ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2025м. ДніпроСправа № 905/111/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., розглянув спір

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ", м. Тернівка, Павлоградський р-н, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 198 885 грн 00 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" штраф у сумі 198 885 грн 00 коп.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовної вимоги посилається на неправильне зазначення Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" маси вантажу у вагоні № 60039419 у залізничній накладній № 49547136, внаслідок чого позивачем нараховано штраф у сумі 198 885 грн 00 коп.

Розгляд справи позивач просить суд здійснити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.02.2025 у справі № 905/111/25 позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" про стягнення штрафу в сумі 198 885 грн 00 коп. з доданими до неї матеріалами передано до Господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025 справу № 905/111/25 передано на розгляд судді Рудь І.А.

Ухвалою суду від 10.03.2025 позовну заяву залишено без руху.

12.03.2025 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 17.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

24.03.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування наявності підстав для розгляду справи №905/111/25 в порядку загального позовного провадження відповідач зазначає, що заявлена до стягнення сума штрафу має суттєве значення для фінансового стану підприємства, оскільки с. Вовчанка та прилеглі населені пункти віднесені до території активних бойових дій. Також зазначив, що 10.07.2024 на станції Чаплине Придніпровська залізниця позивач зважив вантаж відповідача у 16 вагонах та склав комерційні акти із зазначенням про "надлишок" вантажу (вугілля) та про наявність ознак розкрадання.

Надлишок вантажу із 16 вагонів (у тому числі, вагону №60039419) позивач перевантажив в інший вагон (вагон №61514410, накладна №45942935) та відправив одержувачу. На станції призначення Бурштин Львівська залізниця 26.07.2024 інші представники позивача переважили вантаж вагону №61514410 та встановили недостачу у розмірі - 6200кг вугілля.

Відповідач повідомив про звернення позивача із окремими позовними заявами про стягнення штрафів за неправильно зазначену масу вантажу в розмірі 198885грн щодо кожного з вагонів. Заявлена сума штрафу з переважування позивачем 10.07.2024 вантажу відповідача у вагон №61514410 дорівнює 2 585 505,00грн.

Відповідач наполягав на тому, що ця справа потребує детального розгляду спору по суті та з`ясування усіх обставин, має великий обсяг доказів (тільки комерційних актів більше 20), що мають значення для її вирішення, для запобігання необґрунтованого стягнення з відповідача коштів у сумі 2 585 505,00грн.

Крім того, 11.04.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку на подачу відзиву та відзив на позов.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку для подачі відзиву у справі відповідач вказав, що внаслідок дії обставин непереборної сили, через постійні системні обстріли з 10.09.2024, виробнича діяльність відповідача за адресою: с. Вовчанка, вул. Нагорна, б. 1 та Курахівської міської територіальної громади зупинена, також з 10.09.2024 втрачений контроль щодо товариства на даній території.

Відповідач також вказав, що більшість робітників евакуювалася, звільнилася, перевелася на постійну роботу на інші підприємства, частина документів вивезена в більш безпечні місця, відбулася перереєстрація місця знаходження відповідача, представник відповідача знаходиться на території Донецької області, наразі відбувається постійні перебої зі світлом та послугами Інтернету, для надання відзиву потрібно отримати та надати великий об`єм документів, які знаходяться на іншій території, ніж представник відповідача. За таких умов відповідач не мав змоги надати обґрунтований відзив по справі №905/111/25 у встановлений термін.

Ухвалою суду від 21.04.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" про розгляд справи №905/111/25 в порядку загального позовного провадження.

Задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" про поновлення процесуального строку для подання відзиву.

Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" процесуальний строк для подання відзиву на позов.

Прийнято відзив відповідача на позовну заяву.

Відповідач у відзиві на позов проти задоволення заявлених вимог заперечував, посилаючись на те, що невірна маса вказана робітниками позивача щодо вагону, який вони формували, недостача/невідповідність розміру вантажу виявлена у спірних вагонах на станції призначення, порушене маркування вантажу у вагоні 60039419 - все це свідчить про відсутність факту неправильного зазначення маси вантажу відповідачем саме у вагоні 60039419 і ставить питання саме щодо переважування вантажу яке здійснювалось робітниками Позивача 10.07.2024 року на ст. Чаплине. Крім того, комерційний акт № 454201/13/31 від 10.07.2024 року по вагону 60039419, відомості в якій вносилися про масу вантажу самими робітниками позивача не доводить вини ТОВ ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ, оскільки його зміст суперечить фактичним обставинам та іншим перевізним документам, та не доводить що відповідач неправильно зазначив масу вантажу саме при відправленні вагону №568382, а не по іншому.

14.04.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній вказує на те, що саме на вантажовідправника покладається обов`язок заповнення залізничної накладної на перевезення вантажу. При цьому, Залізниця не зобов`язана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.

Так, у накладній 49547136 відправником - відповідачем зазначена 70000 кг, при перевірці маси у вагоні №60039419 встановлено що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній не відповідає масі вантажу встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу а саме 71650 кг, що більше на 1650 кг.

Позивач звертає увагу на те, що підставою для покладення матеріальної відповідальності на відповідача - ТОВ «ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ» є комерційний акт станції Чаплине від 10.07.2024 №454201/13, складений у відповідності до Правил складання актів, Правил видачу вантажу та Статуту залізниць України. Пунктом 8 Правил складання актів, передбачено, що комерційний акт може бути складений як на станції призначення, так і на станції відправлення або попутній станції.

Станцією Чаплине Придніпровської залізниці вагон №60039419 відчеплений для відвантаження надлишку. Так, після усунення, вагон №60039419 було відправлено до станції призначення Бурштин Львівської залізниці за накладною №45800570. По прибуттю вагону №60039419 на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці, котрий прибув з комерційним актом попутної станції Чаплине Придніпровської залізниці №454201/13 від 10.07.2024 року, вантаж було видано згідно комерційного акту, актів загальної форми ст. Чаплине №110 від 17.07.2024, ст. Бурштин №1619 від 29.07.2024 року, за участю представника одержувача, про що зроблена відмітка в розділі «Є» комерційного акту №454201/13 від 10.07.2024 року, як то передбачено п.12 «Правил складання актів», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334.

Позивач просить суд врахувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/2339/17, в якій суд касаційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 27.03.2020 у справі № 917/500/19.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажоодержувачем, в розумінні ч.1 статті 77 ГПК України є належно складений комерційний акт.

Позивач звертає увагу суду на те, що відповідачем безпідставно ототожнюється спосіб визначення/перевірки маси вантажу (регламентований ст. 37 Статуту залізниць України) зі способом зважування на вагах, тоді як п.22 Правил видачі вантажів встановлює: по-перше, несуворе правило відповідності визначення маси вантажу на станції призначення, способу визначення маси вантажу на станції відправлення (в путі слідування) («...як правило...»), а, по-друге, мова йде саме про спосіб визначення маси вантажу, який кореспондується зі ст.37 Статуту залізниць України та в означеному випадку є вірним як при відправленні, так і на шляху прямування.

Відповідач вказує про недотримання порядку зважування, тобто процедури в межах одного способу визначення маси вантажу, проте, позивач з даним твердженням не погоджується, оскільки згідно з п.10 Правил приймання вантажів до перевезення вбачається, що порядок зважування (із зупинкою і розчіпленням вагонів або із зупинкою без розщеплення для даного типу вантажу) залежить від типу використаних вагонних ваг, при цьому, вимог щодо використання однотипних ваг та ідентичного порядку зважування при визначенні/перевірки маси вантажу на станції відправки та станції призначення (на шляху прямування) нормативні документи не містять.

Позивач звертає увагу суду на те, що зі змісту розділу "Д" спірного комерційного акту вбачається, що переваження проводилось у присутності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до їх робочої/посадової інструкції, а отже вказані особи мають право підписувати комерційні акти як працівник станції який особисто здійснював перевірку в силу положень пункту 10 Правил складання актів.

Таким чином, на дуку позивача, комерційний акт є належним та допустимим доказом у даній справі.

При цьому позивач зазначити, що посилання відповідача на начебто порушення позивачем вимог пункту 6 Правил складання актів, про не складення акту в контексті цього пункту, є безпідставними, оскільки, як визначено в пункті 6 Правил складання актів оформлення одним комерційним актом здійснюється саме при видачі однорідного вантажу. Комерційний акт №454201/13 від 10.07.2024 року складений попутньою станцією, що не заборонено п.8 Правил складання актів.

Посилання відповідача про зазначення у розділі «Д» комерційного акту на місце виїмки, на думку позивача, жодним чином не може впливати на виявлену невідповідність маси вантажу, так як встановлено різницю більше на 1700 кг від зазначеної відповідачем у накладній.

Також, не може впливати на виявлену невідповідність маси вантажу у вагоні №60039419 дані викладені у акті загальної форми №1619 від 29.07.2024 року по прибуттю вагону на станцію Бурштин, так як обставини вже виявлені після усунення комерційної несправності по станції Чаплине, й жодним чином не впливає на виявлену невідповідність маси вантажу у вагоні №60039419 по станції Чаплине де встановлено різницю більше на 1650 кг від зазначеної відповідачем у накладній.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що не може впливати на виявлену невідповідність маси вантажу у вагоні №60039419, обставини зазначені відповідачем щодо відомостей про вагон №61514410, в який було відвантажено надлишки вантажу з вагонів по станції Чаплине, в т.ч. з вагону №60039419.

Оскільки, видача вантажу по прибуттю вагону №60039419 на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці, котрий прибув з комерційним актом попутної станції Чаплине Придніпровської залізниці №454201/13 від 10.07.2024 року, вантаж було видано згідно комерційного акту, актів загальної форми ст. Чаплине №110 від 17.07.2024, ст. Бурштин №1619від 29.07.2024 року, за участю представника одержувача, про що зроблена відмітка в розділі «Є» комерційного акту №454201/13 від 10.07.2024 року, як то передбачено п.12 «Правил складання актів"», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334.

28.04.2025 відповідачем до суду подані заперечення на відповідь на відзив, в яких останній повторно наводить правову позицію, викладену у відзиві на позов.

02.05.2025 позивачем подані додаткові пояснення по справі.

14.05.2025 відповідачем подані додаткові пояснення по справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до електронного повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №48-33959754/2020-0001 від 30.06.2020 року АТ Укрзалізниця засвідчило прийняття від ТОВ ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі Договорі).

Згідно п. 1.1. Договору, його предметом є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та- / або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п.1.4. Договору надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання / забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

У відповідності з п. 1.6. Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється Перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі КЕП).

Договір укладається шляхом надання Перевізником пропозиції укласти Договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти Договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами Договору. (п. 1.7. Договору).

Пунктом 7.3. Договору сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами Перевізника до Замовників, що випливають з правовідносин Сторін за Договором, становить один рік.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2024 року від ТОВ ДТЕК КУРАХГВСЬКА ЦЗФ по накладній №49547136 зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Бурштин Львівської залізниці Позивачем було прийнято до перевезення вагони з вантажем "Вугілля кам`яне", в тому числі, вагон №60039419.

10.07.2024 року при проходженні вагону по ст. Чаплине. Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми №28 від 10.07.2024 року було проведено контрольне зважування вагону №60039419 на справних 150-ти тонних вагонних вагах ст. Чаплине заводський номер №1465, держ. повірка 02.07.2024 року, прийнятих до обліку регіональною філією Придніпровська залізниця АТ Укрзалізниця під №1.

В результаті зважування встановлено, що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній №49547136 у графі маса вантажу в кг, визначена відправником не відповідає масі вантажу встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу, а саме: номер накладної № 49547136, номер вагону №60039419, маса нетто по накладній - 70000 кг, маса нетто при перевірці - 71650 кг, отже різниця складає + 1650 кг.

За наслідками контрольного зважування станцією Чаплине Придніпровської залізниці повідомлено на станцію відправлення Курахівка Донецької залізниці, що підтверджується телеграммою№174 від 10.07.2024 року.

В зв`язку з вищезазначеним у відповідності з ст. 129 Статуту залізниць України та п. 4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту від 28.05.2002 року №334, було складено комерційний акт №454201/13 від 10.07.2024 року.

Станцією Чаплине Придніпровської залізниці вагон №60039419 відчеплений для відвантаження надлишку. Так, після усунення, вагон №60039419 було відправлено до станції призначення Бурштин Львівської залізниці за накладною №45800570. Надлишок вантажу було відвантажено засобами залізниці у вагон №61514410, та відправлено на станцію призначення за досильною накладною №45942935.

По прибуттю вагону №60039419 на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці, котрий прибув з комерційним актом попутної станції Чаплине Придніпровської залізниці №454201/13 від 10.07.2024 року, вантаж було видано згідно комерційного акту та актів загальної форми ст. Чаплине №110 від 17.07.2024, ст. Бурштин №1619 від 29.07.2024 року, за участю представника одержувача, про що зроблена відмітка в розділі Є комерційного акту №454201/13 від 10.07.2024 року, як то передбачено п.12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334.

Комерційний акт попутної станції Чаплине Придніпровської залізниці №454201/13 від 10.07.2024 року було зареєстровано на станції призначення Бурштин Львівської залізниці під №454201/13/31 від 10.07.2024 року, відповідно до п. 62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003р. №147-Ц.

Посилаючись на положення статей 118 та 122 Статуту залізниць України, позивач нарахував та пред`явив до стягнення з відповідача штраф за невірно зазначену масу вантажу у розмірі п`ятикратної провізної плати за спірний вантаж у загальному розмірі 198 885,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу вантажовідправником.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Господарські зобов`язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 909 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Суд вважає, що між сторонами укладений публічний Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №33959754/2020-001 від 25.03.2020 шляхом направлення відповідачем заяви та акцептування її шляхом направлення повідомлення з боку позивача. Його зміст не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений, не розірваний та у судовому порядку недійсним не визнаний.

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

За змістом статті 6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Залізнична накладна №49547136 оформлена у встановленому законом порядку та підтверджує виконання договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Положеннями статті 24 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Позивач скористався своїм правом на таку перевірку та перевірив дані, що внесені вантажовідправником у залізничну накладну №49547136.

Зокрема, судом встановлено, що завантаження вагону № 60039419 та визначення маси вантажу за залізничною накладною №49547136 здійснено вантажовідправником, правильність відомостей щодо навантаження вагону підтвердив у розділі 55 відповідної накладної своїм підписом представник відправника - прийомоздавальник Кавко Олена шляхом накладення електронного цифрового підпису 08.07.2024 року.

Таким чином, вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладних.

Відповідно до частини 1 статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом а частини 2 статті 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу (ч.3 ст.129 Статуту).

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

З метою засвідчення обставин щодо невірного зазначення вантажовідправником маси вантажу за залізничною накладною №49547136 у вагоні № 60039419 на станції Чаплине Придніпровської залізниці складено комерційний акт №454201/13 від 10.07.2024 року.

Вказаним комерційним актом встановлено наступне:

РОЗДІЛ Ґ Опис пошкодження.

ВАГОН БУДО ПОДАНО НА КОНТРОЛЬНЕ ЗВАЖУВАННЯ. ПРИ ЗВАЖУВАННІ НА СПРАВНИХ 150-ТИ ТОННИХ ВАГОННИХ ВАГАХ СТАНЦІЇ ЧАПЛИНЕ ЗАВ. N 1465 (ДЕРЖ. ПОВІРКА 02.07.2024) ВИЯВИЛОСЬ: БРУТТО 93750 КГ, ТАРА 3 ДОКУМЕНТА 22100 КГ, НЕТТО 71650 КГ, ЩО БІЛЬШЕ ДОКУМЕНТА ТА ВАНТАЖОПІДЙОМНОСТІ НА 1650 КГ. ЗГІДНО ДОКУМЕНТА ЗНАЧИТЬСЯ: ВУГІЛЛЯ КА`МЯНЕ МАРКИ Г-ГАЗОВИЙ.

Розділ Д. Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку

ВАНТАЖ У ТВЕРДОМУ СТАНІ, МАРКОВАНИЙ 5 ПОЗДОВЖНІМИ СМУГАМИ І УЩІЛЬНЕНИЙ У ВИГЛЯДІ ТРАПЕЦИВИДНО ШАПКИ ЗА ДОПОМОГОЮ КАТКА УЩІЛЬНЮВАЧА, ВАГА ВИЗНАЧЕНА ВІДПРАВНИКОМ НА ВАГОННИХ ВАГАХ (150Т) ЗАВОДСЬКИЙ №04071036. БРУТТО НЕ ВКАЗАНО, ТАРА 22000 КГ, НЕТТО 70000 КГ. ФАКТИЧНО ВИЯВЛЕНО: НАВАНТАЖЕННЯ У ВАГОНІ НА РІВНІ БОРТІВ, МАРКОВАНО ПОВЗДОВЖНІМИ БОРОЗНАМИ, ВИІМКА ПРАВОРУЧ НАД 1 та 7 ЛЮКАМИ ДОВЖИНОЮ ПО 1.0-1.5 М, НА ШИРИНУ ВАГОНА, ГЛИБИНОЮ 04.-06М. НАД 1 2 3 4 5 6 7 ЛЮКАМИ ДОВЖИНОЮ ПО 8.5 М, ШИРОИНОЮ ПО 0.8-1.0 М, ГЛИБИНОЮ ПО 0.4-0.5 М. ЛЮКА ЗАЧИНЕНІ ТЕЧІ ВАНТАЖУ НЕМАЄ. ПРИ ПОВТОРНОМУ ЗВАЖУВАННІ ВАГА ВАГОНУ ПІДТВЕРДИЛАСЯ. ЗАВ. ВАНТАЖНИМ ДВОРОМ ПО ШТАТНОМУ РОЗКЛАДУ ВІДСУТНІЙ, ЗВАЖУВАННЯ ЗДІЙСНЮВАЛА ПР ПВ СПІРІДОНОВА М.О, В ПРИСУТНОСТІЛОЗ УСІК А.О. ПР П-В ЦЕБЕНКО Ю.Ю.

Комерційний акт підписали: ДСЗ (заступник начальника станції) Усік А.О., приймальники поїзда ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .. На підтвердження наявності у осіб, які підписали комерційний акт від залізниці, повноважень на вчинення таких дій позивач надав відповідні докази.

Статтею 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Таким чином, існує декілька нормативно-вичерпних способів визначення маси вантажів, а саме, шляхом зважування на вагах; підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом; розрахунковим методом; за обміром; умовно.

Порядок та способи визначення маси вантажу наведено у Правилах приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21 листопада 2000 року №644, що за своїм змістом кореспондується зі статтею 37 Статуту залізниць України.

Згідно з п.п. 5, 7 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

ТОВ ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ визначило вагу вантажу у накладній №49547136 на вагонних вагах (150 т) заводський №04071036.

Контрольне комісійне зважування позивачем здійснено на 150т вагонних вагах станції Чаплине Придніпровської залізниці, заводський №1465.

Наведені вище обставини свідчать, що вантажовідправник визначив масу вантажу у вагоні таким же самим способом (шляхом зважування на вагах), як і залізниця. Означений спосіб не передбачає вивантаження вугілля з вагону під час зважування.

Державна повірка вказаних ваг була здійснена 02.07.2024, відповідно, на дату проведення контрольного зважування ваги, якими воно здійснювалось, були справними та належним чином повіреними.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 №334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Таким чином, у наведеному пункті імперативно визначено суб`єктний склад працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак зазначена норма не виключає можливості залучення до складання комерційного акту й інших працівників залізниці поряд з особами, підписи яких є обов`язковим реквізитами комерційного акту.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.64 та ч. 3 ст.65 Господарського кодексу України підприємство як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акту.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018 у справі №916/2450/15, а також в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.08.2019 у справі №905/2360/18, від 21.05.2018 у справі №916/2001/17, від 23.06.2018 у справі №916/1993/17.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за №644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Провізна плата за перевезення вантажу відповідно до розділу 31 за залізничною накладною №49547136 у вагоні №60039419 складає 39 777,00 грн.

Згідно з приписами статей 118, 122 Статуту залізниць України, заявлений штраф у п`ятикратному розмірі від провізної плати становить 198 885, 00 грн.

Перевіривши розрахунок заявленого до стягнення штрафу, суд встановив, що розрахунок проведено є арифметично вірним.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення штрафу в розмірі 198 885, 00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заперечень Відповідача, останні не спростовують фактичні обставин, які доведені поданими у справу доказами, зокрема, щодо встановлення залізницею невідповідності маси вантажу, порівняно із зазначеною Відповідачем в перевізному документів, а отже, такі заперечення не впливають на результати вирішення даного спору.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" (51500, Дніпропетровська обл., Павлоградський район, м. тернівка, вул. Героїв України, 33, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) 198 885,00 грн. штрафу, 2 422,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.05.2025.

Суддя І.А. Рудь