ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" травня 2025 р.Справа № 924/220/25

м. Хмельницький

Суддя Господарського суду Хмельницької області Музика М.В., розглянувши заяву Головного управління ДПС у Хмельницькій області з грошовими вимогами до боржника у справі

про неплатоспроможність ОСОБА_1 ,

представники учасників справи:

ТОВ «НоваПей Кредит»: Богданова А.П. згідно довіреності від 07.10.2024 року (в режимі ВКЗ);

ГУ ДПС у Хмельницькій області: Щавінська Т.А. згідно довіреності від 13.09.2024 року;

АТ КБ «ПриватБанк»: Загоруйко А.А. згідно довіреності №11780-К-Н-О від 24.07.2024 року (в режимі ВКЗ);

ПАТ АБ «Укргазбанк»: Галюк В.В. згідно інформації з ЄДРЮО, ФОП та ГФ;

керуючий реструктуризацією: арбітражний керуючий Рибкіна Н.В. ( в режимі ВКЗ);

ВСТАНОВИВ:

фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Хмельницької області із заявою, у якій просить відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність. Заяву мотивує наявністю значної заборгованості перед кредиторами та відсутністю достатніх доходів для сплати необхідних платежів.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2025 року прийнято заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність до розгляду, призначено підготовче засідання на 25.03.2025 року.

Ухвалою суду від 25.03.2025 року відкрито провадження у справі №924/220/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника та призначено керуючим реструктуризацією у справі №924/220/15/25 арбітражного керуючого Рибкіну Наталію Василівну.

26.03.2025 року здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1

23.04.2025 року на адресу суду від Головного управління ДПС у Хмельницькій області надійшла заяви з грошовими вимогами до боржника, у яких ГУ ДПС у Хмельницький області просить суд визнати його грошові вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 86 876,18 грн. боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від 25.04.2025 року прийнято заяву ГУ ДПС у Хмельницькій області до розгляду в попередньому засіданні.

Представник заявника в попередньому засіданні вимоги заяви підтримав, просить визнати його грошові вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 86 876,18 грн.

Керуючий реструктуризацією боргів боржника арбітражний керуючий Рибкіна Н.В. в попередньому засіданні та у заяві від 24.04.2025 року визнає вимоги ГУ ДПС у Хмельницькій області на суму 86 876,18 грн.

Боржник в попереднє засідання не з`явився, повноважного представника не направив.

Розглянувши заяву ГУ ДПС у Хмельницькій області з грошовими вимогами до боржника, суд дійшов висновку про її задоволення за наступних мотивів.

Відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУзПБ подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Частиною третьою ст. 34 КУзПБ заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.

У постановах Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №910/21939/15 наведено правовий висновок, відповідно до якого на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них.

Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19).

Розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу приписів статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (див. висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 29.03.2021 у справі №913/479/18).

Згідно наданої заявником інформації про наявність заборгованості з ЄСВ/податкового боргу у платника по Україні в цілому станом на 10.04.2025 року, у ОСОБА_1 наявні 75 074,02 грн. боргу зі сплати єдиного податку з фізичних осіб, з яких 58 809, 27 грн. - узгоджена сума податкового зобов`язання згідно податкових декларацій платника (з урахуванням часткової сплати на суму 29,98 грн.), 329,23 грн. штрафних санкцій та 15 935,52 грн. пені, та також 11 802,16 грн. заборгованості з єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність.

Так, ОСОБА_1 подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2020 рік із визначеною сумою податкового зобов`язання в розмірі 28346,7 грн.; за перший квартал 2021 року із сумою зобов`язання 23907,92 грн., за півріччя 2021 року із сумою зобов`язання 6481,6 грн. Також подано уточнюючу декларацію за 2020 рік із визначеним розміром зобов`язання в розмірі 28449,73 грн.

Заявником надіслано ОСОБА_1 податкову вимогу від 03.03.2021 року про сплату 28 316,72 грн. податкового боргу, яка отримана боржником 09.03.2021 року, та також вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22.03.2021 року на суму 3772,16 грн., яку також отримано ОСОБА_1 26.03.2021 року.

Відповідно до звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого доходу, ОСОБА_1 нараховано 12 712,48 грн. внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

06.05.2022 року старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому відкрито виконавче провадження №68924927 з примусового виконання вимоги №Ф-8629-13У від 22.03.2021 року Головного управління ДПС у Хмельницькій області про стягнення з ОСОБА_1 3772,16 грн.

У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п.п.41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи;

За положеннями п.41.4 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Відповідно до пп. 191.1.45 п. 191.1 ст. 191 Податкового кодексу України, контролюючі органи звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Згідно п. 1.3. ст.1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Згідно п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи (п. п. 16.1.4 п. 16.4 ст. 16 ПК України).

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

За змістом заяви ГУ ДПС у Хмельницькій області, ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом в розмірі 86 876,18 грн., у тому числі, 75 074,02 грн. єдиного податку з фізичних осіб, з яких 58 809, 27 грн. - узгоджена сума податкового зобов`язання згідно податкових декларацій платника (з урахуванням часткової сплати на суму 29,98 грн.), 329,23 грн. штрафних санкцій та 15 935,52 грн. пені та 11 802,16 грн. єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців.

Доказів, які б підтверджували сплату божником зазначеної заборгованості повністю або частково у добровільному чи примусовому порядку суду не надано.

Окрім того, відповідні вимоги також визнані керуючим реструктуризацією боргів боржника в повному обсязі.

За положеннями ч.2 ст.133 КУзПБ витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Згідно ч.4 ст.133 КУзПБ вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на обґрунтованість вимог ГУ ДПС у Хмельницькій області, які подані до господарського суду в межах строку, визначеного Кодексом України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання його конкурсним кредитором з грошовими вимогами до ОСОБА_1 на суму 86876,18 грн. заборгованості, з яких 11802,16 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які підлягають задоволенню в першу чергу, 58809,27 грн. боргу зі сплати єдиного податку, які підлягають задоволенню в другу чергу, 16264,75 грн. штрафних санкцій та пені, які задовольняються в третю чергу вимог кредиторів, та також 4844,8 грн. судового збору (позачергово).

Керуючись ст.ст. 2, 45, 47, 122, Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

заяву ГУ ДПС у Хмельницькій області від 23.04.2025 року з грошовими вимогами до боржника у справі №924/220/25 задовольнити.

Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 17, код 44070171) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на суму 86 876,18 грн. заборгованості та 4 844,80 грн. судового збору.

Арбітражному керуючому Рибкіній Н.В. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів Боржника у справі № 924/220/25.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення суддею, 13.05.2025 року, та не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Повний текст ухвали складено 15.05.2025 року

Суддя Музика М.В.

Віддрук. у 1 прим.: 1 - до справи; учасникам справи про банкрутство в електронний кабінет