РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.05.2025Справа № 910/3156/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Київського обласного центру зайнятості

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зе Кернел Україна»

про стягнення 249 999,99 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київський обласний центр зайнятості (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зе Кернел Україна» про стягнення 249999,99 грн мікрогранту.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем умов договору приєднання про надання мікрогранту.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3156/25. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач 04.04.2025 в системі «Електронний суд» сформував відзив, в якому проти позову заперечував, посилаючись на належне виконання умов Порядку №738 та договору про надання мікрогранту.

Позивач 21.04.2025 подав до суду відповідь на відзив, клопотання про продовження строку для його подання та клопотання про долучення доказів.

Відповідно до ч.1 ст.113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Приписами ч.1 ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч.2 ст.119 Господарського процесуального кодексу України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Слід зазначити, що вирішення питання щодо продовження строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони чи зі своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

З огляду на доводи позивача, викладені у клопотанні про продовження процесуального строку для подання відповіді на відзив, беручи до уваги те, що одночасно з клопотанням подано письмову відповідь на відзив, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку для її подання.

01.05.2025 через підсистему «Електронний суд» позивач подав клопотання про долучення доказів.

Згідно зі ст. 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Розглянувши означене клопотання позивача, суд дійшов висновку про те, що заявником обґрунтовано неможливість подання відповідних доказів з поданням позовної заяви з причин, що не залежали від нього.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Зе Кернел Україна» (надалі -відповідач) звернулося через Єдиний державний вебпортал електронних послуг «Дія» із заявою №517AIU на отримання гранту з метою придбання обладнання для ведення господарської діяльності.

За наданою відповідачем у заяві інформацією, сума запиту гранту становить 250 000,00 грн.

Відповідно до інформації, зазначеної відповідачем у заяві на отримання гранту №517AIU, фактичним місцем провадження діяльності відповідача є адреса: Київська область, Броварський район, місто Бровари, вулиця Янченка Дмитра, будинок 2 приміщення 10.

Наказом Державного центру зайнятості №224 від 22.12.2023 «Про надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу» ухвалено рішення про надання мікрогрантів 2 249 отримувачам на загальну суму 535 622 316,00 грн.

Додатком №1 до наказу Державного центру зайнятості №224 від 22.12.2023 визначено список заявників, які отримали позитивне рішення комісії ДЦЗ та набрали найбільшу сукупну кількість балів у межах наявної граничної суми мікрогрантів, визначеної Мінекономіки, у період з 23.10.2023 по 19.11.2023.

В списку заявників, що отримали мікрогрант є заява Відповідача № 517A1U за порядковим номером 379 з підсумковим скоринговим балом 199 та із сумою проекту 250000,00 грн.

Наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 № 1969 затверджено форму договору про надання мікрогранту, який є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання отримувача до всіх його умов в цілому шляхом надання АТ «Ощадбанк» Заяви про приєднання до умов цього договору в порядку, передбаченому цим договором, який укладається між Державним центром зайнятості та суб`єктом господарювання, щодо якого прийнято рішення про надання мікрогранту.

З метою укладення договору про надання мікрогранту Відповідачем 12.01.2024 до Уповноваженого банку подано заяву про приєднання до Договору про надання мікрогранту, згідно з якою відповідач приєднався до умов Договору про надання мікрогранту, що оприлюднений на офіційному сайті Державного центру зайнятості (www.dcz.gov.ua).

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу III Договору про надання мікрогранту розмір мікрогранту, який надається отримувачу відповідно до цього договору обумовлений бізнес-планом, визначається відповідно до прийнятого ДЦЗ рішення про надання мікрогранту та зазначається у заяві про приєднання. Мікрогрант надається у безготівковому вигляді у національній валюті України шляхом зарахування коштів на рахунок отримувача через Уповноважений банк у строки та порядку, визначені договором про взаємодію та порядком. Уповноважений банк забезпечує оплату витрат отримувача на цілі, визначені у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V договору та передбачені бізнес-планом.

Уповноваженим банком згідно з визначеннями, наведеними у розділі І Договору про надання мікрогранту, є АТ «ОЩАДБАНК», який діє на підставі договору про взаємодію, укладеного між Міністерством економіки України, Державним центром зайнятості та АТ «ОЩАДБАНК» (надалі - Договір про взаємодію), і забезпечує укладання цього договору, а також окрему взаємодію його сторін в процесі виконання договору.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу IV Договору про надання мікрогранту, використання коштів мікрогранту здійснюється за цільовим призначенням, яке обумовлене умовами його надання, визначається бізнес-планом та повинно відповідати цілям, визначеним у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору. Отримувач використовує кошти мікрогранту за цільовим призначенням протягом шести місяців з дати його отримання (зарахування на рахунок отримувача).

За умовами п. 4 розділу IV Договору про надання мікрогранту для використання коштів мікрогранту та оплати ними витрат отримувача, що відповідають цільовому призначенню мікрогранту, визначеному у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору та передбаченому бізнес-планом, отримувач подає до Уповноваженого банку рахунок-фактуру (рахунок, квитанція, накладна тощо) та договір, укладений між отримувачем і постачальником (продавцем) обладнання, сировини та матеріалів тощо. На підставі таких документів Уповноважений банк забезпечує проведення операції з оплати витрат, які відповідають цільовому призначенню мікрогранту та бізнес-плану.

У разі невикористання отримувачем коштів мікрогранту протягом шести місяців з дати його отримання або використання коштів мікрогранту не в повному обсязі протягом зазначеного періоду, невикористані кошти протягом трьох операційних днів після завершення цього строку повертаються Уповноваженим банком на рахунок Міністерства економіки України, відкритий в Казначействі для подальшого перерахування до Державного бюджету України (п. 6 розділу IV Договору про надання мікрогранту).

Пунктом 7 розділу IV Договору про надання мікрогранту визначено, що для підтвердження цільового використання мікрогранту Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міські районні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості, а також із залученням відповідних центральних та/або місцевих органів влади (у разі необхідності), здійснює моніторинг та контроль виконання умов договору відповідно до Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 1 розділу V Договору про надання мікрогранту, обов`язковою умовою є створення отримувачем протягом строку дії цього договору робочих місць залежно від розміру мікрогранту відповідно до умов Порядку, кількість яких визначається з урахуванням бізнес-плану та рішення Державного центру зайнятості про надання мікрогранту і зазначається у заяві про приєднання.

Пунктом 7 розділу VІІ Договору про надання мікрогранту визначено, що у разі неможливості встановлення факту цільового використання або встановлення факту нецільового використання мікрогранту за результатами здійснення Державним центром зайнятості моніторингу та контролю за додержанням умов цього договору, витрачені кошти мікрогранту протягом одного місяця повертаються отримувачем до Уповноваженого банку.

З матеріалів справи слідує, на виконання умов Договору про надання мікрогранту, уповноваженим банком - АТ «Ощадбанк» 02.02.2024 на банківський рахунок Відповідача зараховано кошти мікрогранту в розмірі 250000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку (ч. 3 ст. 254 ЦК України).

З вищенаведеного слідує, що у період з 03.02.2024 по 03.08.2024 (шестимісячний строк з моменту зарахування коштів мікрогранту на його рахунок в Уповноваженому банку) Відповідач зобов`язувався створити 2 (два) робочих місця та працевлаштувати на них працівників відповідно до умов Договору та Порядку.

19.08.2024 Позивачем, за участю директора відповідача, проведено перевірку дотримання умов договору мікрогранту та складено Акт №75 від 19.08.2024. За результатами проведення перевірки встановлено наступне: «Станом на дату складання акту, відповідно до обміну інформацією з ПФУ про сплату ЄСВ відсутні дані про прийняття працівників ТОВ «Зе Кернел Україна» та відповідно про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівників.»

В поясненнях щодо виявленого порушення керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Зе Кернел Україна» зазначив, що невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту пов`язане з неможливістю здійснити підбір працівників з необхідною кваліфікацією та досвідом.

На запит Броварської філії Київського ОЦЗ Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 21.11.2024 №2600-0704-8/222888 повідомлено про неможливість надання інформації щодо працевлаштованих працівників страхувальником ТОВ «Зе Кернел Україна» () на нові робочі місця за період з 02.02.2024 по 02.08.2024, оскільки згідно Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за І-ІІІ квартали 2024 року такі дані відсутні.

Згідно даних Довідника Єдиного державного реєстру страхувальників підприємств організацій, установ Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості (ЄІАС) підприємством Відповідача у період з 03.02.2024 по 03.08.2024 не працевлаштовано двох працівників на виконання обов`язкової умови Договору.

Відповідно до виписки по рахунку Відповідача, наданої AT «Ощадбанк», Відповідачем на користь ТОВ «ТРОДОС-ЛАНХАО» 18.03.2024 здійснено оплату за офісне обладнання згідно рахунку-фактури №040324 від 04.03.2024 в сумі 249 999,99 грн.

Тобто кошти мікрогранту використані Відповідачем за цільовим призначенням згідно бізнес-плану в розмірі 249 999,99 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що невикористана сума мікрогранту в розмірі 0,01 грн Товариством з обмеженою відповідальністю «Зе Кернел Україна» повернута на рахунок AT «Ощадбанк» 05.08.2024.

Київським обласним центром зайнятості на засіданні комісії з питань повернення коштів мікрогрантів, отриманих на створення або розвиток власного бізнесу 17.01.2025 ухвалено рішення, зокрема, про повернення ТОВ «Зе Кернел» коштів мікрогранту в сумі 249999,99 грн.

Вказане рішення затверджене наказом директора Київського обласного центру зайнятості №17/01-28.01 від 22.01.2025.

Позивач, 27.01.2025 надіслав Відповідачу копію наказу від 22.01.2025 №17/01-28.01 «Про повернення мікрогранту» та лист-претензію від 24.01.2025 №248/07.02/01-36 із вимогою про повернення коштів мікрогранту.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач вказує, що оскільки відповідачем не було виконано у повному обсязі умови Порядку та Договору про надання мікрогранту, залишок наданих йому коштів мікрогранту у розмірі 249999,99 грн підлягають поверненню на рахунок АТ «ОЩАДБАНК».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 12 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності.

Підстави та порядок застосування засобів державної підтримки суб`єктів господарювання визначаються законом (ч. 3 ст. 16 ГК України).

Статтею 48 ГК України визначено, що з метою створення сприятливих організаційних та економічних умов для розвитку підприємництва органи влади на умовах і в порядку, передбачених законом, зокрема, сприяють підприємцям в організації матеріально-технічного забезпечення та інформаційного обслуговування їх діяльності, підготовці кадрів; подають підприємцям інші види допомоги. Держава сприяє розвитку малого підприємництва, створює необхідні умови для цього.

Правовідносини між сторонами врегульовані Законом України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» та Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» визначено, що державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України. Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів.

Основними видами фінансової державної підтримки є: 1) часткова компенсація відсоткових ставок за кредитами, що надаються на реалізацію проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва; 2) часткова компенсація лізингових, факторингових платежів та платежів за користування гарантіями; 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 5) надання позик на придбання і впровадження нових технологій; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 7) фінансова підтримка впровадження енергозберігаючих та екологічно чистих технологій; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки.

Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.

Пунктом 1 Порядку визначено, що метою надання безповоротної державної допомоги у формі мікрогрантів є сприяння зайнятості населення, створення або розвиток власного бізнесу. Джерелами фінансування надання мікрогрантів отримувачам є кошти: Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд); державного бюджету, у тому числі кошти, що надходять на рахунок Мінекономіки «Фонд підтримки малого та середнього бізнесу», відкритий у Національному банку, на який зараховуються добровільні внески (благодійні пожертви) від фізичних та юридичних осіб приватного права та/або публічного права в національній та іноземній валюті.

Надання передбачених цим Порядком мікрогрантів може здійснюватися разом з державною підтримкою, яка може надаватися відповідно до законодавства місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями на підставі регіональних та місцевих програм розвитку малого і середнього підприємництва за рахунок коштів місцевих бюджетів. З метою спільного надання державної підтримки, передбаченої цим Порядком і регіональними та місцевими програмами розвитку малого і середнього підприємництва, Державний центр зайнятості укладає договори про співробітництво з відповідними місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями, в яких визначаються основні умови виконання зазначених регіональних та місцевих програм.

Головним розпорядником бюджетних коштів є Мінекономіки. Розпорядником коштів Фонду є Державний центр зайнятості.

Розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50000 гривень та не перевищує: 75000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача зареєструватися фізичною особою - підприємцем; 150000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити одне робоче місце після отримання мікрогранту та прийняття на нього працівника на умовах, визначених цим Порядком; 250000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком (п. 4 Порядку).

Надання мікрогрантів за рахунок джерел, передбачених абзацом сьомим пункту 1 цього Порядку, здійснюється Мінекономіки через АТ «Ощадбанк» (уповноважений банк) на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів (далі - подання), відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (далі - договір про взаємодію 1) (п. 6 Порядку).

Пунктом 17 Порядку передбачено, що рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості протягом 15 робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку, яка включає результати перевірки ділової репутації отримувача та відомостей, зазначених у заяві, а також оцінку співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості, та документальне підтвердження отримувачем відсутності даних щодо наявності судових справ, відкритих виконавчих проваджень, арешту/конфіскації майна (активів) у разі отримання таких даних з автоматизованих систем та відсутності податкового боргу станом на 1 число місяця, в якому подається заява. Порядок обміну та передачі документів між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості визначається договором про взаємодію.

Відповідно до п. 20 Порядку для отримання мікрогранту отримувач укладає договір мікрогранту у відділенні уповноваженого банку шляхом підписання заяви про приєднання. Обов`язковою умовою договору мікрогранту, крім надання мікрогранту отримувачам, визначеним абзацом другим пункту 4 цього Порядку, є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту. У разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема нестворення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб згідно з умовами цього Порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.

За положеннями п. 21 Порядку Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості здійснює моніторинг та контроль за виконанням умов договору мікрогранту, зокрема шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом третім пункту 20 цього Порядку.

Для здійснення моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту отримувачем центр зайнятості може залучати відповідні центральні та/або місцеві органи влади.

У разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту, який здійснюється центром зайнятості, кошти в сумі, що дорівнює сумі коштів мікрогранту, використаної не за цільовим призначенням, протягом одного місяця повертаються отримувачем на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.

У разі встановлення під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту факту відсутності меблів, обладнання, транспортних засобів, придбаних отримувачем за кошти мікрогранту, які не підлягають відчуженню відповідно до абзацу другого пункту 5 цього Порядку, отримувач повертає вартість таких меблів, обладнання, транспортних засобів.

Рішення про повернення мікрогранту приймаються регіональними центрами зайнятості.

Неповернуті отримувачем кошти стягуються з нього відповідно до вимог законодавства.

У разі несвоєчасного та/або неповного виконання пункту 20 цього Порядку і цього пункту сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку.

Суд установив, що відповідач задля отримання мікрогранту на ведення власної справи звернувся через портал «Дія» до центру зайнятості із заявою на отримання мікрогранту у розмірі 250 000,00 грн, у якій вказав про те, що ним буде працевлаштовано двох працівників.

Доказів, що підтверджують працевлаштування Товариством з обмеженою відповідальністю «Зе Кернел Україна» двох працівників матеріали справи не містять та суду не надано.

У письмовому відзиві Відповідач заперечуючи проти позову зазначив, що станом на 19.08.2024 року по поданій звітності з ЄСВ не було відображено працевлаштування 2 працівників, про що було подано квартальний звіт у жовтні 2024 року. Згідно звіту з ЄСВ за 1 квартал 2024 року у відповідача був один працівник. Згідно звіту з ЄСВ за 3 квартал 2024 року у відповідача було працевлаштовано 3 працівника. 19.08.2024 року було створено 2 робочі місця, на яких було працевлаштовано 1 нового працівника. Також здійснювався інтенсивний пошук спеціаліста на друге робоче місце, якого було знайдено та працевлаштовано у визначені строки. В зв`язку з тим, що перша заробітна плата виплачується працівнику через 14 днів з дати працевлаштування, ПФУ не містила інформації про виплату ЄСВ, тому що тоді її ще не було сплачено.

Досліджуючи матеріали справи судом встановлено, що згідно інформації, яка міститься в Додатку 1 Податкового розрахунку за І-ІІ квартали 2024 року в трудових відносинах з відповідачем у період з 03.02.2024 по 03.08.2024 перебувала лише одна застрахована особа ОСОБА_1 .

На запит Київського обласного центру зайнятості від 08.04.2025 № 37274/6 щодо підтвердження інформації по поданому ТОВ «Зе Кернел Україна» повідомленні про прийняття працівника на роботу, Головне управління ДПС у м. Києві повідомило, що за період з 03.02.2024 по 03.08.2024 відсутня інформація про новостворені ТОВ «Зе Кернел» () робочі місця.

Водночас, повідомлення про прийняття на роботу Килихевич Тетяни Юріївни (РНОКПП НОМЕР_1 ) подане ТОВ «Зе Кернел» до територіального органу ДПС 12.10.2022 із зазначенням у ньому дати початку трудових відносин з вказаним працівником 13.10.2022.

Відповідно до даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості Килихевич Т.Ю. працевлаштована Товариством з обмеженою відповідальністю «Зе Кернел Україна» в жовтні 2022 року, тобто, її працевлаштування не може розцінюватися судом та враховуватися виконання Відповідачем, як отримувачем мікрогранту обов`язкової умови Договору про надання мікрогранту.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Під виконанням обов`язкової умови щодо створення робочих місць у Порядку № 738 слід розуміти створення робочих місць понад штатну чисельність працівників на дату подання заяви на отримання мікрогранту або створення робочих місць у зв`язку з утворенням нового суб`єкта господарювання.

Натомість, матеріали справи містять лише фактичне отримання відповідачем суми мікрогранту та його використання шляхом сплати на рахунок контрагентів оплати за придбані товари.

Відповідач, в порушення умов договору, не надав доказів, що підтверджують виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Зе Кернел Україна» п. 4 розділу IV Договору про надання мікрогранту.

Отже, доводи, наведені відповідачем у письмовому відзиві не знайшли свого підтвердження та не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідач, в свою чергу, викладених у позові обставин не спростував, як і не надав доказів повернення ним отриманих коштів мікрогранту відповідно до рішення Київського обласного центру зайнятості, затвердженого наказом №224 від 22.12.2023.

За наведених обставин суд дійшов висновку про порушення відповідачем своїх зобов`язань на виконання вимог Порядку та Договору про надання мікрогранту, що має наслідком повернення відповідачем отриманої суми мікрогранту на підставі п. 7 розділу VII Договору на отримання мікрогранту та п. 21 Порядку.

Відтак, дослідивши подані в матеріали справи докази у їх сукупності та взаємному зв`язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 249999,99 грн (з розрахунку 250000,00 грн - 0,01 грн повернутих коштів) мікрогранту підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. При цьому суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зе Кернел Україна» (01001, вул. Грушевського Михайла, буд. 10, оф.212, м. Київ, ) 249999,99 грн (двісті сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 99 копійок) мікрогранту на рахунок Акціонерного товариства «Ощадбанк» (отримувач: AT «Ощадбанк», код отримувача 00032129, надавач платіжних послуг отримувача: AT «Ощадбанк», рахунок отримувача: НОМЕР_2 ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зе Кернел Україна» (01001, вул. Грушевського Михайла, буд. 10, оф.212, м. Київ, ) на користь Київського обласного центру зайнятості (02100, м. Київ, пров. Будівельників, буд.5А, ) 3750,00 грн (три тисячі сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) - судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 13.05.2025.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА