РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 м. КиївСправа № 910/3201/25

За позовом: комунального підприємства "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ ОБОЛОНСЬКОГО РАЙОНУ" М. КИЄВА;

до: товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСМІСТ";

про: стягнення збитків у розмірі 64.489,00 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Комунальне підприємство "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ ОБОЛОНСЬКОГО РАЙОНУ" М. КИЄВА звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСМІСТ" про стягнення збитків у розмірі 64.489,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з вини відповідача, потерпілій особі нанесено матеріальну шкоду, яка в подальшому стягнута з позивача за рішенням суду, що призвело до звернення останнього до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача 64.489,00 грн. у вигляді збитків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3201/25 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив, оскільки вина позивача у завданні заявленої до стягнення суми збитків встановлена рішенням компетентного суду.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що оскільки відповідач у даній справі не був учасником справи Оболонського районного суду м. Києва від 28.02.2024 у справі № 756/17992/21 - фактичні обставини щодо нього в названому рішенні встановлені не були. При цьому, умовами договору підряду від 24.02.2021 № 12-11 на відповідача покладений обов`язок з відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам в результаті дорожньо-транспортних пригод та нещасних випадків.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив про вину позивача в обставинах, що причинили ДТП.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

На проїжджій частині вулиці Олени Теліги в напрямку проспекту Степана Бандери у м. Києві 14.07.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля "Honda Civic" з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 , який здійснив наїзд на перешкоду посеред дороги у вигляді каналізаційного люка та зазнав механічних пошкоджень.

Ділянка дороги за адресою: вулиця Новокостянтинівська, 22/15 у м. Києві, де сталося зазначене ДТП перебуває на балансовому утриманню позивача відповідно до наказу ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ З ПИТАНЬ МАЙНА від 21.02.2002 "Про закріплення основних фондів комунальної власності територіальної громади міста Києва" та переліку майна, що закріплюється на праві повного господарського відання за позивачем на 02.01.2022.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.02.2024 у справі № 756/17992/21 за позовом ОСОБА_1 до позивача присуджено до стягнення з останнього 59.581,02 грн. - матеріальної шкоди, 20.000,00 грн. - моральної шкоди та 1.908,00 грн. - витрат зі сплати судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 11.11.2024 № 756/17992/21 рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28.02.2024 у справі № 756/17992/21 змінене в частині зменшення суми моральної шкоди до 3000,00 грн. В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28.02.2024 у справі № 756/17992/21 залишено без змін.

Позивачем здійснено добровільне виконання вказаного рішення та постанови на загальну суму 64.489,00 грн., відповідно до платіжних інструкцій від 21.11.2024 № 13 на суму 59.581,00 грн., від 21.11.2024 № 11 на суму 3.000,00 грн. та від 21.11.2024 № 12 на суму 1.908,00 грн.

Станом на дату ДТП на ділянці дороги по вулиці Новокостянтинівська, 22/15 у м. Києві відбувався капітальний ремонт шляхопроводу з вулиці Олени Теліги та проспекту Степана Бандери в Оболонському та Подільському районах м. Києва відповідно до договору підряду від 24.02.2021 № 12-11 укладеного між комунальною корпорацією "КИЇВАВТОДОР", як замовником, та відповідачем, як виконавцем (далі - Договір підряду).

Пунктом 13.5 Договору підряду визначено, що виконавець несе відповідальність за незабезпечення безпеки дорожнього руху на ділянці вулично-дорожньої мережі, якщо ці порушення виникли з вини працівників та техніки виконавця та призвели до дорожньо-транспортної пригоди або нещасного випадку. Виконавець несе відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам в результаті дорожньо-транспортних пригод та нещасних випадків, що сталися внаслідок недотримання виконавцем вимог правил безпеки дорожнього руху, організації дорожнього руху, охорони праці, захисту природного середовища та норм пожежної безпеки, визначених чинним законодавством України, та розробленої проектувальником схеми організації дорожнього руху. Виконавець бере на себе зобов`язання щодо врегулювання спорів при виникненні ДТП, настанні нещасних випадків, інших подій, що сталися з вини працівників та/або за участі техніки виконавця, участі в установленому порядку під час розглядів відповідних справ у судах України.

Позивач стверджує, що станом на момент ДТП саме відповідач був відповідальною особою за забезпечення безпеки дорожнього руху на ділянці, де проводились ремонтні роботи, відтак зобов`язаний відшкодувати позивачу понесені останнім збитки в сумі 64.489,00 грн.

Так позивач, звернувся до відповідача із претензією про відшкодування збитків від 13.12.2024 № 053/272-2201 в сумі 64.489,00 грн., проте, відповідач надав відповідь від 04.03.2025 № 178 про безпідставність такого відшкодування.

Вказані обставини призвели до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача збитків в сумі 64.489,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Приписами пункту 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори:

- наявність реальних збитків;

- вина заподіювана збитків;

- причинний зв`язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Положеннями частини 4 статті 75 Господарського кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.02.2024 у справі № 756/17992/21, яке змінене постановою Київського апеляційного суду від 11.11.2024 № 756/17992/21 лише в частині зменшення суми моральної шкоди до 3000,00 грн., зокрема, встановлено:

- "Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначає, що станом на день вчинення ДТП не обслуговував ділянку вулиці Новокостянтинівської, 22/15 у місті Києві оскільки діяв договір підряду №12-11 від 24.02.2021 року за яким замовником є КК «КИЇВАВТОДОР», а виконавцем робіт ТОВ «УКРТРАНСМІСТ». При цьому, за вказаним договором начебто виконавець несе відповідальність за незабезпечення безпеки дорожнього руху на ділянці вулично-дорожньої мережі, якщо ці порушення виникли з вини працівників та техніки виконавця та призвели до дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) або нещасного випадку.

Проте, укладання зазначеного договору, на думку суду, не знімає відповідальності відповідача за завдану позивачу шкоду з огляду на наступне.

Відповідно до відповіді від 23.10.2021 №053-26709 на адвокатський запит від 01.10.2021 №01/10-1, наданої Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ділянка дороги за адресою м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 22/15 перебуває на балансовому утриманні комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району» м. Києва.";

- "Таким чином, оцінюючи встановлені судом в ході розгляду справи обставини, а також наявні докази, суд дійшов висновку, що пошкодження автомобіля позивача стало наслідком неналежного виконання КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району» м. Києва, як балансоутримувача дороги, своїх обов`язків щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, у зв`язку з не вжиттям заходів щодо огородження небезпечної ділянки дороги та встановлення попереджувальних знаків.

Також, суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо відсутності рішення про притягнення уповноваженої особи відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 140 КУпАП, як підставу для звільнення відповідача від відповідальності, оскільки відсутність такої постанови не спростовує встановлені в ході розгляду справи обставини щодо пошкодження автомобіля позивача внаслідок неналежного утримання автомобільних доріг та не забезпечення безпеки дорожнього руху, що є безпосереднім обов`язком відповідача.".

Приймаючи до уваги вказані вище обставини суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми збитків в розмірі 64.489,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки саме позивач мав відповідати за утримання дороги, яка перебуває на його балансі під час дорожньо-транспортної пригоди, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац