ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025м. ДніпроСправа № 904/4790/21 (904/1576/25)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Владимиренко І.В. за участю секретаря судового засідання Сечиної Ю.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут", м. Луцьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (49044, Дніпропетровська область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14, ідентифікаційний код 33546549)

про стягнення заборгованості у розмірі 170 434,54 грн. та судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Представники:

від позивача представник не з`явився

від відповідача представник не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут", м. Луцьк звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" про стягнення заборгованості у розмірі 170 434,54 грн. та судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Позовна заява подана в межах справи №904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (49044, Дніпропетровська область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14, ідентифікаційний код 33546549).

Відповідно до ч.ч. 1,2, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач має право в позовній заяві заявити мотивоване клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Ухвалою господарського суду від 07.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 30.04.2025р. о 12:40 год. Викликано у судове засідання повноважних представників сторін, визнавши їх явку обов`язковою. В разі неможливості забезпечити участь в судовому засіданні повноважних представників сторін повідомити господарський суд Дніпропетровської області відповідним зверненням. До засідання подати: позивачу - протягом 10 календарних днів з дня отримання відзиву, надати відповідь на відзив; документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; оригінали документів, доданих до заяви (для огляду в судовому засіданні); повідомити відповідачів про час і місце судового засідання, докази повідомлення надати суду. У випадку подання відповіді на відзив, направити її копію на адресу відповідачів докази чого надати суду (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа). Відповідачу протягом 15 календарних днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України; заперечення на відповідь на відзив (протягом 10 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив), складене відповідно до вимог ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; докази направлення копії заперечення позивачу. У випадку подання заперечень на відповідь на відзив, направити їх копію на адресу позивача, докази чого надати суду (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа). Сторонам: належним чином засвідчені копії документів на підтвердження процесуальних повноважень їх представників відповідно до вимог, передбачених статтею 60 Господарського процесуального кодексу України (оригінали надати для огляду в судове засідання). Роз`яснено учасникам справи, що відповідно до статті 252 ГПК України строк подання заяв по суті справи обмежений. Процесуальні дії можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Господарський суд зазначає, що сторони мають право направляти всі звернення до господарського суду засобами електронного зв`язку.

18.04.2025 до суду від представника позивача надійшла заява від 18.04.2025 про закриття провадження у справі, в якій позивач просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАНА-ЕСТЕЙТ основної заборгованості у розмірі 163 681,37 грн. Здійснити подальший розгляд справи за такими позовними вимовами Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАНА-ЕСТЕЙТ () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут () заборгованість у розмірі 6 753,17 грн., з яких: 566,58 грн. 3% річних, 818,35 грн. інфляційні нарахування 5368,24 грн. пені та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАНА-ЕСТЕЙТ () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут () витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

У зв`язку з перебуванням заступника голови господарського суду Дніпропетровської області Владимиренко І.В. у відрядженні з 30.04.2025 по 02.05.2025 (наказ № 196-В від 29.04.2025), судові засідання призначені на 30.04.2025р. зняти з розгляду.

Ухвалою господарського суду від 05.05.2025 призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.05.2025р. о 12:45 год. Викликано у судове засідання повноважних представників сторін, визнавши їх явку обов`язковою. В разі неможливості забезпечити участь в судовому засіданні повноважних представників сторін повідомити господарський суд Дніпропетровської області відповідним зверненням. До засідання подати: позивачу - з дня отримання відзиву, надати відповідь на відзив; документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; оригінали документів, доданих до заяви (для огляду в судовому засіданні); повідомити відповідачів про час і місце судового засідання, докази повідомлення надати суду. У випадку подання відповіді на відзив, направити її копію на адресу відповідачів докази чого надати суду (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа). Відповідачу з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву за правилами Господарського процесуального кодексу України; заперечення на відповідь на відзив (протягом 10 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив), складене відповідно до вимог ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; докази направлення копії заперечення позивачу; надати суду пояснення щодо заяви позивача про закриття провадження у справі в частині стягнення з ТОВ МОНТАНА-ЕСТЕЙТ основної заборгованості у розмірі 163 681,37 грн. У випадку подання заперечень на відповідь на відзив, направити їх копію на адресу позивача, докази чого надати суду (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа). Сторонам: - належним чином засвідчені копії документів на підтвердження процесуальних повноважень їх представників відповідно до вимог, передбачених статтею 60 Господарського процесуального кодексу України (оригінали надати для огляду в судове засідання).

В судове засідання 14.05.2025 представники позивача та відповідача не з`явились.

Представник позивача подав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без участі представника позивача та підтримує заявлені позовні вимоги з урахуванням поданої заяви про закриття провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю Монтана-Естейт у розмірі 163 681,37 грн.. Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАНА-ЕСТЕЙТ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут 566,58 грн. 3% річних; 818,35 грн. інфляційні нарахування; 5 368,24 грн. пеня та витрати по сплаті судового збору, та просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАНА-ЕСТЕЙТ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут - 566,58 грн. 3% річних; 818,35 грн. інфляційні нарахування; 5 368,24 грн. пеня та витрати по сплаті судового збору.

Відповідач до суду відзиву на позовну заяву або заперечень на заяву позивача не подав.

Господарський суд зазначає, що вказана заява фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог в частині основного боргу та стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені, які були зроблені позивачем шляхом проведення розрахунку за відповідний період.

Предмет спору це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, позивачем не було заявлено інших підстав та предмету позову, оскільки вимоги щодо стягнення основної заборгованості, 3% річних, інфляційних втрат та пені були заявлені позивачем в позовній заяві, які виникли за договором №623-1000000 від 01.07.2020 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Оскільки, заява позивача подана до суду з додержанням вимог ст. 46 Господарського процесуального кодексу України та не порушує права та охоронювані законом інтереси сторін, судом дана заява прийнята до розгляду та подальший розгляд здійснюється з урахуванням заяви про зменьшення.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 14.05.2025 судом прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №429 від 14.06.2018 р. Товариству з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут (далі - ТОВ ВЕЗ, Позивач, Постачальник) надано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

ТОВ ВЕЗ з 01 січня 2019 року є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам на території Волинської області, відповідно до п.2 ч.2 ст. 62, ст. 63 Закону України Про ринок електричної енергії.

З 01.01.2019 р. відповідно до ч.4 ст. 63 Закону України Про ринок електричної енергії, абз. 14 пп. 1.1.2; абз.1-2 пп. 3.1.7; абз. 1-2 пп. 3.2.1; абз.1 пп. 3.2.5; пп.3.3.1; пп.3.3.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.18 р. (надалі - ПРЕЕ) постачання електричної енергії малим непобутовим споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розроблений ТОВ ВЕЗ на підставі типового договору (додаток №6 до ПРРЕЕ), а також публічної комерційної пропозиції, що є невід4ємною частиною та додатком №2 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, які опубліковані на офіційному сайті ТОВ ВЕЗ.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) укладається з урахуванням статей 633, 634,641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання малого непобутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз.5 п.13 розділу XVII Закону України Про ринок електричної енергії.

Так, 01.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут та Товариством з обмеженою відповідальністю МОНТАНА-ЕСТЕЙТ (далі - ТОВ Монтана-Естейт, Відповідач, Споживач, Боржник) укладено Договір №623-1000000 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) шляхом подання Споживачем Заяви-приєднання (Додаток №1) до Договору на умовах Публічної комерційної пропозиції №2.4 Універсальна Малі непобутові (далі - комерційна пропозиція).

У Заяві-приєднання зазначено персоніфіковані дані Споживача, у тому числі перелік об`єктів.

Також, у заяві-приєднання початок постачання вказано 01 липня 2020 року.

Для проведення розрахунків ТОВ ВЕЗ на ім`я Споживача відкрито особовий рахунок №523-1000000.

Відповідно до пункту 1.1 Договору цей Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього Договору.

За цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 2.1 Договору).

Згідно з п. 5.1. Договору Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.

Розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць. Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем (п.п.5.8., 5.10. Договору).

За умовами комерційної пропозиції Порядок оплати остаточний розрахунок проводиться за фактично поставлену електроенергію згідно з даними комерційного обліку з врахуванням проведених авансових платежів протягом 5 (п`яти) робочих днів від дня отримання рахунку споживачем.

Разом з тим, у відповідності до п.4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

На виконання умов Договору, ТОВ ВЕЗ здійснило постачання електричної енергії для потреб об`єктів Відповідача у період грудень 2024, січень-лютий 2025 року у загальному обсязі 16190 кВт/год на загальну суму 163 681,37 грн., що підтверджується наступним:

- Акт 523-1000000/12/Ф1 від 31 грудня 2024 року приймання-передачі реалізованої електричної енергії за грудень 2024 р. в обсязі 4473 кВт/год на суму 43 690,01 грн;

- Рахунок ПЕЕ №523-1000000/12/Ф1 від 1 січня 2025 (за грудень 2024);

- Акт 523-1000000/1/Ф1 від 31 січня 2025 року приймання-передачі реалізованої електричної енергії за січень 2025 р. в обсязі 5768 кВт/год на суму 58 603,18 грн;

- Рахунок ПЕЕ №523-1000000/1//Ф1 від 1 лютого 2025 (за січень 2025);

- Акт №523-1000000/2/Ф1 від 28 лютого 2024 року приймання-передачі реалізованої електричної енергії за лютий 2024 р. в обсязі 5949 кВт/год на суму 61 388,18 грн;

- Рахунок ПЕЕ №523-1000000/2/Ф1 від 1 березня 2025 (за лютий 2025).

Згідно п.5.17. Договору Споживач протягом 3 (трьох) робочих днів від дня отримання пакету розрахункових документів (рахунок, два примірника акта приймання -передачі обсягу реалізованої електричної енергії, тощо) зобов`язаний надати Постачальнику підписаний Акт приймання передачі обсягу реалізованої електричної енергії (далі по тексту - Акт). У випадку, якщо протягом зазначеного періоду Постачальник не отримає підписаний Споживачем примірник акта або обґрунтованої відмови, акт вважається погодженим та підписаним Споживачем.

Акти приймання-передачі реалізованої електричної енергії за грудень 2024, січень 2025 підписано ТОВ «Монтана-Естейт» без зауважень щодо обсягів поставленої електричної енергії та нарахованих сум. Підписані примірники Актів за грудень 2024, січень 2025 повернуто ТОВ «ВЕЗ». Натомість, Відповідач, у визначений п.5.17. Договору строк, не повернув ТОВ «ВЕЗ» підписаний примірник Акту за лютий 2025 та не надав мотивованої відмови від його підписання, з огляду на що зазначений Акт вважається погодженим та підписаним ТОВ «Монтана-Естейт».

Відповідач, порушивши виконання умов Договору та комерційної пропозиції в частині повної та своєчасної оплати вартості фактично спожитої електричної енергії.

Внаслідок чого станом на дату звернення до суду у Відповідача існує заборгованість за використану електроенергію у сумі 163 681,37 грн.

ПрАТ «Волиньобленерго» (оператор системи розподілу на території Волинської області) листом №1322 від 03.03.2025 року повідомило ТОВ «ВЕЗ» про обсяги спожитої електроенергії ТОВ «Монтана-Естейт» з розшифровкою помісячно: Грудень 2024 р. 4473 кВт/год; Січень 2025 р. 5768 кВт/год; Лютий 2025 р. 5949 кВт/год.

Таким чином, факт споживання електроенергії за спірний період підтверджується оператором системи розподілу - ПрАТ Волиньобленерго.

Пунктом 5.2.1 ПРРЕЕ передбачено наступні права електропостачальника: на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів; звернення до оператора системи щодо відключення (обмеження) електроживлення споживача; на стягнення пені та застосування інших санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства; на всі види забезпечення виконання зобов`язань споживачем щодо оплати договірних обсягів споживання електричної енергії у формі і видах, передбачених законодавством України.

У свою чергу Споживач у відповідності п.5.5.5 ПРРЕЕ зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, а також за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Належне виконання зобов`язання означає виконання його належними суб`єктами, у належному місці, в належний строк (термін), щодо належного предмета і належним способом. Якщо при виконанні зобов`язання порушується хоча б одна із зазначених вимог, таке виконання вважається неналежним.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Договір є обов`язковим для виконання сторонам (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.. 3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п.9.11. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Згідно п.9.2. договору Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків, а споживач відшкодовує збитки, понесені Постачальником, в разі порушення Споживачем строків розрахунків з Постачальником - в розмірі, погодженому Сторонами в цьому Договорі.

Згідно умов комерційної пропозиції у разі порушення Споживачем строків оплати платежів передбачених даною комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі діючої на день прострочення подвійної облікової ставки НБУ України, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, а також 3% річних та інфляційні.

Споживачем строків розрахунків з Постачальником - в розмірі, погодженому Сторонами в цьому Договорі.

Згідно умов комерційної пропозиції у разі порушення Споживачем строків оплати платежів передбачених даною комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі діючої на день прострочення подвійної облікової ставки НБУ України, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, а також 3% річних та інфляційні.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі вищезазначених норм, ТОВ ВЕЗ здійснено розрахунок та заявлено до стягнення 3% річних 566,58 грн., інфляційні нарахування 818,35 грн., пеню 5 368,24 грн.

Враховуючи, що відповідачем не виконані вимоги договору, Товариство з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут звернулось до господарського суду з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю Монтана-Естейт про стягнення заборгованості за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №623-1000000 від 01.07.2020р. у розмірі 163 681,37 грн. основна заборгованість, 566,58 грн. 3% річних, 818,35 грн. інфляційні нарахування, 5 368,24 грн. пеня.

З моменту відкриття провадження у справі Відповідачем здійснено оплату в погашення заявленої до стягнення основної заборгованості за електричну енергію у розмірі 163 681,37 грн.

Факт оплати зазначених коштів підтверджується платіжною інструкцією №1484 від 11.04.2025 на суму 163 681,37 грн., отже сума основної заборгованості за грудень 2024 - лютий 2025 року була повністю погашена відповідачем, про що позивачем подано до суду заяву в якій просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю Монтана-Естейт у розмірі 163 681,37 грн.

Відповідно до поданих позивачем документальних доказів, господарським судом встановлено, що відповідачем було здійснено оплату в погашення основної заборгованості за первісними позовними вимогами ТОВ Волиньелектрозбут у розмірі 163 681,37 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1484 від 11.04.2025.

Стаття 231 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

З врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі №904/4790/21 (904/1576/25) в частині стягнення основної заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю Монтана-Естейт за договором №623-1000000 від 01.07.2020 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у розмірі 163 681,37 грн.

Щодо стягнення 3% річних в розмірі 566 грн. 58 коп. за період з 17.01.2025 по 01.04.2025, інфляційних втрат в розмірі 818 грн. 35 коп. за період з 17.01.2025 по 01.04.2025 та пені 5 368 грн. 24 коп. за період з 17.01.2025 по 01.04.2025, суд зазначає наступне.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За приписами ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних, інфляційних втрат та пені заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню, а саме, по стягненню 3% річних в розмірі 566 грн. 58 коп. за період з 17.01.2025 по 01.04.2025, інфляційних втрат в розмірі 818 грн. 35 коп. за період з 17.01.2025 по 01.04.2025 та пені 5 368 грн. 24 коп. за період з 17.01.2025 по 01.04.2025.

З огляду на викладене всі інші доводи та міркування учасників судового процесу прийняті судом до уваги як такі, що не спростовують висновків суду.

Отже, з урахуванням наведеного, господарський суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.

Витрати по сплаті судового збору покладаються у порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 191, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Закрити провадження у справі №904/4790/21 (904/1576/25) в частині стягнення основної заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю Монтана-Естейт за договором №623-1000000 від 01.07.2020 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у розмірі 163 681,37 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МОНТАНА-ЕСТЕЙТ () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут () 566 грн. 58 коп. 3% річних; 818 грн. 35 коп. інфляційні нарахування; 5 368 грн. 24 коп. пеня; 2 422 грн. 40 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено - 15.05.2025р.

Суддя І.В. Владимиренко