64000,00 грн., з яких 27000,00 грн. збитків, 27000,00 грн. упущеної вигоди за період з 01.04.2024р. по 30.06.2024р., 10000,00 грн. моральної шкоди задоволено частково.

Виселено ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 ) з квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 ).

Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.) витрат на правничу допомогу. В решті позову відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 у справі № 924/622/23(924/483/24) - залишено без змін.

18.12.2024р. на виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від "05" вересня 2024 р. та постанови Північно-Західного апеляційного господарського суду від « 03» грудня 2024 р. видано відповідні накази.

Постановою Верховного суду від 20.03.2025р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 у справі № 924/622/23 (924/483/24) в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків в сумі 27 000 грн., упущеної вигоди за період з 01.04.2024 по 30.06.2024 в сумі 27 000 грн. скасовано. Справу №924/622/23 (924/483/24) в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків в сумі 27 000 грн., упущеної вигоди за період з 01.04.2024 по 30.06.2024 в сумі 27 000 грн. передано на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області. В решті постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 у справі № 924/622/23 (924/483/24) залишено без змін.

Справу №924/622/23(924/483/24) в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків в сумі 27 000 грн, упущеної вигоди за період з 01.04.2024 по 30.06.2024 в сумі 27 000 грн передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

14.04.2025р. на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024р. по справі №924/622/23 (924/483/24) до остаточного розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили в частині, якою має бути вирішено питання про зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків в сумі 27000 грн. упущеної вигоди а період з 01 квітня 2024 року по 30 червня 2024 року в сумі 27000 грн. 00 коп.

В обгрунтування заяви посилається на те, що з урахуванням того, що Верховний Суд повернув справу № 924/622/23 (924/483/24) в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до суду першої інстанції для нового розгляду, а також можливого часткового або повного задоволення судом цих зустрічних позовних вимог - розмір належних до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових сум істотно зменшиться. Тобто у разі ухвалення нового судового рішення, яке змінить розмір належних до стягнення з ОСОБА_1 грошових сум, виконавчі листи, що видані ОСОБА_2 задля виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05 вересня 2024 року по справі № 924/622/23 (924/483/24), будуть визнані такими, що не підлягають виконанню в певній частині. З огляду на викладене, існують об`єктивні обставини, що перешкоджають виконанню рішення Господарського суду Хмельницької області від 05 вересня 2024 року по справі № 924/622/23 (924/483/24), а отже доцільною є відстрочка виконання судового рішення до моменту завершення нового розгляду справи в суді першої інстанції в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , з метою недопущення передчасного та, можливо, необґрунтованого стягнення з ОСОБА_1 коштів, розмір яких, за наслідками нового судового розгляду, може бути зменшений.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.04.2025, заяву про відстрочку виконання судового рішення у справі №924/622/23 (924/483/24) передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Ухвалою суду від 22.04.2025р. задоволено самовідвід судді Субботіної Л.О. від розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.04.2025 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 у справі №924/622/23(924/483/24). Заяву ОСОБА_1 від 11.04.2025 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 у справі №924/622/23(924/483/24) передано уповноваженому працівнику Господарського суду Хмельницької області для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.04.2025р. заяву про відстрочку виконання рішення суду передано для розгляду судді Гладію С.В.

Ухвалою суду від 28.04.2025р. заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду по справі №924/623/24(924/483/24) призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.05.2025р.

Сторони у судове засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши заяву відповідача за первісним позовом про відстрочення виконання рішення, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з частиною першою статті 326 цього Кодексу судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Частиною 1 статті 331 ГПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Хмельницької області із заявою про відстрочку виконання рішення, відповідно до якої відповідач за первісним позовом просить суд відстрочити виконання рішення від 05.09.2024 у справі № 924/622/23 (924/483/24) до остаточного розгляду справи по суті та набрання рішення законної сили і частині, якою має бути вирішено питання про зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків в сумі 27000,00 грн., упущеної вигоди за період з 01 квітня 2024 року по 30 червня 2024 року в сумі 27000,00 грн.

В обґрунтування наявності підстав для відстрочення виконання рішення суду відповідач зазначає, що 14 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 - Подвезько Д. В. подав Заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, в якій просив зарахувати присуджені ОСОБА_1 за результатами вирішення його Зустрічного позову та належні до стягнення на його користь з ОСОБА_2 кошти, а також визнаний ОСОБА_2 , але не визнаний ним як забезпечений іпотекою, борг в сумі 2 520 доларів США (за курсом НБУ на дату вирішення справи) - із задоволеною судом частиною грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в результаті розв`язання первісного позову ОСОБА_2 .

Враховуючи вказані вище обставини, заявник стверджує, що у разі ухвалення нового судового рішення, яке змінить розмір належної до стягнення з ОСОБА_1 грошових сум - виконавчі листи, що видані ОСОБА_2 задля виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05 вересня 2024 року по справі № 924/622/23 (924/483/24) будуть визнані такими, що не підлягають виконанню в певній частині, а тому вважає, що є доцільним відстрочення виконання судового рішення до моменту завершення нового розгляду справи в суді першої інстанції в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , з метою недопущення передчасного та, можливо, необґрунтованого стягнення з ОСОБА_1 коштів, розмір яких, за наслідками нового судового розгляду, можуть бути зменшений.

Відповідно до частин 3, 4, 5 статті 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком, а обґрунтування пов`язаних з цим обставин та подання доказів, які свідчать про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, покладається на зацікавлену особу.

Оскільки ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, то суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами норм ГПК України.

Проаналізувавши наведені у заяві про відстрочення виконання рішення у справі № 924/622/23 (924/483/24) мотиви та надані відповідачем докази, надавши оцінку всім аргументам представників сторін, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили неможливість виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 у справі № 924/622/23 (924/483/24) та не доведено суду винятковості обставин, що унеможливлюють виконання даного рішення суду.

Згідно з частиною 2 статті 11 ГПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 наведеної статті ГПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі - Конвенція), згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

Суд зазначає, що положеннями п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 326 ГПК України закріплено принцип обов`язковості рішень суду, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковим на всій території України. Відповідно до ч. 2 ст. 326 ГПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. У рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі №11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Судом враховано, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, за певних обставин затримка з виконання судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", № 22774/93, п. 74), а також судом взято до уваги те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року, заява № 3236/03, п. 43), крім того враховано, що "державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням, у такому випадку не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини" (§ 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Півень проти України" від 29.06.2004, заява N 56849/00).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України", заява № 6962/02, зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення судом встановлено, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з огляду на наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, встановлені судом обставини та з урахуванням принципів розумності та справедливості, балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд не вбачає правових підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 у справі № 924/622/23 (924/483/24).

При цьому, судом також враховується, що в частині стягнення 522266,90 грн. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 рішення суду набрало законної сили, не змінене, не скасоване та підлягає виконанню. Наявність судового спору щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитків та упущеної вигоди ніяким чином не змінює та не змінить в подальшому необхідність виконання рішення суду в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 234, 235, 326, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024р. по справі №924/622/23 (924/483/24) до остаточного розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили в частині, якою має бути вирішено питання про зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків в сумі 27000 грн. упущеної вигоди а період з 01 квітня 2024 року по 30 червня 2024 року в сумі 27000 грн. 00 коп.

Ухвала набрала чинності 12.05.2025р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 15.05.2025р.

Суддя С.В. Гладій

Віддрук 4 прим. :

1 - до справи;

2 - позивачу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3

3 - відповідачу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4

4 - арб. кер. Багінському А.О. ІНФОРМАЦІЯ_5