ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" травня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1587/25

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Вакули Ольги Миколаївни
до Фізичної особи-підприємця Яценко Костянтина Геннадійовича
про стягнення 325130 грн.
встановив:

До Господарського суду Київської області в порядку ч. 5 ст. 29 ГПК України надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Вакули Ольги Миколаївни (далі позивач) до Фізичної особи-підприємця Яценко Костянтина Геннадійовича (далі відповідач) про стягнення 325130 грн., з яких 291770 грн. сплачені за договором на будівництво будиночку з дерева від 28.07.2024 № 55, 5800 грн. сплачених за проект, 27560 грн. за проведення експертного дослідження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором на будівництво будиночок з дерева від 28.07.2024 № 55 щодо виконання якісних будівельних робіт по виготовленню та встановленню будиночку з дерева, за які (будівельні роботи та проект) позивач перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 297570 грн. на підставі платіжних доручень від 13.05.2024 № 0.0..1 на суму 5800 грн., від 29.07.2024 № 1 на суму 291770 грн. Внаслідок допущених відповідачем порушень зобов`язань за договором, які унеможливлюють використання об`єкта за цільовим призначенням, що підтверджено експертним висновком від 27.12.2024 № 040972.066/24, позивач поніс прямі збитки, в розмірі перерахованої суми грошових коштів за виконання вказаних робіт.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою ст. 29 ГПК України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Аналіз ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Згідно зі ст. 532 Господарського процесуального кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 Господарського кодексу України господарське зобов`язання підлягає виконанню за місцем, визначеним законом, господарським договором або місцем, яке визначено змістом зобов`язання.

Позивач в позовній заяві не зазначає що позов у даному спорі виник з договору, в якому визначено місце його виконання обома сторонами договору в Київський області, зокрема, зобов`язання позивача щодо здійснення розрахунку за виконання робіт здійснюється тільки в Київський області і такі зобов`язання неможливо зробити в іншому місті поза межами Київської області. Також в позові не зазначено що виконання обома сторонами своїх зобов`язань за договором через їх особливість можна тільки в певному місці Київський області.

Позаяк позивач не довів що положеннями договору визначено місце виконання його умов сторонами виключно в Київський області та через особливість зобов`язань за договором їх можна виконати тільки в певному місці Київський області то відсутні підстави для застосування до вказаного спору правил, встановлених ч. 5 ст. 29 ГПК України, а тому у даному випадку для визначення його підсудності підлягає застосуванню загальний принцип територіальної підсудності справи за місцезнаходженням відповідача.

В позовній заяві зазначено місцезнаходження відповідача АДРЕСА_1 , що відповідає відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань від 21.05.2025 № 1399919, сформованої на запит суду.

Враховуючи викладене та те, що місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1 , то подана позовна заява у відповідності до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України підлягає розгляду за місцезнаходженням відповідача, який знаходиться в місті Запоріжжя.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, позовні матеріали підлягають передачі згідно виключної підсудності до Господарського суду Запорізької області.

Керуючись ч. 1 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст.ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Вакули Ольги Миколаївни до Фізичної особи-підприємця Яценко Костянтина Геннадійовича про стягнення 325130 грн. та додані до неї документи надіслати за встановленою підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк