ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

15 травня 2025 року м. ХарківСправа № 922/1509/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Юрченко В.С.

при секретарі судового засідання - Трофименко С.В.

за участю представників учасників процесу:

заявника: не з"явився

боржника: не з"явився

розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорось" (Україна, 19400, Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, місто Корсунь-Шевченківський, вулиця Шевченка, будинок 39, ),

про визнання банкрутом Фермерське господарство "Борова-Агро" (Україна, 64701, Харківська область, Ізюмський район, територіальна громада Барвінківська, Комплекс будівель та споруд № 8, будинок 14, ),-

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорось" (далі за текстом - заявник) про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Борова-Агро" (далі за текстом - боржник), в якій заявник просить суд: прийняти до розгляду заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство; вжити заходів для забезпечення вимог кредитора шляхом заборони власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника та боржнику приймати рішення про ліквідацію, реорганізацію боржника, а також відчужувати основні засоби; відкрити провадження у справі про банкрутство Фермерське господарство "Борова-Агро" (); визнати кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорось" до фермерського господарства "Борова-Агро" () в розмірі 4 861 225,54 грн., з яких 4 861 225,54 грн. грошові вимоги, 0,00 грн. - неустойка (штраф, пеня); призначити розпорядником майна Фермерського господарства "Борова-Агро" () арбітражного керуючого Панченка Романа Миколайовича (свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1814 від 15 червня 2017 року).

05 травня 2025 року ухвалою Господарського суду Харківської області, в тому числі, прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорось" про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Борова-Агро" до розгляду. Підготовче засідання у справі призначено на 15 травня 2025 року.

14 травня 2025 року від боржника надійшов відзив (вх. № 11684), в якому останній поміж іншого зазначає про те, що 25 березня 2025 року заявником вже подавалася заява про відкриття провадження у справі про банкрутство ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «БОРОВА-АГРО», оскільки боржник має перед кредитором заборгованість на загальну суму 4 861 225,54 грн, що складаються з нарахованих 24 % річних згідно пункту 6.3. договору поставки № 23/38-ХВ від 29 березня 2023 року в сумі 3 430 593,93 грн. та 1 430 631,61 грн. нарахованих інфляційних втрат згідно ч.2 ст. 625 ЦК України. Також вказує, що 01 травня 2025р. ухвалою Господарського суду Харківської області по справі № 922/1031/25 було винесено ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

15 травня 2025 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорось" надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку проведення підготовчого провадження (вх. № 11721) у зв`язку із відрядженням представника кредитора.

Суд відмовляє в задоволенні зазначеного клопотання, з огляду на те, що заявником не надано жодних доказів, підтверджуючих відрядження його представника (Нагірняк Яни Валентинівни). Такі обставини неявки представника в судове засідання не можуть вважатися поважними, з огляду на те, що заявник не був обмежений у праві та можливості забезпечити явку в судове засідання іншого представника. Крім того, заявник, який подав заяву в межах справи про банкрутство, не був позбавлений чи обмежений можливості реалізувати свої процесуальні права під час розгляду справи, з урахуванням засад розумності строків розгляду справи, пропорційності, рівності учасників процесу перед законом та судом.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 35 Кодексу України з процедур банкрутства підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

Враховуючи відсутність поважних причин, за якими неможливо провести підготовче засідання суду, суд не знаходить підстав для відкладення підготовчого засідання та продовження строку проведення підготовчого провадження.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

За частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

З огляду на зміст частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку передбаченому ГПК України.

Як встановлено статтею 13 ГПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із заявою про визнання банкрутом Фермерське господарство "Борова-Агро", заявник стверджує, що станом на дату подання цієї заяви боржник має перед кредитором заборгованість на загальну суму 4 861 225,54 грн, що складаються з нарахованих 24 % річних згідно пункту 6.3. договору поставки № 23/38-ХВ від 29 березня 2023 року в сумі 3 430 593,93 грн та 1 430 631,61 грн нарахованих інфляційних втрат згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Боржник, скориставшись правом на формування відзиву (вх. № 11684 від 14 травня 2025 року), заперечує проти позиції заявника та вказує, що 25 березня 2025 року заявником вже подавалася заява про відкриття провадження у справі про банкрутство ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «БОРОВА-АГРО» на загальну суму 4 861 225,54 грн, що складаються з нарахованих 24 % річних згідно пункту 6.3. договору поставки № 23/38-ХВ від 29 березня 2023 року в сумі 3 430 593,93 грн. та 1 430 631,61 грн. нарахованих інфляційних втрат згідно ч.2 ст. 625 ЦК України.

Також зазначає, що 01 травня 2025 року ухвалою Господарського суду Харківської області по справі № 922/1031/25 було винесено ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Верховний Суд в своїй постанові від 25 квітня 2019 року у справі № 540/406/19 зазначив, що чимала кількість справ, які є в провадженні суду/судів, ще не є достатньою підставою для того, щоб вважати ці справи типовими. У контексті цього звернення колегія суддів також звертає увагу на те, що поняття «аналогічні» вимоги і підстави позову не можна ототожнювати з поняттям «однакові» вимоги і підстави позову.

З матеріальної позиції, позов/заява подана в порядку передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства це право на задоволення своїх позовних вимог. З процесуальної позиції, позов/заява подана в порядку передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства це звернена до суду вимога про захист своїх прав та інтересів. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов. Водночас право подання позовної заяви/заяви подана в порядку передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства, як будь-яке суб`єктивне право, яким є міра свободи, тобто міра можливої поведінки правомочної особи у правовідносинах, має межі свого здійснення. Об`єктивним критерієм визначення межі здійснення суб`єктивного права є неможливість використання його на шкоду правам інших осіб.

Згідно зі статтею 55 Конституції України у суді права і свободи людини та громадянина захищаються. Захист непорушеного права неможливий. Ця умова є деталізацією та конкретизацією передбаченої частиною 2 статті 124 Конституції України норми про поширення юрисдикції судів на усі юридичні спори.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до Господарського суду.

При цьому, за змістом статті 4 ГПК України, з позовною заявою до суду може звернутися не будь-яка особа, а лише особа, право якої порушене, не визнається або оспорюється. Право на позов тісно пов`язане із відсутністю певних умов, які прийнято називати негативними. Зокрема, право на позов пов`язане з відсутністю у провадженні суду невирішеної справи між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Однією з засад господарського процесу є положення про те, що з конкретним позовом/заявою поданою в порядку передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства до суду можна звертатися лише один раз. Позивач/заявник не вправі одночасно порушити одну й ту ж справу. Розгляд і вирішення тотожних справ/заяв одночасно суперечить загальним принципам правосуддя.

Судом встановлено, що згідно даних автоматизованої системи документообігу суду КП «Діловодство» станом на дату подання заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрорось" про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Борова-Агро" (01 травня 2025 року) у провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа № 922/1031/25, сформована за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорось" про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Борова-Агро", оскільки останній має перед кредитором заборгованість на загальну суму 4 861 225,54 грн, що складаються з нарахованих 24 % річних згідно пункту 6.3. договору поставки № 23/38-ХВ від 29 березня 2023 року в сумі 3 430 593,93 грн та 1 430 631,61 грн нарахованих інфляційних втрат згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Датою подання у справі № 922/1031/25 заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрорось" про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Борова-Агро" є 25 березня 2025 року.

Як вже було вказано вище, розглядаючи заяву подану в порядку передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства, суд керується в тому чисді нормами ГПК України.

Так, пунктом 3 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З системного аналізу положень зазначеної норми вбачається, що для залишення позову/заяви поданої в порядку передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства (надалі за текстом - позов/заява) без розгляду за вказаних підстав необхідна одночасна наявність наступних умов:

наявність провадження з аналогічного спору/заяви в цьому або іншому суді;

спір/заява між тими самими сторонами;

спір/заява про той самий предмет;

спір/заява з тих самих підстав.

Отже, наявність всіх вищевказаних ознак тотожності спорів/заяв тягне за собою наслідки у вигляді залишення позову без розгляду.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позовом/заявою у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу, а саме: предмета і підстави позову.

Предмет спору/заяви це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем.

Під предметом позову/заяви розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову/заяви це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Фактична підстава позову/заяви це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову/заяви це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Підставою позову/заяви може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру.

Отже, предмет і підстава позову/заяви сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року по справі № 640/5563/19).

Як встановлено судом, у справі № 922/1031/25 та у справі № 922/1509/25 є спільними як предмет так і підстави позову. Зокрема, підставою позову у справі № 922/1031/25 слугує наявність, на думку заявника, заборгованість у фермерського господарства «Борова-Агро» на загальну суму 4 861 225,54 грн, що складаються з нарахованих 24 % річних згідно пункту 6.3. договору поставки № 23/38-ХВ від 29 березня 2023 року в сумі 3 430 593,93 грн та 1 430 631,61 грн нарахованих інфляційних втрат згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Предметом же справ № 922/1509/25 та 922/1031/25 слугує прохання заявника визнати боржника банкрутом та розпочати процедуру ліквідації фермерського господарства «Борова-Агро».

Отже, в провадженні Господарського суду Харківської області є справа № 922/1031/25 зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, що й в справі № 922/1509/25. При цьому, суд відзначає, що заявником у справі № 922/1031/25 та у справі № 922/1509/25 визначено аналогічні правові підстави позову в цій частині, які обґрунтовано аналогічним юридичними фактами (фактичні підстави позову).

Подання заявником нової заяви про визнання Фермерського господарства «Борова-Агро» банкрутом, про той самий предмет і з тих самих підстав, фактично зводиться до нового слухання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому господарський суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2022 року у справі № 925/1152/21 також зазначено, що предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

У пункті 22 зазначеної постанови вказано, що чинні процесуальні норми Господарського процесуального кодексу України не позбавляють заявника права на розгляд спору про той же предмет, у разі зазначення ним інших підстав позову та надання доказів, якими він обґрунтовує ці підстави. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 910/15598/19 (910/8017/20), від 18 березня 2021 року у справі № 909/783/20, від 16 листопада 2021 року у справі № 910/694/21.

В той же час, господарський суд звертає увагу, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Така ж правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 925/1473/15, Верховним Судом у постановах від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19 та від 14 січня 2021 року у справі № 910/6567/20.

Як і в справі № 922/1509/25, формуючи заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «Борова-Агро», заявник спирається на наявність у боржника заборгованості у фермерського господарства «Борова-Агро» на загальну суму 4 861 225,54 грн, що складаються з нарахованих 24 % річних згідно пункту 6.3. договору поставки № 23/38-ХВ від 29 березня 2023 року в сумі 3 430 593,93 грн та 1 430 631,61 грн нарахованих інфляційних втрат згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що виклад правових вимог у справі № 922/1009/25 є абсолютно тотожними та ідентичним у справі № 922/1031/25, зокрема містить таку ж саму підставу позову, як наявність у фермерського господарства «Борова-Агро» заборгованості на загальну суму 4 861 225,54 грн, що складається з нарахованих 24 % річних згідно пункту 6.3. договору поставки № 23/38-ХВ від 29 березня 2023 року в сумі 3 430 593,93 грн та 1 430 631,61 грн нарахованих інфляційних втрат згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вже було вказано вище, станом на момент подання заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорось" про визнання банкрутом Фермерське господарство "Борова-Агро" (05 травня 2025 року) в провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа № 922/1031/25 з тотожним предметом та підставою.

Тобто, темпоральні межі подання заяви в цій справі та перебування у провадженні Господарського суду Харківської області справи № 922/1031/25 збігаються у часі.

Заявник в цій справі, в порушення вимог пункту 10 частини 3 статті 162 ГПК України, не повідомив суд про наявність такого ж позову на розгляді в Господарському суді Харківської області.

01 травня 2025 року ухвалою Господарського суду Харківської області по справі № 922/1031/25 було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрорось" у відкритті провадження у справі про банкрутство. При цьому, текст ухвали Господарського суду Харківської області по справі № 922/1031/25 складено та підписано 06 травня 2025 року та яка може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постановляючи ухвалу в межах справи № 922/1031/25, Господарський суд Харківської області встановив, що між кредитором та боржником існує спір про право, що виключає можливість відкриття провадження у справі про банкрутство.

01 травня 2025 року, саме в той день, коли було постановлено ухвалу у справі № 922/1031/25, заявник скерував до суду нову заяву про банкрутство Фермерського господарства "Борова-Агро" із тим же предметом та підставами.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що предмет та підстава спору у справі 922/1031/25 охоплюється предметом та підставою спору у справі № 922/1509/25, у звязку з чим, заява підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 226 ГПК України - у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Клопотання заявника про вжиття заходів для забезпечення вимог кредитора шляхом заборони власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника та боржнику приймати рішення про ліквідацію, реорганізацію боржника, а також відчужувати основні засоби; відкрити провадження у справі про банкрутство Фермерське господарство "Борова-Агро" () втратило свою актуальність через закінчення розгляду господарським судом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорось" у зв`язку із виявленням обставин, які перешкоджають подальшому розгляду цієї заяви.

Положення статті 226 Господарського процесуального кодексу України не є диспозитивними та передбачають обов`язок суду залишити позов без розгляду з підстав вказаних у частині 1 цієї статті.

При цьому, згідно з частиною 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Суд констатує, що заявником в цій справі не дотримано вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закон.

Так, заявником долучено два примірники (не в оригіналі) платіжного доручення № 627 від 19 березня 2025 року на суму 24 224,00 грн. та № 872 від 02 квітня 2025 року на суму 72 000,00 грн. з реквізитами, що ідентичні з платіжним дорученням, поданим у справі № 922/1031/25, що підтверджується даними автоматизованої системи документообігу суду.

Отже, використання судом в цій справі процесуального механізму, охопленого частиною 2 статті 226 ГПК України, шляхом повернення заявнику судового збору згідно платіжного доручення № 627 від 19 березня 2025 року на суму 24 224,00 грн., є неможливим, оскільки судовий збір зарахований за розгляд заяви у справі № 922/1031/25.

Керуючись статтями 2, 4, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорось" (Україна, 19400, Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, місто Корсунь-Шевченківський, вулиця Шевченка, будинок 39, ) про визнання банкрутом Фермерське господарство "Борова-Агро" (Україна, 64701, Харківська область, Ізюмський район, територіальна громада Барвінківська, Комплекс будівель та споруд № 8, будинок 14, ) залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повну ухвалу підписано 19 травня 2025 року.

Суддя В.С. Юрченко