За розглядом заяви Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі", м. Київ
про ухвалення додаткового рішення
у справі
За позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі", м.
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буделектрогруп", м. Вінниця
про стягнення 1 969 856,00 грн та зобов`язання вчинити дії,
Суддя Морозов С.М.
За участю представників сторін:
від позивача (заявника): Дуднік-Дубіняк Д.І. (адвокат за довіреністю №35/2025 від 21.01.2025);
від відповідача: не з`явились.
08.11.2024 року Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буделектрогруп" (відповідач) суми штрафу в розмірі 1 969 856,00 грн та зобов`язання відповідача передати у власність позивача введений в експлуатацію об`єкт будівництва згідно Інвестиційного договору №127/02-20 від 25.02.2020 року.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2025 року у справі №910/13794/24 позов задоволено повністю та:

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ''Буделектрогруп" на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" суму штрафу в розмірі 1 969 856,00 грн, судового збору в розмірі 26 060,67 грн;

- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Буделектрогруп" передати у власність Приватному акціонерному товариству "ДТЕК Київські електромережі" введений в експлуатацію об`єкт: будівельна частина трансформаторної підстанції №8694, обладнання РУ 10/0,4 кВ ТП 8694 з силовими трансформаторами, обладнання РУ 10 кВ РП 511, кабельні лінії 10 та 0,4 кВ, згідно із технічними умовами від 27.11.2014 №НП-1408-14 (технічне рішення від 27.03.2019 №НП-1408-14 Додаток №3 до Договору про приєднання, яке не є стандартним від 27.11.2014 №НП-1408-14/29562)

17.04.2025 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13794/24, у поданій заяві заявник просять суд стягнути із відповідача 19 800,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката, понесених позивачем в процесі розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2024 розгляд заяви Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13794/24 призначено на 13.05.2025.

В судове засідання 13.05.2025 та відповідач не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та відповідно до положень ст. 244 ГПК України його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та подану заяву, суд дійшов висновку про її задоволення, у зв`язку з наступним.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Зі змісту пункту 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.

Разом з тим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також норм статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результата її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Так, 01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" (клієнт, позивач) та Адвокатським об`єднанням «Перший Радник» (виконавець) було укладено договір про надання правничої допомоги №3443-ДКЕМ (договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, в рамках даного договору виконавець зобов`язується надавати клієнтові правничу допомогу (послуги) за окремими або усними дорученнями останнього.

Згідно з п. 1.3 договору, сторони узгодили, що зміст, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правнича допомога, та судова інстанція відображається сторонами в акті наданих послуг.

Згідно з п. 3.1 договору, приймання-передача послуг за цим договором здійснюється Сторонами за Актами приймання-передачі наданих послуг, що є підтвердженням надання правничої допомоги за цим договором.

Також відповідно до п. 4.2. договору, розмір гонорару, який має сплатити Клієнт, визначається згідно з Актом приймання - передачі наданих послуг, в якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правова допомога. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін.

04.10.2024 між клієнтом та виконавцем було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги №3443-ДКЕМ від 01.01.2024.

16.04.2025 між клієнтом та виконавцем було підписано акт приймання-передачі наданих послуг №133 (акт) на суму 19 800, 00 грн.

З вказаного акту вбачається, що виконавцем надано професійну правничу допомогу в рамках судової справи №910/13794/24 за позовом клієнта до ТОВ «Буделектрогруп» про стягнення 1 969 856, 00 грн штрафу та зобов`язання вчинити дії, яка розглянута Господарським судом м. Києва.

Відповідно до акту, клієнтом надано наступні роботи/послуги: роз`яснення клієнту правової позиції по судовій справі та узгодження її з клієнтом; підготовка та подання позовної заяви; участь у судових засіданнях: 14.01.2025, 18.02.2025, 15.04.2025; підготовка та подання додаткових пояснень.

Суд зазначає, що за висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічна правова позиці викладена у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №925/1137/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019р. Верховного Суду по справі №910/4515/18.

Відповідачем жодної заяви про зменшення суми витрат позивача на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу за наслідками вирішення спору, подано не було.

Частиною 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на викладені обставини, беручи до уваги, що відповідачем не було подано заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу адвоката, враховуючи задоволення позову у повному обсязі, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 800, 00 грн.

Керуючись приписами ст. ст. 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про компенсацію судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ''Буделектрогруп" (, адреса: 21029, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 23, каб. 1/2) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (, адреса: 04080, м. Київ, вул. Новоконстянтинівська, будинок 20) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 800, 00 грн (дев`ятнадцять тисяч вісімсот гривень 00 копійок).

3. Додаткове рішення набирає законної сили негайно після його оголошення та може бути оскаржене в порядку та строк, передбачені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

повний текст додаткового рішення підписано 15.05.2025

Суддя Сергій МОРОЗОВ