ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" травня 2025 р. Справа № 918/135/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Селівона А.О., за участю секретаря судового засідання Хролець І.С., розглянувши матеріали справи

за позовом заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації

до Зарічненської селищної ради

про скасування державної реєстрації права власності

За участю представників сторін:

від прокуратури: Гандзілевський Назар Анатолійович;

від позивача: Любчик Іван Ігорович;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Зарічненської селищної ради про скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку площею 10,3000 га з кадастровим номером :08:000:0018, що розташована у межах прикордонної смуги на території Вараського району Рівненської області, за Зарічненською селищною радою на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Святчук К.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.11.2022 № 65353262, з одночасним визнанням права державної власності на вказану земельну ділянку за державою в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі та призначено розгляд справи на 19.03.2025.

Від представника відповідача 03.03.2025 через систему "Електронний суд" надійшла заява від 03.03.2025 про розгляд справи за відсутності представника Зарічненської селищної ради.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19.03.2025 відкладено підготовче засідання на 16.04.2025.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.04.2025 продовжено строк розгляду справи на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 14.05.2025.

В судове засідання 14.05.2025 представник відповідача не з`явився.

В судовому засіданні 14.05.2025 прокурор та представник позивача проти зупинення провадження у справі не заперечували.

Відповідно до частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зупинення провадження у справі, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, тобто закінчення строку визначається вказівкою на подію.

Статтею 228 ГПК України визначено перелік підстав, за наявності яких господарський суд має право зупинити провадження по справі.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є вимоги заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації про скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку площею 10,3000 га з кадастровим номером :08:000:0018, що розташована у межах прикордонної смуги на території Вараського району Рівненської області, за Зарічненською селищною радою на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Святчук К.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.11.2022 № 65353262, з одночасним визнанням права державної власності на вказану земельну ділянку за державою в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації.

Судом встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26.03.2025 прийнято до розгляду справу № 902/122/24 у подібних правовідносинах.

Так, у справі № 902/122/24 позовні вимоги мотивовані тим, що спірні земельні ділянки частково розташовані у межах прикордонної смуги, яка встановлена вздовж державного кордону України, що свідчить про їх приналежність у цих частинах до земель оборони, які можуть перебувати лише у державній власності та не підлягають передачі до комунальної чи приватної власності, а також щодо яких встановлений спеціальний режим їх використання. Прокурор в цій справі вказує, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0866 площею 14,0092 га та :01:000:0913 площею 14,3612 га незаконно зареєстровані у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за категорією - землі сільськогосподарського призначення та цільовим призначенням - землі запасу. При цьому, наявність такої реєстрації з позиції позовної заяви позбавляє позивача можливості належним чином розпорядитися земельними ділянками уздовж лінії державного кордону та надати їх у постійне користування третій особі для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій з метою забезпечення національної безпеки і оборони, дотримання режиму державного кордону.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо подібності обставин у справах № 918/135/25 та № 902/122/24.

Мотивуючи підстави для передачі справи № 902/122/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що прямою вказівкою в законі визначено можливість встановлення контрольованих прикордонних районів у межах земель територіальних громад. За викладеного колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає, що встановлення прикордонного режиму та прикордонної смуги не виключає можливості перебування таких земельних ділянок у комунальній власності.

Підтвердженням цього висновку є і внесений Законом № 2952-IX від 24 лютого 2023 року до Перехідних положень ЗК України пункт 27-1, який визначив, що військовим частинам Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, надають у постійне користування земельні ділянки державної та комунальної власності уздовж лінії державного кордону України на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми у порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу, з урахуванням вимог цього пункту. Звідси очевидно, що законодавець передбачив можливість використання і комунальних земель в "оборонних цілях", однак автоматичного переведення цих земель до категорії земель оборони не визначав.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду констатував, що наразі висновок суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах відсутній. Більше того, у правозастосуванні наявна виключна правова проблема визначення правового статусу земельних ділянок, які розміщені в межах прикордонної смуги, встановленої вздовж державного кордону з урахуванням положень пункту 27-1 Перехідних положень ЗК України, а саме щодо віднесення/не віднесення їх до земель оборони в автоматичному порядку. При цьому, від вирішення цього питання залежить встановлення дійсного власника вказаних земель, їх належного розпорядника, а відтак і можливість стверджувати про порушення інтересів держави у спірних правовідносинах.

На думку колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вирішення у цій справі питання щодо визначення правової природи земельних ділянок, які розміщені в межах прикордонної смуги, має істотне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права. Водночас слід враховувати, що у цій справі існує невизначеність законодавчого регулювання правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема, а питання щодо правового регулювання, які виникли у цій справі, актуальні не лише у справах господарського чи цивільного права, але й у публічному праві (адміністративному, кримінальному), тобто в невизначеній кількості справ.

При цьому, частиною четвертою статті 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ухвали від 26.03.2025 у справі № 902/122/24 Великою Палатою Верховного Суду вказану справу прийнято до розгляду.

Відтак, враховуючи подібність правовідносин у справах № 902/122/24 та № 918/135/25, та те, що висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 902/122/24 сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, а також з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною та джерелом формування судової практики, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 918/135/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 902/122/24.

Керуючись статтями 227, 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 918/135/25 за позовом заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації до відповідача Зарічненської селищної ради про скасування державної реєстрації права власності до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 902/122/24

2. Зобов`язати сторони інформувати суд про результати розгляду справи №902/122/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя А.О. Селівон