ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2025 р. Справа№ 910/9501/23 (910/12487/24)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представників сторін:

від позивача: Хоменко В.О. за ордером (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Хомчук В.А. за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 року

у справі №910/9501/23(910/12487/24) (суддя Мандичев Д.В.)

за позовом Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Велінком" арбітражного керуючого Перепелиці Василя Володимировича

до Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської

міської ради

про стягнення 1 777 224,79 грн.

в межах справи №910/9501/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велінком"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 року у справі №910/9501/23(910/12487/24) позов задоволено повністю; присуджено до стягнення з КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради на користь ТОВ "Велінком" 1 777 224,79 грн. заборгованості та 26 658,37 грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у даній справі щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 1455884,99 грн. та 321339,80 грн. 3% річних та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М.,судді: Пантелієнко В.О., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 03.02.2025 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/9501/23(910/12487/24), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9501/23(910/12487/24).

13.02.2025 супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/9501/23(910/12487/24)/851/25 від 11.02.2025 витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2025 апеляційну скаргу КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 року у справі №910/9501/23(910/12487/24) залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема, надати докази сплати судового збору у розмірі 39987,55 грн.

Відповідно до довідки про доставку електронного документа, ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху від 17.02.2025 надіслано одержувачу КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради через систему "Електронний суд" 19.02.2025 та в цей же день о 02:00 отримано останнім в електронному кабінеті.

Отже, зазначене судове рішення вважається врученим скаржнику 19.02.2025 року.

Таким чином, граничний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, з урахуванням вихідних днів, є 03.03.2025 року.

04.03.2025 року через систему "Електронний суд", тобто поза межами встановленого судом строку, скаржником на виконання ухвали суду від 17.02.2025 подано заяву, до якої додано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №1286 про сплату судового збору у розмірі 39987,55 грн. Також у поданій заяві скаржник зазначає, що ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху останній отримав з запізненням тільки 03.03.2025, так як по технічним причинам не було доступу до системи "Електронний суд", у зв`язку із чим просить поновити строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду 10.03.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/9501/23 (910/12487/24), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 24.04.2025 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 року - без змін.

28.03.2025 року через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "Велінком" адвоката Хоменка В.О. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 24.04.2025 року та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції, проведення яких просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 07.04.2025 вказане клопотання задоволено.

Представник скаржника в судовому засіданні 24.04.2025 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у даній справі щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 1455884,99 грн. та 321339,80 грн. 3% річних та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

24.04.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 року у даній справі - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/9501/23 про банкрутство ТОВ "Велінком", провадження в якій відкрито ухвалою суду від 26.07.2023 року за заявою ТОВ "Оператор газотранспортної системи України".

У жовтні 2024 року ліквідатор ТОВ "Велінком" арбітражний керуючий Перепелиця В.В. звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради про стягнення 1 777 224,79 грн. заборгованості за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, яка складається з 1 455 884,99 грн. - інфляційних втрат та 321 339,80 грн. - 3% річних внаслідок несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за період з 28.05.2021 по 28.08.2024.

За наслідками розгляду заявлених вимог рішенням Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 року у справі №910/9501/23(910/12487/24) позов задоволено повністю; присуджено до стягнення з КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради на користь ТОВ "Велінком" 1 777 224,79 грн. заборгованості та 26 658,37 грн. витрат зі сплати судового збору.

Судове рішення мотивовано доведеністю та обґрунтованістю вимог.

Відповідач з даним рішенням не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

За твердженням скаржника, до вимог про стягнення грошових коштів за період з 28.05.2021 по 28.08.2021 слід застосувати позовну давність.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваного судового рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни такого рішення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2020 між ТОВ "Велінком" (постачальник) та КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради (споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №007/2020 (договір).

Цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору (п.п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

За вказаним договором постачальник продає електричну енергію споживачу ДК 021:20-5 Електрична енергія споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1. договору).

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (п.п. 2.2. договору).

Згідно п.п. 2.3. договору обсяги постачання 33 000 000 кВт*год.

Пунктами 3.1., 3.2. договору сторони погодили, що постачальник зобов`язується поставити споживачу електричну енергію в строк з 01.02.2020 по 31.12.2020. Початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до договору. Споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ та умов договору.

Загальна сума цього договору встановлюється залежно від кількості переданої електричної енергії та її ціни згідно Актів приймання-передачі, але не може бути більшою 62 666 000, 00 в тому числі ПДВ (п.п. 5.3. договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.п. 5.5. договору).

Пунктом 5.7. договору визначено, що оплата за електричну енергію здійснюється споживачем на умовах обраної Комерційної пропозиції, яка є додатком №2 до цього договору.

Згідно п.п. 5.10. договору споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу розподілу (передачі) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору.

На виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Велінком" поставлено Комунальному підприємству "Житомирводоканал" Житомирської міської ради у період з 01.02.2020 по 31.12.2020 електричну енергію на загальну суму 53 771 864,59 грн., а саме: за лютий 2020 р. - 2434,625 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 736 813,29 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №23/02 від 29.02.2020; за березень 2020 р. - 2517,514 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 898 082,36 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №47/03 від 31.03.2020 р.; за квітень 2020 р. - 2277,360 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 430 838,06 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №73/04 від 30.04.2020; за травень 2020 р. - 2479,586 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 824 289,52 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №130/05 від 31.05.2020; за червень 2020 р. - 2371,946 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 614 864,85 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №182/06 від 30.06.2020; за липень 2020 р. - 2390,705 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 651 362,41 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №241/07 від 31.07.2020; за серпень 2020 р. - 2303,815 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 716 828.13 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №282/08 від 31.08.2020; за вересень 2020 р. - 2435,194 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 985 813,34 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №317/09 від 30.09.2020; за жовтень 2020 р. - 2578,778 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 5 279 787,06 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №380/10 від 31.10.2020; за листопад 2020 р. - 2389,663 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 892 593.22 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №428/11 від 30.11.2020; за грудень 2020 р. - 2689,514 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 5 740 592,35 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №546/12 від 31.12.2020.

Оскільки станом на 31.12.2020 КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради не здійснило повного розрахунку за Договором про постачання електричної енергії споживачу від 31.01.2020 №007/2020, сплативши 49 657 893,88 грн., ТОВ "Велінком" зверталося до суду з відповідним позовом.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.02.2023 у справі №906/710/21 позов ТОВ "Велінком" задоволено частково; стягнуто з КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Велінком" 3 439 108,34 грн. - основного боргу, 244 443,04 грн. - інфляційних та 56 683,58 грн. - 3% річних, а також 56 103,53 грн. сплаченого судового збору. У решті позову відмовлено.

Як встановлено судом при розгляді справи №906/710/21, вартість поставленої КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради електричної енергії становить 53097002,22 грн., зокрема: за лютий 2020 р. - 2434,625 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 623 279,10 грн. грн. з ПДВ; за березень 2020 р. - 2517,514 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 780 682,80 грн.; за квітень 2020 р. - 2277,360 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 324 637,63 грн.; за травень 2020 р. - 2479,586 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 708 658,67 грн.; за червень 2020 р. - 2371,946 МВт*год. (з урахуванням послуги з передачі) на суму 4 504 253,57 грн.; за липень 2020 р. - 2390,705 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 539 876,35 грн.; за серпень 2020 р. - 2303,815 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 716 828.13 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №282/08 від 31.08.2020; за вересень 2020 р. - 2435,194 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 985 813,34 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №317/09 від 30.09.2020; за жовтень 2020 р. - 2578,778 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 5 279 787,06 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №380/10 від 31.10.2020; за листопад 2020 р. - 2389,663 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 4 892 593.22 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №428/11 від 30.11.2020; за грудень 2020 р. - 2689,514 МВт*год. (з врахуванням послуги з передачі) на суму 5 740 592,35 грн. з ПДВ - Акт приймання-передачі електричної енергії №546/12 від 31.12.2020.

Колегія суддів зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 75 ГПК України).

Разом із цим, КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради сплатило на рахунок ТОВ "Велінком" грошові кошти згідно з рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.02.2023 у справі №906/710/21 у повному обсязі лише 29.08.2024, а саме: 30.05.2024 у розмірі 1000000,00 грн.; 27.06.2024 у розмірі 932112,63 грн.; 30.07.2024 у розмірі 932112,83 грн.; 29.08.2024 у розмірі 932112,84 грн., що також не заперечується скаржником в апеляційній скарзі.

Звернувшись до Господарського суду міста Києва з даним позовом у справі, що переглядається, ТОВ "Велінком" просить стягнути з Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради нараховані за період з 28.05.2021 до 28.08.2024 інфляційні втрати в сумі 1 455 884,99 грн. та 321 339,80 грн. 3% річних.

Так, колегія суддів зазначає, що чч. 1,2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 ст.11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частиною 7 статті 276 ГК України передбачено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наведеного вище вбачається, що за КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради обліковувалася заборгованість перед ТОВ "Велінком" за Договором про постачання електричної енергії споживачу від 31.01.2020 року №007/2020 за поставлену електричну енергію за період лютий 2020 року - грудень 2020 року, стягнення якої було предметом розгляду справи №906/710/21.

Так, рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.02.2023 у справі №906/710/21 стягнуто з КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради на користь ТОВ "Велінком" 3 439 108,34 грн. основного боргу, 244443,04 грн. - інфляційних втрат, 56 683,58 грн. - 3% річних, 56 103,53 грн. сплаченого судового збору.

Матеріалами справи підтверджується, що КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради сплачено на користь ТОВ "Велінком" грошові кошти згідно з рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.02.2023 у справі №906/710/21 у повному обсязі лише 29.08.2024, а саме: 30.05.2024 у розмірі 1000000,00 грн.; 27.06.2024 у розмірі 932112,63 грн.; 30.07.2024 у розмірі 932112,83 грн.; 29.08.2024 у розмірі 932112,84 грн.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

При цьому, наявність чи відсутність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не звільняє його від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора його права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 910/8132/17.

З рішення Господарського суду Житомирської області від 01.02.2023 у справі №906/710/21 вбачається, що нарахування та стягнення інфляційних втрат та 3% річних на суму основної заборгованості здійснено до 27.05.2021.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що оскільки нараховані на суму боргу інфляційні втрати і 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність позивачем правових підстав для подальшого нарахування інфляційних втрат та 3% річних з 28.05.2021 до моменту повного погашення заборгованості 28.08.2024.

Відтак, колегія суддів погоджується з арифметичними розрахунками суду першої інстанції та відповідного стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 1 455 884,99 грн. та 321 339,80 грн. 3% річних у повному обсязі.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на пропуск позивачем строків позовної давності до періоду з 28.05.2021 року по 17.10.2021 року є безпідставними та судом відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто, сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

Для спірних відносин застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за грошовим зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання зобов`язання.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд (правова позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі №907/50/16).

Згідно з 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як зазначає скаржник, до вимог про стягнення грошових коштів за період з 28.05.2021 по 28.08.2021 слід застосувати позовну давність, оскільки позивач звернувся до суду лише 17.10.2024 року.

Однак, апелянтом залишено поза увагою положення пункту 11 Закону України №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020, а також пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) в Україні був встановлений з 12.03.2020 року і тривав до 30 червня 2023 року.

Отже, строки, визначені статтями 257, 258 ЦК України, були продовжені на час дії в України карантину.

Аналогічна правова позиція щодо визначення перебігу строку позовної давності відповідно до положень статей 256, 258 та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України викладена Верховним Судом у постановах від 06.05.2021 у справі №903/323/20, від 31.05.2022 у справі №926/1812/21, від 22.06.2022 у справі №916/1157/21 та від 13.07.2022 у справі №910/8669/21

Крім того, в силу п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції Закону України від 15.03.2022 року №2120-IX у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені, зокрема, статтями 257-259 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Воєнний стан в Україні встановлено 24.02.2022 року і наразі триває.

Беручи до уваги вищенаведені норми законодавства з урахуванням внесених до ЦК України змін щодо застосування строків позовної давності у зв`язку із карантином в Україні та воєнним станом, судова колегія дійшла висновку, що трирічний строк позовної давності за даним позовом припав на дію введеного в Україні карантину та в подальшому - воєнного стану, а тому строк позовної давності продовжується.

Відтак звернення позивача 17.10.2024 з даним позовом, а також відповідні нарахування трьох процентів річних з 28.05.2021 по 28.08.2021 здійснено в межах строку позовної давності.

В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи скаржника щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права і неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційним судом не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 року у даній справі, така апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Судові витрати, пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, згідно ст.129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/9501/23(910/12487/24) залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 у справі №910/9501/23(910/12487/24) залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 19.05.2025 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

В.О. Пантелієнко