ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/509/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Мужичук Ю.Ю.

за участі секретаря судового засідання Крамарової Н.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Флоринг Груп" (61072, м. Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, 20, )
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - адвоката Стародуб І.В., ордер АІ №1835638;

відповідача - не з`явився;

3-ої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" через систему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Флоринг Груп" про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за Кредитним договором № 3008578/2021 у розмірі 1088155,52 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 901416,36 грн; заборгованість за відсотками становить 186739,16 грн. Вказана заборгованість виникла на підставі письмового кредитного договору № 3008578/2021*, який укладений шляхом підписання заяви про надання банківських послуг №001/445418/21 від 15 березня 2021 року, та договору про відступлення права вимоги № 16/11/23 від 16.11.2023 року укладеного між первісним кредитором Акціонерним товариством "ОТП Банк" та новим кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс".

Також, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із: судового збору у розмірі 13057,86 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Крім того, позивач просить залучити до участі у справі Акціонерне товариство "ОТП БАНК" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/509/25. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.03.2025 о 11:30.

Також, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "ОТП БАНК".

Вищевказану ухвалу суду було направлено на адресу відповідача: ТОВ «Флорінг груп»: 61072, м. Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, 20, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказана ухвала відповідачу не вручена та повернута до суду 03.03.2025 поштовим відділенням з відміткою про невручення, а саме "адресат відсутній за вказаною адресою".

05.03.2025 судом було надіслано документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження у справі" від 21.02.2025 по справі №922/509/25 (суддя Мужичук Ю.Ю.) одержувачу ТОВ «Флоринг Груп» на його електронну адресу: та надано процесуальну можливість для викладення своєї позиції у справі та прибуття у судове засідання 18.03.2025. Вказаний документ доставлено до електронної скриньки не було та повернено (не доставлено) з повідомленням про помилку (а.с. №109).

В підготовчому засіданні 18.03.2025 судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 01.04.2025 о(б) 11:00.

Протокольною ухвалою від 01.04.2025 судом відкладено судове засідання на 08.04.2025 о(б) 13:15.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 08.04.2025, 29.04.2025 оголошено перерву до 29.04.2025, 06.05.2025 відповідно.

Присутній у судовому засіданні 06.05.2025 представник позивача позовні вимоги підтримувала та просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 06.05.2025 не з`явився. Відзив на позов із викладенням своєї правової позиції не надав.

Також, відповідачу не були вручені ухвали суду: про відкриття провадження у справі від 21.02.2025, повернуто відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" 03.03.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою поштового відділення (а.с. №103-108); про повідомлення від 19.03.2025, повернуто відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" 28.03.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою поштового відділення (а.с. №126-129); про повідомлення від 01.04.2025, повернуто відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" 18.04.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою поштового відділення (а.с. №153-156), про повідомлення від 29.04.2025, повернуто відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" 07.05.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою поштового відділення.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, в тому числі, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Суд зазначає, про те, що аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18); Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б та від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, зокрема, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Також, всі ухвали суду оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Відтак, господарський суд констатує, що перший, другий та третій відповідачі належним чином повідомлені про розгляд даної справи господарським судом.

Разом з цим, судом враховується, що за приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідачі відзив на позов у встановлений судом строк не надали, про розгляд справи повідомлені належним чином, відтак, у відповідності до ч.9 ст. 165 ГПК України суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

15 березня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЛОРИНГ ГРУП" (далі - відповідач) в Акціонерному товаристві "ОТП БАНК" (далі - кредитор) відкрито рахунок шляхом підписання Заяви про надання банківських послуг №001/445418/21.

16 червня 2021 року було укладено Кредитний договір № 3008578/2021*, шляхом підписання Заяви про зміну умов користування банківськими послугами № 1 до Заяви про надання банківських послуг №001/445418/21 від 15 березня 2021 року (далі-Заява про зміну умов). Договір укладено у письмовій формі.

За умовами вказаного Кредитного договору Боржнику надано банківську послугу "Овердрафт Гостинний", доступний ліміт якої становить 25 000,00 грн. Стандартний розмір процентної ставки станом на дату укладання Кредитного договору становить 15,9 % річних. Поточний рахунок щодо якого надається банківська послуга "Овердрафт Гостинний": № UA 0006605 у гривні.

Підписанням Заяви про надання банківських послуг №001/445418/21 від 15 березня 2021 року Клієнт беззастережно підтверджує, що Клієнт ознайомився з повним текстом Договору, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма його умовами, а також безумовно стверджує, що не позбавляється будь-яких прав, які має звичайно, а Договір не містить умов, які є для нього обтяжливими в будь-якому сенсі (п.4 Заяви про надання банківських послуг, далі - Заява).

Підписання цієї Заяви Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з Правилами надання та користування банківською послугою овердрафт "Гостинний", що розміщені на Офіційному Сайті Банку URL: https://www.otpbank.com.ua/, погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно виконувати свої обов`язки, визначені ними (п.9 Заяви).

Ця Заява про зміну умов користування Банківськими Послугами є невід`ємною частиною Заяви про надання Банківських Послуг № 001/445418/21 від «15» березня 2021 року, Договору та Тарифів Банку (п.1 Заяви про зміну умов).

Терміни, що використовуються у цій заяві про зміну умов користування Банківськими Послугами, мають значення визначені Заявою про надання Банківських Послуг №001/445418/21 від «15» березня 2021 року та Договором (п.2 Заяви про зміну умов).

Всі положення розділу "Інше" Заяви про надання Банківських Послуг №001/445418/21 від «15» березня 2021 року залишаються чинними в повному обсязі та не змінюються цією Заявою про зміну умов користування Банківськими Послугами (п.3 Заяви про зміну умов).

Шляхом підписання цієї Заяви про зміну умов користування Банківськими Послугами Клієнт підтверджує, що він отримав свій примірник цієї Заяви про зміну умов користування Банківськими Послугами, а також іншу інформацію та документацію, яка необхідна Клієнту для користування Банківськими Послугами (п.4 Заяви про зміну умов).

Відповідно до ПРАВИЛ НАДАННЯ ТА КОРИСТУВАННЯ БАНКІВСЬКОЮ ПОСЛУГОЮ ОВЕРДРАФТ "ГОСТИННИЙ" (в редакції від "12" жовтня 2020 року), Строк, протягом якого Клієнт має право отримувати (користуватися) Банківську(ою) послугу(ою) та який становить 365 (триста шістдесят п`ять) календарних днів з моменту укладання Договору або Публічного договору в частині погодження надання Банком Клієнту банківської послуги овердрафт "ГОСТИННИЙ" з можливістю пролонгації. Якщо не менш, ніж за 7 (Сім) Банківських днів до закінчення цього строку, жодна із Сторін письмово або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (наприклад, комп`ютерної банківської системи Клієнт-інтернет-банкінг "OTP online", тощо) не повідомить іншу Сторону про намір припинити дію Договору або Публічного договору в частині надання Банком Клієнту банківської послуги овердрафт "ГОСТИННИЙ", Строк дії Ліміту Банківської послуги вважається пролонгованим на тих же умовах на наступні 365 (триста шістдесят п`ять) календарних днів. Зазначена процедура пролонгації повторюється будь-яку кількість разів та не вимагає укладення додаткових угод/договорів Сторонами.

ПРАВИЛАМИ НАДАННЯ ТА КОРИСТУВАННЯ БАНКІВСЬКОЮ ПОСЛУГОЮ ОВЕРДРАФТ "ГОСТИННИЙ" (в редакції від "12" жовтня 2020 року) визначено, що сума кожного Траншу підлягає поверненню клієнтом протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надання такого Траншу за обставини, що на момент надання такого Траншу не існувало заборгованості Клієнта перед Банком за такою Банківською послугою як Овердрафт, а за обставини, що на момент надання такого Траншу існувала заборгованість клієнта перед Банком за такою Банківською послугою як Овердрафт (надалі - «Існуюча заборгованість»), то такий Транш підлягає поверненню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня виникнення такої існуючої заборгованості.

Позивач вказує, що відповідач зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконував, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість: за тілом кредиту становить 901416,36 грн та за відсотками 186739,16 грн, що разом складає суму у розмірі 1088155,52 грн.

16.11.2023 згідно умов Договору відступлення права вимоги № 16/11/23 (далі - "Договір відступлення"), АТ "ОТП БАНК" () відступлено право вимоги за Кредитним Договором №3008578/2021 на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" () (далі - "Новий кредитор").

Відповідно до умов п. 2.1. Договору відступлення, первісний кредитор передає (відступає) у повному обсязі, а новий кредитор приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить первісному кредитору за кредитними договорами перелік яких міститься у реєстрі вимог, наведеному у Додатку 1 до цього договору, та які укладені між первісним кредитором та боржниками, а саме: первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги виконання боржниками боргових зобов`язань, які виникли за кредитними договорами в розмірах, зазначених в реєстрі вимог (згідно додатку 1 до цього договору), та які можуть виникнути у майбутньому (майбутня вимога) за кредитними договорами, право вимоги виконання всіх інших обов`язків та зобов`язань боржників/поручителів/майнових поручителів, передбачених кредитними договорами та договорами забезпечення (далі за текстом Право вимоги), за суму, встановлену в п. 3 цього договору.

Відповідно до п. 2.4. Договору відступлення, з цього договору випливає, що Новий кредитор займає місце Первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з кредитних договорів та договорів забезпечення в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.

Пунктом 2.5. Договору відступлення, сторони визначили, що право вимоги за кредитними договорами переходять до нового кредитора з моменту виконання зобов`язання щодо сплати всіх платежів, в обсязі та в порядку визначених в п. 3 цього договору.

Новий кредитор може відступити або передати всі або будь-які права, вигоду та зобов`язання за цим договором третім особам з моменту набуття ним права вимоги без згоди первісного кредитора (п.2.6. договору).

Згідно з п. 2.7. Договору відступлення, передача прав вимоги здійснюється сторонами на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі Реєстру вимог.

Укладення цього договору не тягне за собою будь-яких змін умов кредитних договорів та здійснюється без згоди боржників.

Відповідно до п. 3.1. Договору відступлення, сторони домовились, що сума, за яку здійснюється відступлення права вимоги, згідно цього договору зазначена в додатку 4 до цього договору.

Пунктом 3.2. договору відступлення визначено, що новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору суму, вказану в п. 3.1. цього договору, до 14 години дня в день підписання Акту прийому-передачі реєстру вимог шляхом перерахування коштів на рахунок первісного кредитора за наступними реквізитами: м. Київ, вул. Жилянська, 43, р/р: UA0900000, код банку: 300528, ідентифікаційний код 21685166, свідоцтво платника ПДВ № 100234906, ІПН 52, отримувач: АТ "ОТП БАНК", призначення платежу: "Оплата згідно договору про відступлення права вимоги № 16/11/23 від «16" листопада 2023 року".

На підтвердження зарахування коштів згідно договору про відступлення права вимоги №16/11/23 від «16» листопада 2023 року позивач надав копію платіжної інструкції №5536 від 16.11.2023. Проте, при внесенні інформації "Призначення платежу" було допущено описку: замість "№16/11/23 від 16 листопада 2023 року" помилково вказано "№14/11/23 від 14 листопада 2023 року", у зв`язку із чим на підтвердження зарахування коштів за Платіжною інструкцією №5586 від «16» листопада 2023 року саме за договором про відступлення права вимоги №16/11/23 від «16» листопада 2023 року, позивач надає копію повідомлення №73-5-2-1212 від 25.07.2024, відповідно до якого АТ "ОТП БАНК" підтверджує, що ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" здійснено повний розрахунок за договором про відступлення права вимоги №16/11/23 від «16» листопада 2023 року згідно п.3.2. вищезгаданого Договору відступлення.

ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" в порядку до судового врегулювання спору направлено вимогу щодо виконання зобов`язань за Кредитним договором № 3008578/2021 за адресою місцезнаходження Відповідача: 61072, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Двадцять Третього Серпня, будинок, 20, отриману ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" із Договору та яка є аналогічною в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 ГК України, претензія розглядається в місячний строк з дня її одержання, якщо інший строк не встановлено цим Кодексом або іншими законодавчими актами. Обґрунтовані вимоги заявника одержувач претензії зобов`язаний задовольнити.

Втім, відповідач на претензію не відреагував та суму боргу не сплатив.

Надаючи правову кваліфікацію встановленим обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних суд виходить з наступного:

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частинами 1 - 3 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 525, 526 ЦК України, cт. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Судом установлено, що 16.06.2021 між АТ "ОТП Банк" та ТОВ «Флоринг Груп» укладений кредитний договір №3008578/2021 шляхом підписання відповідачем заяви про надання банківських послуг №001/445418/21 від 15.03.2021.

ТОВ «Флоринг Груп» отримав кредит на суму 999832,11 грн, що підтверджується меморіальним ордером №25208379 від 16.02.2022.

Проте відповідач кредитні кошти повернув частково у розмірі 98415,75 грн, у зв`язку з чим виникла заборгованості за тілом кредиту 901416,36 грн. Також, Банком нараховані відсотки у розмірі 186739,16 грн, що відповідачем у справі не сплачена.

При цьому, 16.11.2023 між АТ "ОТП Банк" (первісний кредитор) та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено Договір відступлення права вимоги №16/11/23, за яким АТ "ОТП БАНК" відступлено право вимоги за кредитним договором №3008578/2021 від 16.06.2021 на користь позивача (новий кредитор).

Відповідно до Договору відступлення позивачем набуто прав кредитора до відповідача, зокрема, на суму 1088155,52 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 901416,36 грн та заборгованість за відсотками за користування кредитом - 186739,16 грн.

Судом встановлено, що доказів виконання відповідачем зобов`язань з повернення Банку чи позивачу отриманих за Договором коштів матеріали справи не містять, при цьому перевіривши надані позивачем розрахунки сум заборгованості, суд дійшов висновку про їх арифметичну правильність та відповідність умовам Договору і положенням чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, із урахуванням зазначених норм матеріального права, суд висновує, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доводів і тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем у встановленому законом порядку доводів і тверджень позивача не спростовано.

Положеннями ст. 86 Господарського процесуального кодексу України унормовано наступне. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Ураховуючи те, що позов задоволено повністю, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача повністю в сумі 13057,86 грн.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20000,00 грн.

Положеннями ст. 123 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

На підтвердження понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн, позивачем надані наступні документи: договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025, укладеного з адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем, додаткової угоди №41690730 від 01.01.2025 до нього, акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 01.01.2025 та детального опису робіт/послуг на суму 20 000,00 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Надання позивачу правничої допомоги за Договором підтверджується матеріалами справи.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21, від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

Враховуючи наведене вище суд вважає докази надані позивачем достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у цій справі на зазначену ним суму 20000,00 грн, відповідно до цього витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 6, 11, 509, 525, 526, 530, 610-612, 599, 627-629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задвольнити повністю.

2.Стягнути з ТОВ "ФЛОРИНГ ГРУП" (, адреса: 61072, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Двадцять Третього Серпня, будинок, 20) на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" (, адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, п/р № НОМЕР_1 ) заборгованість за Кредитним договором № 3008578/2021 у розмірі 1088155,52 грн., з яких: · заборгованість за тілом кредиту становить 901416,36 грн.; · заборгованість за відсотками становить 186739,16 грн.; · заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; · заборгованість за пенею становить 0 грн.

3. Стягнути з ТОВ "ФЛОРИНГ ГРУП" (, адреса: 61072, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Двадцять Третього Серпня, будинок, 20) на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" (, адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, п/р № НОМЕР_1 ) судові витрати, які складаються із: судового збору у розмірі 13057,86 грн.; витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене "14" травня 2025 року.

Суддя Ю.Ю. Мужичук