ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/3966/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Ісмаілова А.Н.

за участю представників учасників справи:

від Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м. Київ-Ручайська А.М., на підставі довіреності;

від ОСОБА_1 , м. Херсон- ОСОБА_2 на підставі ордеру;

від Фермерського господарства «АЛЬОНА-АГРО», м.Гола Пристань Херсонської області-не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засідання в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м.Херсон

на рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2025 року м. Одеса, суддя першої інстанції Лічман Л.В. повний текст складено та підписано 06.02.2025 року

у справі №916/3966/24

за позовом: Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м. Київ

до відповідачів:

1. Фермерського господарства «АЛЬОНА-АГРО», м.Гола Пристань Херсонської області

2. ОСОБА_1 , м. Херсон

про солідарне стягнення 5 414 154 грн 32 коп.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

У вересні 2024 року Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м.Київ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фермерського господарства «АЛЬОНА-АГРО», м.Гола Пристань Херсонської області та ОСОБА_1 , м.Херсон, в якій просило суд стягнути солідарно 5 414 154 грн 32 коп., заборгованості за договором про надання банківських послуг від 05.02.2020 року № 046/3338076, з яких 3 999 900 грн 41 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 1 382 394 грн 59 коп. прострочені проценти, 31 859 грн 32 коп. нараховані проценти за період з 01.07.2024 року по 16.07.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м.Київ посилається на неналежне виконання Фермерським господарством «АЛЬОНА-АГРО», м.Гола Пристань Херсонської області, як позичальником за вищезазначеним кредитним договором, а ОСОБА_1 , як поручителем за договором поруки від 05.02.2020 року № 044/046/3338076, взятих на себе зобов`язань в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.01.2025 року у справі №916/3966/24 позовні вимоги Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м. Київ задоволено повністю; стягнуто солідарно з Фермерського господарства «АЛЬОНА-АГРО», м.Гола Пристань Херсонської області та ОСОБА_1 м. Херсон на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м.Київ заборгованість за договором про надання банківських послуг № 046/3338076 від 05.02.2020 року, а саме 3 999 900 грн 41 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 1 382 394 грн 59 коп. прострочених процентів, 31 859 грн 32 коп. нарахованих процентів за період з 01.07.2024 року по 16.07.2024 року, а також відшкодовано судовий збір у сумі 81 212 грн 31 коп.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами у справі підтверджено факт невиконання відповідачем 1 прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів належним чином, у зв`язку з чим позовні вимоги Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м. Київ є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому потребують задоволення.

Крім того, судом першої інстанції вказано, що відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором № 046/3338076 від 05.02.2020 року, про що між позивачем та відповідачем-2 укладено договір поруки від 05.02.2020 року № 044/046/3338076, за умовами якого, зокрема, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником в повному обсязі в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісії, неустойки, витрат кредитора тощо.

Отже, проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи умови укладеного між позивачем та відповідачем-2 договору поруки, з огляду на встановлені обставини справи в частині неналежного виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань щодо повного та своєчасного повернення наданого кредиту, з урахуванням того, що договором поруки передбачена також відповідальність відповідача-2 перед позивачем за зобов`язаннями відповідача-1, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м. Київ позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів 5 414 154 грн 32 коп. заборгованості за кредитом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

ОСОБА_1 , м.Херсон з рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором не погодився, тому звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просив суд рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2025 року у справі №916/3966/24 скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позовних вимогах Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м. Київ відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, за доводами апеляційної скарги скаржник, посилаючись на висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, зазначив, що доводи та пояснення позивача не відповідають дійсності, оскільки відповідач договір поруки не підписував та вперше дізнався про них з матеріалів даної справи. Підпис ОСОБА_1 відрізняється від підпису, який міститься у договорі поруки, копія якого надана позивачем.

Також, скаржник зазначає, що він з метою встановлення недійсності договору поруки № 044/046/3338076 від 05 лютого 2020 року відповідач звернувся до Господарського суду м. Києва (справа № 910/15259/24) з позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про визнання недійсним договору поруки № 044/046/3338076 від 05.02.2020 (забезпечення виконання фермерським господарством «АЛЬОНА-АГРО» зобов`язань за договором про надання банківських послуг № 046/3338076 від 05.02.2020). Для встановлення обставин підписання спірного правочину у рамках справи № 910/15259/24 заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

У зв`язку із вищевикладеним, скаржник наголошує, що ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі № 916/3966/24 до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 910/15259/24. Однак, всупереч положенням діючого законодавства та усталеної судової практики, суд першої інстанції відмовив у задоволенні даного клопотання та розглянув справу про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 за договором, правова природа якого є сумнівною та який у даний час оскаржується у судовому порядку.

Крім того, звертає увагу суду, що наданий позивачем розрахунок не дає можливості встановити коректність розрахунку та правомірність нарахування визначених процентів, що заявлені до стягнення Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м.Київ, зокрема їх розмір і періоди нарахування/погашення, розрахунок заборгованості не є первинним або обліковим документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунку кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу.

Саме тому для встановлення фактів (обставин), що мають значення для вирішення даної справи потрібні спеціальні знання для дослідження вказаного Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м.Київ в позовній заяві розміру заборгованості, виходячи з відповідних розрахункових документів, що відображають облік заборгованості за договором у розрізі всіх її складових.

Отже, скаржник наголошує, що оскільки для об`єктивного та правильного вирішення спору необхідно встановити обставини щодо розміру заборгованості/нарахованих позивачем процентів, враховуючи наявність великого обсягу доказів та первинних документів, суперечливі розрахунки позивача, а також складність документальної перевірки та необхідних обчислень, враховуючи предмет та підстави позовних вимог, відповідач звернувся суду з клопотанням про призначення у справі судової економічної експертизи, однак, суд першої інстанції, ігноруючи доводи відповідача, відмовив у задоволенні даного клопотання та стягнув з ОСОБА_1 грошові кошти за розрахунком, який є лише інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунку кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Ухвалою від 26.03.2025 року Південно-західний апеляційний господарський суд задовольнив заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за апеляційний перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2025 року у справі №916/3966/24 та відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2025 року у справі №916/3966/24, призначив справу до судового розгляду.

01.04.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м. Київ надійшов відзив (вх. №866/25/Д1), у якому позивач просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Відзив колегією суддів долучено до матеріалів господарської справи.

Зокрема, у відзиві, позивач щодо твердження скаржника про те, що він не знав про укладений договір поруки №044/046/3338076 від 05.02.2020 року, який був укладений між банком та ОСОБА_1 , зазначає, що ОСОБА_1 одночасно є Головою Фермерського Господарства «Альона-Агро» та факт укладання договору поруки із ОСОБА_1 , як із фізичною особою зафіксовано в тексті договору про надання банківських послуг №046/3338076 від 05.02.2020 року, а саме, в розділі 16. Тобто, ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами договору про надання банківських послуг №046/3338076 від 05.02.2020 року та не спростував жодним чином зафіксований факт укладання договору поруки, тому твердження, що ОСОБА_1 дізнався про укладений договір поруки із матеріалів справи, не відповідає дійсності.

Також, позивач наголошує, що в межах провадження по справі №916/3966/24 не долучено жодного доказу, який підтверджує встановлений належним чином факт невідповідності підпису на договорі поруки ОСОБА_1 .

Стосовно позову про недійсність договору поруки, поданого до Господарського суду м. Києва у грудні 2024 року, то позивач зазначає, що скаржником подавався позов про визнання недійсним договору поруки до Господарського суду м. Києва та 12.12.2024 року було відкрито відповідне провадження по справі №910/15259/24, але скаржник не з`явився у судове засідання, хоча, як зазначив суддя по справі у судовому засіданні, скаржник був повідомлений належним чином, клопотання про перенесення засідання не подавав, внаслідок чого позовну заяву було залишено без розгляду, тому посилання в апеляційній скарзі на заявлені клопотання чи інші докази в межах справи №910/15259/24 не можуть бути прийняті до розгляду, оскільки зазначене провадження залишене без розгляду та жодні клопотання скаржника в межах справи №910/15259/24 Господарським судом м. Києва не були задоволені.

Стосовно неясності скаржнику наданих банком розрахунків заборгованості в межах справи №916/3966/24, то позивач зазначає, що скаржнику в межах судового засідання судом на підставі ст.99 Господарського процесуального кодексу України відмовлено в задоволенні усного клопотання представника ОСОБА_1 про призначення експертизи, оскільки ОСОБА_1 не довів неможливість подати експертний висновок самостійно (в судовому засіданні судом було запропоновано представнику ОСОБА_1 самостійно провести експертизу та, у випадку невідповідності розрахунків банку, надати відповідні докази про це, але представник ОСОБА_1 наданою судом можливістю не скористався); також позивач зазначає, що в межах розгляду справи №916/3966/24, банком було надано деталізовані письмові пояснення стосовно методу розрахунку, розміру використовуваного індексу та інше. В судовому засіданні представнику ОСОБА_1 була надана можливість задати усі питання представнику банку стосовно поданих розрахунків, надано можливість ознайомлення із зазначеними письмовими пояснення відповідно до процесуальних вимог, але представник скаржника в судовому засіданні зазначив, що в нього відсутні питання до Банку та йому все зрозуміло (викладений факт зафіксований в записі судових засідань по справі №916/3966/24).

У зв`язку із вищевикладеним, позивач вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов до правильного висновку щодо правомірності дій позивача, пов`язаних із достроковим солідарним стягненням з відповідачів цієї заборгованості за договорами про приєднання.

Представник відповідача-2 просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати з мотивів викладених письмове.

Крім того, в судовому засіданні представником скаржника було заявлено усне клопотання про відкладення слухання справи на іншу дату у зв`язку із тим, що у провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа 910/2358/25 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про визнання недійсним договору поруки № 044/046/3338076 від 05.02.2020, для встановлення обставин підписання спірного правочину у рамках справи № 910/2358/25 заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, отже на думку відповідача-2 зазначені справи пов`язані між собою і в подальшому він може просити про зупинення провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просила суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін. Заперечувала проти відкладення слухання справи на іншу дату з мотивів недоведеності.

Розглянувши клопотання представника скаржника про відкладення розгляду справи на іншу дату, судова колегія дійшла висновку про відмову у його задоволенні в зв`язку із недоцільністю. Крім того, відповідач-2 у випадку встановлення факту недійсності договору Господарським судом м. Києва у справі №910/2358/25 не позбавлений права звернутись до суду із заявою про перегляд оспорюваного рішення за нововиявленими обставинами відповідно до вимог ст.320 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Фермерського господарства «АЛЬОНА-АГРО», м.Гола Пристань Херсонської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка про оголошення судове провадження на офіційному сайті Судової влади України для повідомлення Фермерського господарства «Альона-Агро», м. Херсон про розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, у зв`язку із тим, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача-1.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , м.Херсон задоволення не потребує, а рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2025 року у справі №916/3966/24 не потребує скасування, враховуючи таке.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

05.02.2020 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м.Київ (банк) та Фермерським господарством «АЛЬОНА-АГРО», м.Гола Пристань Херсонської області (позичальник, Клієнт) укладено договір про надання банківських послуг № 046/3338076 (договір).

Пунктом 3 договору передбачено, що банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку. Ціною договору є сума грошових коштів, яку клієнт зобов`язаний повернути/сплатити/відшкодувати банку згідно умов договору, що складається з суми (розміру) генерального ліміту та плати за банківську послугу. Строк дії договору дорівнює генеральному строку за умови повного виконання боргових зобов`язань до дати закінчення генерального строку. В разі наявності невиконаних боргових зобов`язань в дату закінчення генерального строку договір залишається чинним до дати, в яку всі боргові зобов`язання будуть виконані в повному обсязі. банк здійснює надання банківських послуг за плату, що має сплачуватися клієнтом банку в порядку та на умовах договору в безготівковій формі або за окремим касовим документом, оформленим банком. Залежно від виду банківської послуги видами плат можуть бути проценти та/або комісійна винагорода, проте цей перелік не є вичерпним. Сторонами можуть бути погоджені інші види плат. Розмір плати може бути виражений як числом, так і формулою, яка може включати складові, що можуть час від часу змінюватися. Сторони погоджуються з тим, що вираження розміру плати у вигляді формули з такими змінними складовими цілком відповідає волі сторін і така зміна не може розглядатися як одностороння зміна умов договору, оскільки сторони наперед обумовили настання або зміну своїх прав та обов`язків відповідною обставиною. Плата за користування банківськими послугами у вигляді процентів розраховується на підставі процентної ставки. Процентна ставка може бути фіксованою та/або змінюваною. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку договору. У разі застосування змінюваної процентної ставки, яка складається із двох частин (фіксованої маржі та індексу), банк самостійно, з визначеною у договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених договором. Банк письмово повідомляє клієнта, а у випадку збільшення процентної ставки поручителя та інших зобов`язаних за договором та/або документами забезпечення осіб про зміну процентної ставки (або лише про її змінну частину індекс) протягом п`ятнадцяти календарних днів, що настають за датою, з якої застосовуватиметься нова ставка. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням індексу встановлюється в договорі та дозволяє точно визначити розмір процентної ставки на будь-який момент часу протягом строку дії договору. Плата у вигляді процентів має здійснюватися в валюті банківської послуги, відносно якої вони розраховуються. Розрахунок процентів здійснюється на щоденній основі. Проценти нараховуються та розраховуються за процентною ставкою, визначеною для відповідної банківської послуги, протягом строку, що обчислюється днями та дорівнює кількості днів від дати надання банківської послуги, включаючи день надання, до дати виконання клієнтом всіх зобов`язань щодо такої банківської послуги, не включаючи останній день такого виконання. Проценти мають бути сплачені клієнтом банку до закінчення генерального строку в порядку визначеному договором. Протягом строку дії договору розмір процентної ставки (в тому числі змінюваної процентної ставки) може становити будь-яке числове значення в межах від 0,000001% до 50,01% річних. У випадку порушення клієнтом будь-яких платіжних (грошових) зобов`язань за договором (в тому числі, строків/термінів повернення кредиту), плата у вигляді процентів за користування банківською послугою продовжує нараховуватись та підлягає сплаті у розмірі, визначеному цим договором до відповідної банківської послуги. При настанні терміну погашення суми кредиту, або дати припинення чинності лімітом банківської послуги чи завершення генерального строку, проценти за користування кредитом, що не був погашений вчасно залишаються/застосовуються в розмірі, передбаченому в договорі. Проценти нараховуються в останній банківський день кожного календарного місяця на суму фактичної заборгованості клієнта за банківською послугою на щоденній основі протягом місяця нарахування і підлягають сплаті клієнтом банку протягом перших п`яти днів місяця, наступного за місяцем нарахування.

Банк здійснює надання кожної банківської послуги клієнту відповідно до заяви про надання банківської послуги, яка кожного разу надається клієнтом банку в письмовій формі як на паперовому носії, так і за допомогою системи ,,клієнт-банк та повинна бути належним чином підписана клієнтом. (п.4 договору).

Взаємні права і обов`язки банку та клієнта виникають з моменту підписання сторонами договору. Договір є дійсним до припинення всіх боргових зобов`язань шляхом їх повного виконання. (п.13 договору).

Умови надання відновлювальної кредитної лінії для Клієнта: вид банківської послуги кредитна лінія; ліміт банківської послуги у період по 30.11.2020 року 4000000 грн, з 01.12.2020 року по 24.12.2020 року 2000000 грн., з 25.12.2020 0,00 грн; дата набрання чинності лімітом 05.02.2020 року включно; дата припинення чинності лімітом 24.12.2020 року; мінімальна сума траншу 200000 грн; тип і розмір процентної ставки фіксована 19,0% річних (п.14 договору).

В день укладення договору, але в будь-якому випадку до моменту отримання банківської послуги за договором вперше, клієнт має укласти/забезпечити укладення третьою особою наступних документів забезпечення: порука, ОСОБА_1 (п.16 договору).

Генеральний ліміт 20000000 грн; генеральний строк до 04.02.2027 року включно (п.17 договору).

В подальшому між банком та Клієнтом укладено ряд додаткових договорів, а саме:

- договір про зміну від 28.04.2020 року № 1, в якому, п.16 договору викладено у наступній редакції: ,,Банківські послуги (крім тих, що прямо вказані у договорі як не забезпечені) надаються в межах встановлених лімітів банківських послуг, а їх загальний обсяг в будь-який час не може перевищувати доступний ліміт банківських послуг;

договір про зміну від 03.08.2020 року № 2, в якому, зокрема:

1) абз.3 п.3 договору доповнено фразою: ,,з метою уникнення сумнівів та у відповідності з економічною суттю банківської послуги, під кожною банківською послугою, яка надається клієнту банком відповідно до умов договору та умови надання якої конкретизуються в п.14 договору, слід розуміти окрему кредитну операцію, що є окремим правочином (договором), укладеним в рамках договору та який є невід`ємною частиною договору;

2) п.14 договору викладено в редакції, яка передбачає, що тип і розмір процентної ставки Індекс UIRD (3m) + 5% річних Розмір UIRD (3m) станом на дату рефінансування заборгованості 8,15% річних; розмір базової процентної ставки з дати рефінансування заборгованості до першої дати коригування індексу UIRD (3m), якщо інше не передбачено договором, 13,15% річних.

На виконання п.16 договору між банком та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки від 05.02.2020 р. № 044/046/3338076 (договір поруки), п.3 якого визначено, що в силу поруки, що виникає на підставі договору поруки, поручитель поручається перед банком за повне та своєчасне виконання боргових зобов`язань. Поручитель відповідає перед банком за порушення боргових зобов`язань. Банк має право у разі порушення клієнтом боргових зобов`язань одержати задоволення своїх вимог за рахунок майна поручителя. Порукою за договором поруки забезпечуються вимоги банку, що випливають з договору (основне зобов`язання), а саме, відносно боргових зобов`язань, в повному обсязі, включаючи сплату основної суму боргу, процентів, неустойки (штрафів, пені), та будь-якого збільшення цієї суми, а також відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за борговими зобов`язаннями, і збитків, завданих порушенням боргових зобов`язань. Порукою забезпечене виконання як дійсного зобов`язання, так і задоволення вимог, які можуть виникнути в майбутньому на підставі договору. Взаємні права і обов`язки банку та поручителя виникають з моменту підписання договору поруки сторонами. Строк дії договору поруки та строк поруки становить 10 років з дати укладення цього договору поруки. Порука за договором поруки припиняється після закінчення строку поруки, але в будь-якому випадку в момент виконання боргових зобов`язань за договором в повному обсязі. При частковому виконанні боргових зобов`язань, порука зберігається в початковому обсязі.

У п.7 договору поруки передбачено, що у разі порушення боргових зобов`язань клієнт та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, незалежно від того, направлена вимога до поручителя чи ні, та незалежно від того, чи направлена вимога до клієнта чи ні. Поручитель відповідає перед банком за виконання боргових зобов`язань у тому ж обсязі, що і клієнт, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки (штрафів, пені), відшкодування збитків. Якщо поручителю стало відомо про порушення боргових зобов`язань клієнтом, поручитель має право виконати прострочені боргові зобов`язання у відповідному розмірі, до/без отримання відповідної вимоги до поручителя.

У п.11 договору поруки визначено, що банк здійснює надання банківських послуг за плату, що має сплачуватись клієнтом банку в порядку та на умовах договору. Залежно від виду банківської послуги видами плат можуть бути проценти та/або комісійна винагорода, проте цей перелік не є вичерпним і сторонами можуть бути погоджені інші види виплата. Плата за користування банківською послугою у вигляді процентів розраховується на підставі процентної ставки. Процентна ставка може бути фіксованою та/або змінюваною. Порядок розрахунку та порядок сплати процентів визначаються відповідно до умов кредитного договору. Протягом строку дії кредитного договору розмір процентної ставки (в тому числі змінюваної процентної ставки) може становити будь-яке числове значення в межах від 0,000001% до 50,01% річних… Генеральний ліміт: 20000000 грн, генеральний строк: до 04.02.2027 включно.

З метою отримання кредитних коштів (траншів) Фермерське господарство «АЛЬОНА-АГРО» оформило кредитні заявки на загальну суму 3 999 900,41 грн, а саме: від 20.08.2021 № 9 на суму 210 375 грн; від 27.08.2021 № 10 на суму 301 506 грн; від 02.09.2021 № 11 на суму 394 882 грн, від 07.09.2021 № 11 на суму 675 020 грн; від 10.09.2021 № 11 на суму 229 050 грн; від 22.09.2021 № 11 на суму 219 000 грн; від 23.09.2021 № 12 на суму 354 000 грн; від 23.09.2021 № 11 на суму 467 335 грн; від 11.10.2021 № 13 на суму 500 000 грн; від 13.10.2021 № 14 на суму 200 000 грн; від 19.10.2021 № 15 на суму 213 000 грн (дата повернення траншу за названими заявками ? 26.11.2021 р.); від 26.11.2021 р. № 16 на суму 235 732,41 грн (дата повернення траншу ? 28.02.2023 ).

Інших письмових доказів щодо наявних між сторонами кредитних правовідносин матеріали господарської справи не містять.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин щодо наявності або відсутності підстав для солідарного стягнення з Фермерського господарства «АЛЬОНА-АГРО», м.Гола Пристань Херсонської області та ОСОБА_1 м.Херсон за договором про надання банківських послуг від 05.02.2020 року № 046/3338076 та договором поруки від 05.02.2020 №044/046/3338076 у розмірі 5 414 154 грн 32 коп., з яких 3 999 900 грн 41 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 1 382 394 грн 59 коп. прострочені проценти, 31 859 грн 32 коп. нараховані проценти за період з 01.07.2024 року по 16.07.2024 року.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як убачається зі змісту ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, за вимогами ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За вимогами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Разом з тим, вимогами ст. 610, 612 Цивільного кодексу України законодавцем встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як убачається зі змісту ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Так, з матеріалів господарської справи вбачається, що 05.02.2020 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м.Київ (банк) та Фермерським господарством «АЛЬОНА-АГРО», м.Гола Пристань, Херсонської області (позичальник, клієнт) укладено договір про надання банківських послуг № 046/3338076 (договір) з додатковим договором №1 від 28.04.2020, договором про зміну №2 від 03.08.2020, додатковою угодою №3 від 11.11.2022, додатковою угодою №4 від 12.12.2022, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені вищезазначеним договором.

Умови надання відновлювальної кредитної лінії для клієнта: вид банківської послуги кредитна лінія; ліміт банківської послуги у період по 30.11.2020 року 4000000 грн, з 01.12.2020 року по 24.12.2020 року 2000000 грн., з 25.12.2020 0,00 грн; дата набрання чинності лімітом 05.02.2020 року включно; дата припинення чинності лімітом 24.12.2020 року; мінімальна сума траншу 200000 грн; тип і розмір процентної ставки фіксована 19,0% річних. (п.14 договору).

В день укладення договору, але в будь-якому випадку до моменту отримання банківської послуги за договором вперше, клієнт має укласти/забезпечити укладення третьою особою наступних документів забезпечення: порука, ОСОБА_1 (п.16 договору).

Генеральний ліміт 20000000,00 грн; генеральний строк до 04.02.2027 року включно (п.17 договору).

Банк належним чином виконав свої обов`язки за даним кредитним договором, надавши Фермерському господарству «АЛЬОНА-АГРО», м.Гола Пристань Херсонської області кредит у розмірі 3 999 900 грн 41 коп., в межах встановленого кредитним договором № 046/3338076 від 05.02.2020 року ліміту кредиту, що підтверджується кредитними заявками на загальну суму 3 999 900,41 грн, а саме: від 20.08.2021 № 9 на суму 210 375 грн; від 27.08.2021 № 10 на суму 301 506 грн; від 02.09.2021 № 11 на суму 394 882 грн, від 07.09.2021 № 11 на суму 675 020 грн; від 10.09.2021 № 11 на суму 229 050 грн; від 22.09.2021 № 11 на суму 219 000 грн; від 23.09.2021 № 12 на суму 354 000 грн; від 23.09.2021 № 11 на суму 467 335 грн; від 11.10.2021 № 13 на суму 500 000 грн; від 13.10.2021 № 14 на суму 200 000 грн; від 19.10.2021 № 15 на суму 213 000 грн (дата повернення траншу за названими заявками ? 26.11.2021 ); від 26.11.2021 № 16 на суму 235 732,41 грн (дата повернення траншу ? 28.02.2023 р.). Банком видано кредитні кошти в названих заявками сумах, доказами чого є наявні в матеріалах справи платіжні інструкції та виписки по рахунках. Факт отримання коштів у сумі 3999900 грн 41 коп., ОСОБА_1 , який є керівником Фермерського господарство «АЛЬОНА-АГРО», не заперечує.

Тобто, свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором банк виконав у повному обсязі, що не заперечується сторонами у даній справі.

Отже, судом першої інстанції правомірно встановлено, що між позивачем та відповідачем - 1 станом на час укладення спірного договору склалися кредитні правовідносини.

З матеріалів господарської справи також вбачається, що з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед кредитором, на виконання п.16 договору між банком та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки від 05.02.2020 р. № 044/046/3338076 (договір поруки), п.3 якого визначено, що в силу поруки, що виникає на підставі договору поруки, поручитель поручається перед банком за повне та своєчасне виконання боргових зобов`язань. Поручитель відповідає перед банком за порушення боргових зобов`язань. Банк має право у разі порушення клієнтом боргових зобов`язань одержати задоволення своїх вимог за рахунок майна поручителя. Порукою за договором поруки забезпечуються вимоги банку, що випливають з договору (основне зобов`язання), а саме відносно боргових зобов`язань, в повному обсязі, включаючи сплату основної суму боргу, процентів, неустойки (штрафів, пені), та будь-якого збільшення цієї суми, а також відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за борговими зобов`язаннями, і збитків, завданих порушенням боргових зобов`язань. Порукою забезпечене виконання як дійсного зобов`язання, так і задоволення вимог, які можуть виникнути в майбутньому на підставі договору. Взаємні права і обов`язки банку та поручителя виникають з моменту підписання договору поруки сторонами. Строк дії договору поруки та строк поруки становить 10 років з дати укладення цього договору поруки. Порука за договором поруки припиняється після закінчення строку поруки, але в будь-якому випадку в момент виконання боргових зобов`язань за договором в повному обсязі. При частковому виконанні боргових зобов`язань, порука зберігається в початковому обсязі.

У п.7 договору поруки передбачено, що у разі порушення боргових зобов`язань клієнт та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, незалежно від того, направлена вимога до поручителя чи ні, та незалежно від того, чи направлена вимога до клієнта чи ні. Поручитель відповідає перед банком за виконання боргових зобов`язань у тому ж обсязі, що і Клієнт, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки (штрафів, пені), відшкодування збитків. Якщо поручителю стало відомо про порушення боргових зобов`язань клієнтом, поручитель має право виконати прострочені боргові зобов`язання у відповідному розмірі, до/без отримання відповідної вимоги до поручителя.

У п.11 договору поруки визначено, що банк здійснює надання банківських послуг за плату, що має сплачуватись клієнтом банку в порядку та на умовах договору. Залежно від виду банківської послуги видами плат можуть бути проценти та/або комісійна винагорода, проте цей перелік не є вичерпним і сторонами можуть бути погоджені інші види виплата. Плата за користування банківською послугою у вигляді процентів розраховується на підставі процентної ставки. Процентна ставка може бути фіксованою та/або змінюваною. Порядок розрахунку та порядок сплати процентів визначаються відповідно до умов кредитного договору. Протягом строку дії кредитного договору розмір процентної ставки (в тому числі змінюваної процентної ставки) може становити будь-яке числове значення в межах від 0,000001% до 50,01% річних. Генеральний ліміт: 20000000 грн., генеральний строк: до 04.02.2027 включно.

Отже, проаналізувавши наявні матеріали справи, з урахуванням наданих позивачем виписок та розрахунку заборгованості, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач-1 прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення наданих коштів в повному обсязі не виконав, у відповідача-1 наявна заборгованість у розмірі 5 414 154 грн. 32 коп., розмір заборгованості за кредитом відповідачем-1 не спростовано, з огляду на що колегія суддів вважає, шо позовні вимоги Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м.Київ про стягнення з відповідача-1 5 414 154 грн 32 коп. заборгованості за кредитом є обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором №046/3338076 від 05.02.2020, про що між позивачем та відповідачем-2 укладено договір поруки №044/046/3338076 від 05.02.2020, за умовами якого, зокрема, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником в повному обсязі, в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісії, неустойки, витрат кредитора тощо.

Тому, враховуючи умови укладеного між позивачем та відповідачем-2 договору поруки, з огляду на встановлені обставини справи в частині неналежного виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань щодо повного та своєчасного повернення наданого кредиту, з урахуванням того, що договором поруки передбачена також відповідальність відповідача-2 перед позивачем за зобов`язаннями відповідача-1, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених банком позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів 5 414 154 грн 32 коп. заборгованості за кредитом.

Враховуючи факт прострочення погашення кредиту відповідачем-1, перевіривши розрахунки позивача щодо нарахованих процентів, апеляційний господарський суд вбачає вірність вказаних розрахунків та відповідність розрахунків умовам кредитного договору, зокрема, щодо розміру процентів, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку також про правомірність задоволення судом першої інстанції заявлених банком позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів 5 414 154 грн 32 коп. заборгованості за процентами.

Посилання апелянта на порушення банком порядку нарахування процентів не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, зокрема, кредитним договором (в редакції договору про зміну №2 ), а також договором поруки (п.11 договору) передбачені процентні ставки та можливість зміни процентної ставки. Отже, перевіривши наданий розрахунок позивача, колегія суддів дійшла висновку про вірність розрахунку (скоригованого) процентів позивача, оскільки у вказаному розрахунку вірно визначені процентні ставки та суми нарахованих процентів, в якому також враховано часткові сплати процентів.

Твердження скаржника про те, що він не знав про укладений договір поруки №044/046/3338076 від 05.02.2020 року, який був укладений між банком та ОСОБА_1 колегією суддів відхиляються, оскільки ОСОБА_1 одночасно є Головою Фермерського Господарства «Альона-Агро» та факт укладання договору поруки із ОСОБА_1 як із фізичною особою зафіксовано в тексті договору про надання банківських послуг №046/3338076 від 05.02.2020 року, а саме, в розділі 16. Тобто, ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами договору про надання банківських послуг №046/3338076 від 05.02.2020 року та не спростував жодним чином зафіксований факт укладання договору поруки, тому твердження, що ОСОБА_1 дізнався про укладений договір поруки із матеріалів справи, не відповідає дійсності. Крім того, скаржником ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не доведено належними та допустимими доказами які б підтверджували встановлений належним чином факт невідповідності підпису на договорі поруки ОСОБА_1 на момент ухвалення рішення суду першої інстанції.

Стосовно посилання скаржника на позовну заяву про недійсність договору поруки, поданого до Господарського суду м. Києва у грудні 2024 року, то колегія суддів зазначає, що відповідач-2 у випадку встановлення факту недійсності договору Господарським судом м. Києва у справі №910/15259/24 не позбавлений права звернутись до суду із заявою про перегляд оспорюваного рішення за нововиявленими обставинами відповідно до вимог ст.320 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту ст.79 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у постанові від 16.02.2021 у справі №927/645/19.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови ВС від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою ВС у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.1 ст.32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Надаючи оцінку всім доказам та доводам позивача у їх сукупності із застосуванням стандарту доказування «вірогідності доказів», судова колегія доходить висновку про те, що докази, надані позивачем на підтвердження обставин для солідарного стягнення у розмірі 5 414 154 грн 32 коп., з відповідачів за договором про надання банківських послуг від 05.02.2020 року № 046/3338076 та договором поруки №044/046/3338076 від 05.02.2020 є такими, що відповідають таким стандартам.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що твердження відповідача 1, наведені ним в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, а зводяться лише до незгоди поручителя з таким рішенням без належного обґрунтування для цього відповідних підстав. При цьому протилежного ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції скаржником не доведено.

У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , м.Херсон задоволення не потребує, а рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2025 року у справі №916/3966/24 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м.Херсон на рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2025 року у справі №916/3966/24 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2025 року у справі №916/3966/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодекс України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 19.05.2025 року.

Повний текст постанови складено 22 травня 2025 року.

Головуючий суддя Г.І.Діброва

Судді С.І.Колоколов

Я.Ф.Савицький