ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Справа № 918/1182/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В.

суддя Бучинська Г.Б.

суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Загородько Б.Ю.

за участю представників сторін:

позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" - не з`явилися

відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" - пред-к Деркач В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 24.02.2025 р.

постановлене у м. Рівне, повний текст складено 24.02.2025 р.

у справі № 918/1182/24 (суддя Політика Н.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь"

до відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення 474195,65 грн. заборгованості з урахуванням відсотків річних та інфляційних втрат

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до додаткового рішення Господарського суду Рівненської області від 24.02.2025 р. у справі № 918/1182/24 підлягає стягненню з відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" 2500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції.

Вважає, що оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушеннями норм процесуального права.

Зазначає, що в обгрунтування понесення судових витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Дніпрокомпресордеталь» надав суду, зокрема, угоду на надання юридичних послуг № 18/2022 від 25.08.2022 р., яка укладена ТОВ «Дніпрокомпресордеталь» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юристи Безпроблем».

Звертає увагу, що позовна заява від імені ТОВ «Дніпрокомпресордеталь» підписана адвокатом Дроздом Романом Юрійовичем, який на підтвердження своїх повноважень надав суду ордер на надання правничої допомоги № 117005 від 17.01.2023 р., в якому зазначено, що він виданий адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально. При цьому ні ТОВ «Дніпрокомпресордеталь», ні адвокатом не надано ні договору про надання професійної правничої допомоги, який був би укладений позивачем та адвокатом Дроздом Романом Юрійовичем, ні детального опису наданих адвокатом робіт (послуг), ні акту передачі-приймання таких робіт (послуг) із зазначенням їх виду, кількості та вартості.

Вважає, що заявлені позивачем витрати не є судовими витратами в розумінні статті 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема витратами на професійну правничу допомогу, а відтак не підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пояснює, що судом першої інстанції не надано жодної правової оцінки вищенаведеним доводам та твердженням відповідача, що суперечить нормам частини 3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 24.02.2025 р. у справі № 918/1182/24.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" відзиву на апеляційну скаргу не подав та не забезпечив явку представників у судове засідання 06.05.2025 р., тоді як був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку /а.с. 150 у т.1/.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників позивача.

Представник відповідача/скаржника в судовому засіданні 06.05.2025 р. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задоволити.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши в судовому засіданні представника відповідача/скаржника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного додаткового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегією суддів встановлено і матеріалами справи підтверджено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" 471360,00 грн. заборгованості, 33,99 грн. відсотків річних та 2801,66 грн. інфляційних втрат /а.с. 1 4 у т.1/. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 53-122-01-24-14556 від 21.03.2024 р. в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Одночасно у позовній заяві заявлено про відшкодування витрат позивача на правничу (правову) допомогу та долучено попередній розрахунок судових витрат, у якому зазначено, що позивач у зв`язку з розглядом даного спору планує понести 22968,00 грн. витрат на правничу допомогу та 7112,93 грн. витрат зі сплати судового збору /а.с. 20 у т.1/. До позовної заяви долучено угоду про надання юридичних послуг від 25.08.2022 р. № 18/2022, укладену позивачем як замовником і Товариством з обмеженою відповідальністю «Юристи Безпроблем» як виконавцем /а.с. 17 19 у т.1/.

Ухвалою від 06.01.2025 р. Господарський суд Рівненської області прийняв позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" до розгляду та відкрив провадження у справі № 918/1182/24.

17.01.2025 р. відповідач Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" подав відзив на позовну заяву, у якому, зокрема, просив зменшити розмір необґрунтовано завищених витрат на професійну правничу допомогу адвоката до розміру, який відповідає вимогам ч. 4 ст. 126 ГПК України /а.с. 37 39 у т.1/.

24.01.2025 р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" подав до Господарського суду Рівненської області відповідь на відзив у якому, зокрема, просив стягнути з відповідача на його користь 4079,85 грн. витрат на правничу допомогу адвоката /а.с. 50 53 у т.1/. До відповіді на відзив позивач долучив розрахунок часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт по справі № 918/1182/24 /а.с. 54 у т.1/, рахунки на оплату та платіжні інструкцію про оплату послуг з надання правничої допомоги /а.с. 54 зв. 57 у т.1/.

Рішенням від 10.02.2025 р. Господарський суд Рівненської області позов задоволив частково. Відповідно до рішення суду першої інстанції підлягає стягненню з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" 471360,00 грн. заборгованості, 33,91 відсотків річних, 2801,66 грн. інфляційних втрат та 2862,18 грн. витрат зі сплати судового збору. Суд відмовив у стягненні 0,08 грн. відсотків річних.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 10.02.2025 р. у справі № 918/1182/24 не оскаржувалося, набрало законної сили та є чинним.

17.02.2025 р. (понеділок) позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" подав до Господарського суду Рівненської області заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої заявив про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 4079,58 грн. і додав докази надання правничої допомоги - акти надання послуг № 508 від 26.12.2024 р., № 2 від 24.01.2025 р. та № 3 від 10.02.2025 р. /а.с. 83 - 90 у т.1/.

20.02.2025 р. відповідач подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких просив суд відмовити у прийнятті додаткового рішення, оскільки вважає, що заявлені позивачем витрати не є судовими витратами в розумінні статті 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, витратами на професійну правничу допомогу, а відтак не підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами /а.с. 96 98 у т.1/, оскільки послуга надана адвокатом Дроздом Романом Юрійовичем на підставі ордеру на надання правничої допомоги № 117005 від 17.01.2023 р., тоді як угода про надання юридичних послуг від 25.08.2022 р. № 18/2022 укладена позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю «Юристи Безпроблем» як виконавцем.

Частково задоволивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції встановив, що не є витратами на правничу допомогу такі, зазначені у актах витрати: зазначені в п. 2 (подача документів до/з суду - вартістю 363 грн) акту надання послуг від 26 грудня 2024 року № 508 та в п. 2 (подача документів до/з суду - вартістю 379,5 грн) акту надання послуг від 24 січня 2025 року № 2 - на загальну суму 742,5 грн (363,00+379,50). Суд враховував принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також відповідність суми витрат критеріям реальності і розумності та дійшов висновку про співмірне відшкодування витрат в сумі 2500 грн.

Позивач не оспорює такі висновки суду першої інстанції щодо відшкодування витрат на правничу допомогу. Натомість відповідач у суді першої інстанції спочатку, у відзиві на позовну заяву, просив зменшити суму відшкодування, а в подальшому - заперечував проти стягнення на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4079 грн 85 коп, оскільки вважає, що витрати не є судовими витратами в розумінні статті 123 Господарського процесуального кодексу України. Такі ж заперечення проти висновків суду у додатковому рішенні про стягнення 2500 грн. відповідач виклав в апеляційній скарзі.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується, враховуючи наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно зі статтею 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою

Згідно з ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України), що не позбавляє суд обов`язку перевірити достовірність доказів наданих позивачем.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У відповідності до норм ст..126 та ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.04.2021 р. у справі № 903/378/22, від 02.05.2023 р. у справі № 915/1788/21, та від 15.08.2023 р. у справі № 914/2848/20.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. При цьому не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

Отже, суд самостійно, без заперечень іншої сторони, може обмежити суми відшкодування з огляду на критерій реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та розумної необхідності) конкретної справи, і аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц, об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.10.2019 р. у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 р. № 922/2685/19, від 17.09.2020 р. у справі № 904/3583/19. Наведені висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст.236 ГПК України.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до ч.1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору (у позовній заяві) подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, в т.ч. витрат на правничу допомогу. Докази на підтвердження витрат були надані позивачем суду із відповідними заявами в порядку, визначеному ч.8 ст.129 ГПК України.

Матеріалами справи підтверджено, що представництво позивача у даній справі здійснювалось адвокатом Дроздом Романом Юрійовичем на підставі угоди про надання юридичних послуг від 25.08.2022 р. № 18/2022 /а.с. 17 19 у т.1/, ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 17.01.2023 р. /а.с. 5 у т.1/ та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДП № 4418 від 05.08.2019 р. /а.с. 6 у т.1/.

Відповідно до п. 1.1. угоди на надання юридичних послуг від 25.08.2022 р. № 18/2022 (далі по тексту угоди) виконавець ТОВ «Юристи Безпроблем» приймає на себе зобов`язання за завданням замовника/позивача ТОВ "Дніпрокомпресордеталь" надавати замовнику юридичні послуги, а замовник зобов`язується їх оплачувати.

Згідно п. 1.2. угоди завдання замовника та вартість юридичних послуг визначається сторонами окремо за кожним завданням шляхом :

1.2.1. Шляхом укладення між сторонами договору на надання юридичних послуг, що є невід`ємною частиною даної угоди.

1.2.2. Шляхом направлення замовнику рахунку, в якому визначається завдання та вартість юридичних послуг за завданням замовника. В такому випадку направлення рахунку виконавцем замовнику підтверджує прийняття завдання замовника, а оплата вартості послуг - узгодження замовником повного розміру вартості юридичних послуг за завданням. Узгодження замовником вартості юридичних послуг може проводитись і іншими шляхами, в тому числі, і проставленням власного підпису на рахунку.

Оплата вартості юридичних послуг за кожним завданням проводиться окремо, якщо інше не встановлено шляхом проведення 100% передоплати протягом 3-х днів з моменту отримання рахунку, але у будь-якому разі не пізніше ніж за двадцять чотири години до часу надання послуг (пункт 3.1. угоди).

Відповідно до п. 3.4. угоди про надання послуг складається двосторонній акт приймання-передачі наданих послуг.

Угода на надання юридичних послуг від 25.08.2022 р. № 18/2022 від імені виконавця ТОВ «Юристи Безпроблем» укладена і підписана Дроздом Р.Ю., від імені ТОВ «Дніпрокомпресордеталь» - директором Карасьовим К.М.

На виконання угоди ТОВ «Юристи Безпроблем» надало позивачу рахунок № 49060 від 10.12.2024 р. щодо вартості підготовки позовної заяви та подачі її до суду на суму 2057,00 грн.; рахунок 49444 від 21.01.2025 р. щодо підготовки відповіді на відзив та подачі її до суду на суму 872,85 грн.; рахунок № 49285 від 22.01.2025 р. щодо участі адвоката в судовому засіданні на суму 1150,00 грн. /а.с. 54 зв., 55 зв., 56 зв. у т.1/. Позивач дані рахунки оплатив, що підтверджується платіжними інструкціями № 6744 від 23.01.2025 р., № 6743 від 21.01.2025 р. та № 6714 від 11.12.2024 р. /а.с. 55 57 у т.1/.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем в процесі розгляду справи у суді першої інстанції були подані позовна заява з додатками /а.с. 1-21 у т.1/ та відповідь на відзив /а.с. 50 53 у т.1/, які підписані адвокатом Дроздом Р.Ю. Також представник позивача адвокат Дрозд Р.Ю. брав участь у судовому засіданні 10.02.2025 р. в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів. Надані адвокатом послуги прийняті замовником за актами надання послуг № 508 від 26.12.2024 р., № 2 від 24.01.2025 р. та № 3 від 10.02.2025 р. /а.с. 83 - 90 у т.1/

Такі надані адвокатом послуги як підготовка та подання до суду позовної заяви та відповіді на відзив, а також участь представника в судовому засіданні були необхідними відповідно до вимог господарського процесуального законодавства та реальними.

Колегія суддів відхиляє як необгрунтовані заперечення відповідача/скаржника, які зводяться до того, що у матеріалах справи відсутній договір, який укладений особисто адвокатом Дроздом Р.Ю. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь". Як зазначено вище і підтверджено матеріалами справи, правову допомогу у даній справі адвокат Дрозд Роман Юрійович надавав замовнику/позивачу на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ № 1170055 від 17.01.2023 р., відповідно до якого посвідчено повноваження адвоката на надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" на підставі договору про надання правової допомоги № 18/2022 від 25.08.2022 р. у загальних та спеціалізованих судах всіх інстанцій та юрисдикції. За змістом угоди про надання юридичних послуг № 18/2022 від 25.08.2022 р., яка укладена ТОВ «Дніпрокомпресордеталь» і ТОВ «Юристи Безпроблем», від імені якого за цією угодою діє Дрозд Р.Ю. В ордері міститься посилання на свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 5 серпня 2019 року Серії ДП № 4418 та посвідчення адвоката із зазначенням, що адвокат здійснює адвокатську діяльність індивідуально. Також у ордері зазначено, що договором про надання правової допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

Отже, колегія суддів встановила, що ордер як письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь", містить необхідні реквізити відповідно до частини 2 статті 19, 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та пункту 12 Положення про ордер на надання правничої допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 р. № 41. При цьому ордер містить посилання на договір про надання правничої допомоги, який наданий суду як угода на надання юридичних послуг від 25.08.2022 р. № 18/2022, що є достатнім підтвердженням повноважень адвоката як представника позивача відповідно до норм ст. 60 ГПК України та в розумінні вищенаведених норм ст..126-129 ГПК України. Суд першої інстанції надав належну оцінку таким документам

Суд першої інстанції надав належну оцінку розрахунку заявленої до відшкодування суми витрат на правничу допомогу, керуючись критеріями, визначеними частинами п`ятою-сьомою статті 129 ГПК України, та врахувавши заперечення відповідача щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи.

Так, судом враховано, що спір про стягнення заборгованості за договором поставки є спором незначної складності - за відсутності особливостей у такому спорі. При цьому судова практика щодо спірних правовідносин є сталою. Зібрані та надані суду докази не мають значного обсягу, на дослідження яких адвокат витратив би значний час. Колегією суддів звертається увага, що до позовної заяви на підтвердження наявності заборгованості, крім договору з додатками, було додано копії двох видаткових накладних та двох ярликів на придатну продукцію. Очевидно, що оформлення процесуальних документів та збір доказів не потребував багато часу.

Отже, на думку колегії суддів, відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 2500,00 грн. у даній справі відповідає критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та результату розгляду справи. При цьому позивач таких висновків суду першої інстанції не спростовує, зокрема, відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів встановила, що додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 24.02.2025 р. у справі № 918/1182/24 ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування. Доводи викладені у апеляційній скарзі відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.126, 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 24.02.2025 р. у справі № 918/1182/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 918/1182/24 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений 14.05.2025 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.