ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"21" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3924/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у справі
за позовом Торгово-промислової компанії "Зеніт" (Товариство з обмеженою відповідальністю)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОЕКТНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ІНТЕХ
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:
від позивача Бочевар М.
від відповідача -Васильєв П.
До суду надійшов позов Торгово-промислової компанії "Зеніт" (Товариство з обмеженою відповідальністю) до Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОЕКТНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ІНТЕХ про зобов`язання відповідача надати позивачу належним чином засвідчені копії наступних документів:
1) протоколу зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника) ТОВ ПВК ІНТЕХ;
2) діючого статуту ТОВ ПВК ІНТЕХ та змін до статуту;
3) всіх протоколів загальних зборів учасників ТОВ ПВК ІНТЕХ;
4) всіх документів ТОВ ПВК ІНТЕХ, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них;
5) положення про філії (представництва) ТОВ ПВК ІНТЕХ у разі їх створення (відкриття);
6) всіх протоколів засідань наглядової ради ТОВ ПВК ІНТЕХ та колегіального виконавчого органу ТОВ ПВК ІНТЕХ , всіх наказів і розпоряджень виконавчого органу ТОВ ПВК ІНТЕХ;
7) всіх аудиторських висновків та результатів надання інших аудиторських послуг ТОВ ПВК ІНТЕХ ;
8) всієї річної фінансової звітності ТОВ ПВК ІНТЕХ та балансів, в тому числі, пояснень по пункту 1 балансів інші поточні зобов`язання за період з 01.01.2020 року по 01.07.2024 року;
9) всіх документів звітності ТОВ ПВК ІНТЕХ, що подаються відповідним державним органам за період з 01.01.2020 року по 01.07.2024 року;
10) всіх документів ТОВ ПВК ІНТЕХ, пов`язаних з випуском емісійних цінних паперів;
11) всіх документів, що підтверджують права ТОВ ПВК ІНТЕХ на нерухоме та рухоме майно, в тому числі але не виключно правовстановлюючих документів на нерухоме майно та технічних паспортів, документів на обладнання тощо;
13) всіх документів бухгалтерського обліку ТОВ ПВК ІНТЕХ за період з 01.01.2020 року по 01.07.2024 року, в тому числі розрахунково-платіжних відомостей нарахування та виплат заробітної плати працівникам ТОВ ПВК ІНТЕХ;
14) всіх відомостей про працівників ТОВ ПВК ІНТЕХ за період з 01.01.2020 року по 01.07.2024 року, в тому числі звільнених;
15) штатного розкладу ТОВ ПВК ІНТЕХ за період з 01.01.2020 року по 01.07.2024 року;
15) документів по складу ТОВ ПВК ІНТЕХ, в тому числі залишків товарів на складу, матеріалів інвентаризацій за весь період;
16) розрахункових рахунків ТОВ ПВК ІНТЕХ та руху коштів на таких рахунках ТОВ ПВК ІНТЕХ за період з 01.01.2020 року по день надання копій документів або доступу до такої інформації;
17) всіх укладених з ТОВ ПВК ІНТЕХ договорів з будь-якими фізичними та/або юридичними особами за весь період діяльності ТОВ ПВК ІНТЕХ, в тому числі додаткових угод та додатків до таких договорів, актів виконаних робіт, видаткових та транспортних накладних за такими договорами;
18) оборотно-сальдових відомостей по всім розрахунковим рахункам ТОВ ПВК ІНТЕХ (помісячно) за період з 01.01.2020 року по день надання копій документів або доступу до такої інформації;
19) всіх листів (звернення, вимоги, повідомлення, запити, скарги, заявки) до будь яких фізичних та/або юридичних осіб, в тому числі правоохоронних органів, установ та організацій, а також листи-відповіді цих осіб на такі листи (звернення, вимоги, повідомлення, запити, скарги) за період з серпня 2021 року по день надання копій документів або доступу до такої інформації;
20) роз`яснень (пояснень) по фінансовій звітності ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ 4ПРОЕКТНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ІНТЕХ, ідентифікаційний код юридичної особи 32642718, за періоди 2021-2023 роки включно, по сумам: III Поточні забов`язання /товари, роботи, послуги/код рядка 1615;
21) договорів про приєднання до електричних мереж системи розподілу та/або договори про постачання електричної енергії, до належних ТОВ ПВК ІНТЕХ на праві власності нежитлових будівель/приміщень (виробничих будівель) за адресою: Одеська область, Одеський район, місто Одеса, вулиця Адмірала Лазарєва, будинок 59.
22) договорів оренди та додатків до договорів оренди, укладених з ТОВ ПВК ІНТЕХ.
Ухвалою від 11.09.2024 відкрито провадження, призначено підготовче засідання на 09.10.2024.
Рішенням від 11.12.2024 позовні вимоги задоволено частково: Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОЕКТНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ІНТЕХ (код 32642718, м. Одеса вул. Адмірала Лазарєва 59) надати Торгово-промисловій компанії "Зеніт" (Товариство з обмеженою відповідальністю) (код 31069062, м. Одеса вул. Адмірала Лазарєва 59) належним чином засвідчені копії наступних документів, за період до 09.08.2024, і який не виходить за межі періоду, за який у Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОЕКТНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ІНТЕХ відсутній обов`язок їх зберігання, без надання персональних даних працівників, а саме:

1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника);

2) статут товариства та зміни до статуту;

3) протоколи загальних зборів учасників;

4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них;

5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття);

6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства;

7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг;

8) річну фінансову звітність;

9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам;

10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів;

11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства;

12) документи, що підтверджують права товариства на майно;

13) документи бухгалтерського обліку.

В засіданні 11.12.2024 представник позивача повідомив, що буде подана заява про стягнення судових витрат з доказами, що підтверджується протоколом.

16.12.2024, у встановлений строк, Кур`єрською службою доставки ТОВ "Двадцять п`ять годин" позивач направив до суду заяву про стягнення з відповідача 20000грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою від 19.12.2024 призначено розгляд заяви в засіданні 08.01.2025, в якому суд оголосив перерву до 29.01.2025.

Ухвалою від 17.01.2025 суд зупинив провадження щодо розгляду заяви у зв`язку з необхідністю надіслання справи до апеляційної інстанції.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 рішення залишено без змін, матеріали справи повернуто до суду.

Ухвалою від 24.04.2025 суд призначив розгляд заяви в засіданні 21.05.2025.

Відповідач отримав ухвалу в електронному кабінеті 24.04.2025.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву позивача про витрати на правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України ).

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Позивач просить стягнути з відповідача 20000грн витрат на правову допомогу.

До заяви про судові витрати позивачем додано копію договору про послуг у сфері права № 18.06.2024-1 від 18.06.2024, укладений між позивачем та адвокатом Бочевар М.П., за умовами якого позивач доручив, а адвокат зобов`язався надати правничу допомогу, що пов`язана з розробкою стратегії і тактики щодо захисту прав і інтересів, а також представництва інтересів позивача щодо отримання останнім інформації та копій документів про господарську діяльність відповідача.

Строк договору відповідно до п. 7.1 два роки з моменту підписання.

Вартість послуг 2000грн без ПДВ за одну годину, а в період з 18 до 9 години у робочі дні, святкові і вихідні збільшується в 1,5 рази.

Матеріалами справи підтверджується, що позовну заяву подано через підсистему Електронний суд адвокатом Бочевар М.П., на підтвердження повноважень якого надано ордер від 06.09.2024 (а.с. 12, т. 1).

Згідно з загальнодоступними відомостями Єдиного реєстру адвокатів України Бочевар М.П. є адвокатом.

Крім того, до заяви додано підписаний позивачем та адвокатом акт наданих послуг № 1 від 16.12.2024 до договору на загальну суму 20000грн, з яких:

Аналіз наданих позивачем документів, підготовка вимоги до відповідача про надання копій документів 2 години - 4000грн,

Підготовка та подача адвокатських запитів до відповідача від 05.07.2024 № 05.07.2024-3, від 18.07.2024 № 18.07.2024-1, від 09.08.2024 № 09.08.2024-1 2 год. 4000грн,

Підготовка та подача позовної заяви -3год 6000грн,

Підготовка відповіді на відзив 1 год 2000грн,

Участь в засіданнях (враховуючи час проїзду до суду та до офісу) 2 години 4000грн.

Платіжною інструкцією від 16.12.2024 позивач сплатив адвокату 20000грн.

Адвокат Бочевар М.П. брав участь в засіданнях 09.10.2024, 06.11.2024, 11.12.2024.

Верховний Суд у постановах від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19, від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20, від 18.05.2022 у справі № 910/4268/21, від 26.10.2022 у справі № 910/4277/21, від 18.04.2023 у справі № 903/378/22, від 23.03.2023 у справі № 921/434/21, від 25.04.2023 у справі № 910/21424/21, від 01.12.2021 у справі № 641/7612/16-ц, від 10.08.2022 у справі № 369/3817/19, від 27.04.2023 у справі № 280/4115/20 неодноразово виснував про те, що такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі в судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами (такий же висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.11.2023 у справі № 914/2355/21).

Зокрема в пунктах 3.45- 3.47 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19 викладено такий правовий висновок:

"Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад, написання процесуального документа чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок зі вчинення комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні".

Адреса офісу адвоката зазначена в заяві про судові витрати: м. Одеса, Французький бульвар 9 (Ясна 12), тобто адвокату потрібен час, щоб прибути до Господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що 14.10.2024 позивач подав відповідь на відзив. До позовної заяви позивачем було додано вимогу позивача до відповідача про надання копій документів, а також адвокатські запити від 05.07.2024, 18.07.2024 та 09.08.2024.

Згідно з ч. 5 ст. 43 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем доведено понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 20000грн.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

При цьому такі витрати повинні відповідати критерію необхідності - чи було їх вчинення обов`язковим, і чи доцільним було їх виконання - чи вплинули вони на перебіг розгляду справи.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позову (13 пунктів із 22), враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, то за загальним правилом витрати позивача на правничу допомогу в сумі 9800грн покладаються пропорційно задоволеним позовним вимогам 20000/22*13=11818,18грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 130, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Заяву позивача - Торгово-промислової компанії "Зеніт" (Товариство з обмеженою відповідальністю) про стягнення 20000грн витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОЕКТНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ІНТЕХ (код 32642718, м. Одеса вул. Адмірала Лазарєва 59) на користь Торгово-промислової компанії "Зеніт" (Товариство з обмеженою відповідальністю) (код 31069062, м. Одеса вул. Адмірала Лазарєва 59) 11818,18грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи №916/3924/24 в Господарському суді Одеської області.

3. В задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 21.05.2025

Суддя В.В. Литвинова