РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.04.2025Справа № 910/15267/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
доАкціонерного товариства "Інжинірингово-виробниче підприємство "Вніпітрансгаз"
простягнення 346929,00 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаМясков О.Є.
від відповідачаКозленко А.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Інжинірингово-виробниче підприємство "Вніпітрансгаз" 346929,00 грн, з яких 228888,52 грн пені та 118040,48 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № на виконання проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт від 04.07.2022 в частині виконання таких робіт у встановлений цим правочином строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 відкрито провадження у справі №910/15267/24, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 22.01.2025.

06.01.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти заявлених позовних вимог заперечив. Серед іншого відповідач зазначив, що ним вчинялися дії щодо постійного інформування позивача про хід виконання робіт за договором, запропоновано позивачу відступити від вимог, що містяться у завданні на проектування, згідно п.6.6 договору повідомлено позивача про неможливість отримати очікуваний результат робіт. Крім того відповідач скористався передбаченим п.4.11 договору механізмом на продовження строку виконання робіт (до закінчення строку виконання робіт по договору), проте, на переконання відповідача, позивач, як замовник, не вжив заходи щодо можливості належного та своєчасного виконання підрядником умов укладеного між сторонами правочину.

При цьому, як стверджує відповідач, замовником не пред`являлись претензії щодо порушення зобов`язання підрядником по ІІІ етапу робіт.

За твердженнями відповідача, замовником було розірвано договір на підставі закінчення терміну його дії, а не на підставі п.6.3 договору.

Також 06.01.2025 від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 90%.

10.01.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він проти тверджень відповідача, наведених у відзиві на позов, заперечив.

Також 10.01.2025 від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій.

15.01.2025 від відповідача надійшли заперечення по справі, в яких він зауважив про те, що підрядником кілька разів було повідомлено замовника про неможливість отримати очікуваний результат робіт (згідно п.6.6 договору) та було запропоновано замовнику наступні шляхи вирішення питання, а саме: пропозиція призупинити роботи по ІІІ етапу на підставі пункту 4.13 договору та/або можливість внесення змін до технічного завдання на проектування у відповідності до наявних вихідних даних від заводів-виробників, однак замовник безпідставно ухилився від вирішення питання по листу відповідача від 02.10.2023 №БГ-157-610 та не надав підряднику жодної відповіді.

22.01.2025 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.03.2025.

06.03.2025 від відповідача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.

06.03.2025 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 23.04.2025.

17.04.2025 від відповідача надійшло клопотання про надання додаткових пояснень та долучення доказів.

У судовому засіданні 23.04.2025 судом долучено до матеріалів справи подані відповідачем додаткові пояснення та докази.

Представник позивача у судовому засіданні 23.04.2025 заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.04.2025 проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позов, запереченнях на відповідь на відзив, письмових поясненнях по справі, просив розмір штрафних санкцій зменшити.

В судовому засіданні 23.04.2025 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", як замовником, та Акціонерним товариством "Інжинірингово-виробниче підприємство "Вніпітрансгаз", як підрядником, було укладено договір № на виконання проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт (договір), відповідно до умов п.1.1 якого підрядник зобов`язується на свій ризик виконати проектно-вишукувальні роботи по об`єкту: "Реконструкція компресорної станції "Росош" в Мукачівському районі Закарпатської області" (стадія "ТЕО") (далі - роботи), зазначені в завданні на проектування №22.74.02 (далі - завдання на проектування) (додаток №1 до договору), а замовник зобов`язується прийняти результат таких робіт (проектну документацію та експертний звіт експертної організації) та сплатити підряднику вартість виконаних робіт.

Згідно п.1.2 договору склад, обсяги та вартість робіт визначені завданням на проектування (додаток №1 до договору) та договірною ціною на виконання проектних, науково-проеектних, вишукувальних робіт (додаток №2 до цього договору).

Пунктом 1.3 договору (з урахуванням додаткової угоди №2 від 03.05.2023 до договору) підрядник у відповідності до календарного графіку виконання проектних робіт (далі - календарний графік) (додаток №3 до договору в редакції додаткової угоди №2 від 03.05.2023), зобов`язується виконати роботи впродовж 404 календарних днів з дати укладання договору.

Ціна договору з урахуванням ПДВ (20%) згідно п.2.1 договору становить 2875200,00 грн.

Місце виконання робіт: за місцезнаходженням підрядника та на об`єкті проектування (надалі - об`єкт) (п.4.3 договору).

Згідно з п.4.4 договору місцезнаходження об`єкта: поблизу с.Росош, Мукачівського району, Закарпатської області.

У разі настання об`єктивних, документально підтверджених обставин сторони мають право ініціювати продовження терміну виконання робіт, про що сторонами оформляється відповідна додаткова угода (п.4.11 договору).

Пунктом 5.1 договору передбачено, що підрядник, згідно із календарним графіком (додаток №3 до цього договору), для проведення відомчої експертизи передає замовнику проектну документацію з дотриманням вимог до подання проектної документації на експертизи та їх проходження (додаток №2 до цього договору).

За кожний етап виконаних робіт підрядник готує, підписує та надає замовнику акт здачі-приймання виконаних проектних, науково-проектних, вишукувальних та додаткових робіт (п.5.5 договору).

Замовник має право вимагати від підрядника своєчасного, повного та якісного виконання робіт, безоплатного усунення недоліків, що виникли внаслідок допущених підрядником порушень умов та порядку виконання робіт (п.6.1 договору).

Пунктом 6.2 договору визначено, що замовник має право вносити пропозиції щодо змін і доповнень до проектної документації, щодо складу, обсягів і вартості робіт шляхом письмового оформлення змін до завдання на проектування (додаток №1 до цього договору) з укладанням відповідної додаткової угоди до договору.

Згідно п.6.3 договору замовник має право відмовитися в односторонньому порядку від цього договору, якщо підрядник не виконує або виконує неналежним чином умови цього договору, своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно що закінчення їх у строк, визначений календарним графіком (додаток №3 до цього договору), стає неможливим, а також виконує роботу неякісно, на підставі ч.3 ст.651 Цивільного кодексу України, повідомивши його про це у письмовій формі шляхом направлення відповідного повідомлення із зазначенням дати розірвання договору на адресу підрядника, вказану в розділі 17 договору та/або електронну адресу підрядника, вказану в п.15.10 договору. В цьому випадку, договір вважається розірваним (припиненим) з дати зазначеної в повідомленні замовника. При цьому будь-які витрати (збитки) підряднику не відшкодовуються.

Підрядник зобов`язаний попередити замовника, якщо його розпорядження можуть нести небажані наслідки, а також інформувати замовника про виявлення неможливості отримання очікуваних результатів роботи (п.6.6 договору).

Згідно п.6.7 договору підрядник зобов`язаний якісно та своєчасно виконати роботи у відповідності до завдання на проектування (додаток №1 до цього договору) та умов даного договору.

Замовник має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей договір, повідомивши в письмовій формі не пізніше ніж за 20 (двадцять) календарних днів до дати розірвання договору шляхом направлення відповідного повідомлення із зазначенням дати розірвання договору на адресу підрядника, вказану в розділі 17 договору та/або на електронну адресу підрядника, вказану в п.15.10 договору. Договір вважається розірваним (припиненим) з дати, зазначеної повідомленні замовника (п.6.11 договору).

Згідно п.8.3 договору у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених календарним графіком (додаток №3), до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості невиконаних робіт.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.08.2023 (включно), в частині розрахунків - до повного їх виконання.

До вказаного договору між сторонами було підписано додаток №1 - завдання на проектування №22.74.02, додаток №2 - договірна ціна на виконання проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та додаток №3 - календарний графік виконання проектних робіт.

Пунктом 24 завдання на проектування №22.74.02 (додаток №1 до цього договору) передбачено вимоги до розробки проектної документації, зокрема, виконати моніторинг цін на матеріально-технічні ресурси. Результати розгляду представити в порівняльній таблиці. Окремим файлом надати копії комерційних пропозицій на підставі, яких проводився моніторинг цін (не менше двох на обладнання). Комерційні пропозиції надавати за умови, якщо загальна вартість застосованого обладнання, виробів чи матеріалів становить більше 100 тис. грн.

Згідно додатку №2 до договору договірна ціна з урахуванням ПДВ складає 2875200,00 грн.

20.01.2023 підписано додаткову угоду №1 до договору, якою сторони погодили виконання робіт впродовж 314 календарних днів з дати укладання договору.

Додатковою угодою №2 до договору сторони погодили виконання робіт впродовж 404 календарних днів з дати укладання договору та строк дії договору до 08.10.2023.

У додатку №3 до договору в редакції додаткової угоди №2 до договору - календарному графіку виконання проектних робіт по об`єкту: "Реконструкція компресорної станції "Росош" в Мукачівському районі Закарпатської області" передбачено виконання робіт в 3 (три) етапи:

- I Етап полягає у виконанні інженерно-геологічних та інженерно-геодезичних вишукувань, інструментальному обстеженні, сейсмічного мікрорайонування. Початком робіт є дата укладання договору. Завершення робіт протягом 124 календарних днів з дати укладання договору. Вартість робіт без ПДВ становить 837575,76 грн.

- II Етап - ОТР, збір вихідних даних. Початок робіт з дати завершення робіт по I етапу (підписання акту здачі-приймання). Завершення робіт протягом 70 календарних днів з дати завершення робіт по І етапу (підписання акту здачі-приймання). Вартість робіт без ПДВ становить 153180,49 грн.

- III Етап полягає в розробці стадії техніко-економічного обґрунтування, проходження відомчої експертизи товариства та експертизи в експертній організації. Початок робіт з дати завершення робіт по II Етапу (підписання акту здачі-приймання). Завершення робіт становить протягом 210 календарних днів з дати завершення робіт по ІІ етапу (підписання акту здачі-приймання). Вартість робіт без ПДВ становить 1405243,75 грн. Всього 404 календарних днів, вартість робіт 2875200,00 грн з ПДВ.

Додатковою угодою №3 до договору сторони погодили строк дії договору до 08.03.2024.

Листом від 07.07.2023 №БГ-154-456 відповідач просив позивача продовжити строки виконання робіт по Етапу ІІІ на 120 календарних днів шляхом внесення змін до календарного графіку виконання робіт з огляду на ненадходження відповідей на запити відповідача щодо техніко-комерційних пропозицій від заводів-виробників.

Листом від 08.08.2023 №БГ-157-506 відповідач повідомив позивача про ненадходження відповідей на запити відповідача щодо техніко-комерційних пропозицій на блок підготовки паливного газу (БППГ) від заводів-виробників.

Листом від 29.08.2023 №БГ-157-534 відповідач просив позивача сприяти в отриманні техніко-комерційних пропозицій на БППГ від заводів-виробників.

Листом від 05.09.2023 №ТОВВИХ-23-12294 позивач повідомив відповідача про направлення відповідних запитів на адресу постачальників, однак наголосив, що пошук постачальників є зобов`язанням виконавця.

01.03.2023 позивач направив на адресу відповідача претензію про сплату штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт за договором.

Як стверджує позивач у позовній заяві, роботи по І етапу, строк виконання яких 124 календарних днів з дати укладання договору та термін виконання до 05.11.2022, виконані з простроченням у 21 календарний день, що підтверджується підписаним між сторонами актом №12/22 здачі-приймання виконаних проектних, науково-проектних, вишукувальних та додаткових робіт від 29.11.2022.

Роботи по ІІ етапу, строк виконання яких 70 календарних днів з дати завершення робіт по І етапу, термін виконання яких до 07.02.2023, виконані з простроченням у 2 календарні дні, що підтверджується актом № 04/23 здачі-приймання виконаних проектних, науково-проектних, вишукувальних та додаткових робіт від 10.02.2023.

Зобов`язання за договором в частині виконання робіт по ІІІ етапу, строк виконання яких складав 210 календарних днів з дати завершення робіт по ІІ етапу (підписання акту здачі-приймання), тобто до 08.09.2023, не виконані.

З огляду на наведені обставини, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

У свою чергу відповідач не визнає обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст.837 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст.846 Цивільного кодексу України визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Статтею 887 Цивільного кодексу України передбачено за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до приписів ч.1 ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Статтею 889 Цивільного кодексу України визначено, що замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, в тому числі, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

За змістом ст.890 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний, зокрема, передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами укладеного сторонами договору відповідач зобов`язався на свій ризик виконати проектно-вишукувальні роботи, зазначені в завданні на проектування №22.74.02, а позивач - прийняти результат таких робіт (проектну документацію та експертний звіт експертної організації) та сплатити підряднику вартість виконаних робіт.

Строк виконання таких робіт був погоджений між сторонами у календарному плані в редакції додаткової угоди №2 до 03.05.2023.

Однак відповідач роботи, які передбачені договором, у погоджений між сторонами строк не виконав. Строк дії укладеного між сторонами правочину закінчився 08.03.2024.

З матеріалів справи вбачається, що роботи по першому та другому етапу відповідач виконав належним чином, хоч і з простроченням погодженого строку. Роботи по ІІІ Етапу відповідачем не виконані, що сторонами не заперечується.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

За приписами ст.230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 1 ст.548 Цивільного кодексу України унормовано, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

При цьому, право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов`язань, у тому числі, встановлювати неустойку за порушення негрошового зобов`язання, визначено ч.2 ст.546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, яка передбачена ст.627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності - договірної санкції за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань.

У ч.4 ст.231 Господарського кодексу України зазначено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно п.8.3 договору у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених календарним графіком (додаток №3), до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості невиконаних робіт.

Оскільки судом встановлено факт несвоєчасного виконання відповідачем обов`язку з виконання робіт у строк, який погоджений контрагентами у договорі по І та ІІ Етапах та невиконання робіт по ІІІ Етапу, то позивач має право вимагати стягнення з відповідача пені (неустойки) та штрафу згідно положень п.8.3 договору, за долученим до позовної заяви розрахунком, який перевірено судом і який є вірним.

Доводи відповідача щодо постійного інформування позивача про хід виконання обумовлених договором робіт та про неможливість отримати очікуваний результат робіт, а також пропозиції відповідача щодо продовження строку виконання цих робіт не скасовують обов`язку відповідача, як підрядника, виконати зобов`язання за договором і не можуть слугувати підставою для звільнення відповідача від передбаченої договором і законом відповідальності. Тому такі доводи суд відхиляє.

Разом з цим (в контексті клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки) на 90% суд зауважує наступне.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому за положенням ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі ст.3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст.551 Цивільного кодексу України та ст.233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

На переконання суду, з урахуванням обставин справи у їх сукупності, а також того, що відповідач намагався виконати ІІІ етап робіт належним чином, однак не зміг з огляду на відсутність відповідей на численні запити відповідача щодо техніко-комерційних пропозицій на блок підготовки паливного газу (БППГ) від заводів-виробників, наявні підстави для зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, у зв`язку з чим на думку суду обґрунтованим та справедливим є стягнення з відповідача на користь позивача 228888,52 грн пені та 59020,24 грн штрафу (50% від нарахованої суми штрафу). Таке зменшення суд першої інстанції вважає оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

З огляду на наведене всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників справи відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, а також враховуючи, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки здійснено судом в порядку ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, судовий збір згідно положень ч. 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Інжинірингово-виробниче підприємство "Вніпітрансгаз" (01001, місто Київ, вулиця Еспланадна, будинок 20, ідентифікаційний код 00158652) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, місто Київ, пр.Гузара Любомира, будинок 44, ідентифікаційний код 42795490) 228888 (двісті двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн 52 коп. пені, 59020 (п`ятдесят дев`ять тисяч двадцять) грн 24 коп. штрафу та 5203 (п`ять тисяч двісті три) грн 94 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.05.2025

Суддя Ю.М.Смирнова