ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025р. Справа № 905/112/25

За позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ», м. Тернівка

Про: стягнення 198 885,00грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

АТ «Українська залізниця» (позивач) звернулось до суду з позовом ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (відповідач) про стягнення штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу в розмірі 198 885,00грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем обов`язку зі сплати штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення за неправильно зазначену у накладній масу вантажу; положення ст. 118 Статуту залізниць України.

Ухвалою суду від 12.03.25р. відкрите провадження у справі №905/112/25 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

24.03.25р. через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи № 905/112/25 за правилами спрощеного позовного провадження. ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» указує, що всі виробничі потужності відповідача захоплені збройними формуваннями Російської федерації, фактично діяльність підприємством не проводиться. Також зазначає, що ця справа потребує детального розгляду спору по суті та з`ясування всіх обставин, має великий обсяг доказів (лише комерційних актів понад 20), що мають значення для її вирішення і для запобігання необґрунтованого стягнення з відповідача коштів у сумі 2 585 505,00грн. Ухвалою суду від 31.03.25р. відмовлено у задоволенні заперечень відповідача щодо розгляду справи №905/112/25 за правилами спрощеного позовного провадження.

10.04.25р. через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку на подачу відзиву та відзив на позов. В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку для подачі відзиву у справі відповідач вказав, що внаслідок дії обставин непереборної сили, через постійні системні обстріли з 10.09.24р. виробнича діяльність відповідача за адресою: с. Вовчанка, вул. Нагорна, б. 1 та Курахівської міської територіальної громади зупинена, а також з 10.09.24р. втрачений контроль щодо товариства на даній території. Відповідач також вказав, що більшість робітників евакуювалась, звільнилася, перевелася на постійну роботу на інші підприємства, частина документів вивезена в більш безпечні місця, відбулася перереєстрація місця знаходження відповідача, представник відповідача Гаврихів В.В. знаходиться на території Донецької області, наразі відбувається постійні перебої зі світлом та послугами інтернету, для надання відзиву потрібно отримати та надати великий об`єм документів, які знаходяться на іншій території ніж представник відповідача. За таких умов відповідач не мав змоги надати обґрунтований відзив по справі №905/122/25 у встановлений термін. Ухвалою суду від 14.04.25р. задоволено вищезазначене клопотання відповідача.

ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (відповідач) заперечує проти позовних вимог та вказує, що невірна маса вказана робітниками позивача щодо вагону, який вони формували, недостача/невідповідність розміру вантажу виявлена у спірних вагонах на станції призначення, порушене маркування вантажу у вагоні 61078457 - все це свідчить про відсутність факту неправильного зазначення маси вантажу відповідачем саме у вагоні 61078457 і ставить питання саме щодо переважування вантажу, яке здійснювалось робітниками позивача 10.07.24р. на ст. Чаплине. Крім того, комерційний акт № 454201/15/33 від 10.07.24р. по вагону 61078457, відомості в якій вносилися про масу вантажу самими робітниками позивача , не доводить вини ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ», оскільки його зміст суперечить фактичним обставинам та іншим перевізним документам, та не доводить що відповідач невірно зазначив масу вантажу саме при відправленні вагону №61078457, а не по іншому.

АТ «Українська залізниця» (позивач) у відповіді на відзив зазначив, що комерційний акт №454201/15/33 від 10.07.24р. складений у відповідності до Правил складення актів; звертає увагу на те, що на вантажовідправника покладається обов`язок заповнення залізничної накладної на перевезення вантажу, залізниця не зобов`язана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.

Від ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (відповідач) надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких заперечує проти того, що у вагоні 61078457 за накладною 49545122 було невірно зазначено масу вантажу.

Від АТ «Українська залізниця» (позивач) надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначає про те, що за час знаходження вагону на станції Чаплине під час усунення комерційної несправності відповідачу були нараховані додаткові збори (плата за користування, маневрова робота, збір за зважування та ін.), котрі були сплачені відповідачем шляхом відображення на рахунку по ЄРЦ.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до електронного повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №48-33959754/2020-0001 від 30.06.20р. АТ «Укрзалізниця» засвідчило прийняття від ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, відповідно до умов якого, його предметом є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та- / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1.). Надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання / забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами. (п. 1.4.). Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється Перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі КЕП). (п. .6.). Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору. (п. 1.7.). Строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік. (п. 7.3.).

У липні 2024р. від відповідача по накладній №49545122 зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Бурштин Львівської залізниці прийнято до перевезення вагони з вантажем «Вугілля кам`яне».

10.07.24р. при проходженні вагону по станції Чаплине Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми № 30 від 10.07.24р. проведено контрольне зважування вагону № 61078457 на справних 150-ти тонних вагонних вагах станції Чаплине, заводський номер №1465, державна повірка 02.07.24р., прийнятих до обліку регіонального філією «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» під № 1.

В результаті зважування встановлено, що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній №49545122 у графі «маса вантажу в кг, визначена відправником» не відповідає масі вантажу , встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу, а саме: номер накладної № 49545122, номер вагону №61078457, маса нетто по накладній - 70000 кг, маса нетто при перевірці - 71900 кг, отже різниця складає + 1900 кг.

За наслідками контрольного зважування станцією Чаплине Придніпровської залізниці повідомлено на станцію відправлення Курахівка Донецької залізниці, що підтверджується телеграммою№172 від 10.07.24р.

В зв`язку з вищезазначеним у відповідності зі ст. 129 Статуту залізниць України та п. 4 «Правил складання актів», затверджених наказом Міністерства транспорту від 28.05.2002р. №334, було складено комерційний акт №454201/15 від 10.07.24р.

Станцією Чаплине Придніпровської залізниці вагон №61078457 відчеплений для відвантаження надлишку. В подальшому після усунення , вагон №61078457 було відправлено до станції призначення Бурштин Львівської залізниці за накладною №49545122. Надлишок вантажу було відвантажено засобами залізниці у вагон №61514410 та відправлено на станцію призначення за досильною накладною №45942935.

По прибуттю вагону №61078457 на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці, котрий прибув з комерційним актом попутної станції Чаплине Придніпровської залізниці №454201/15 від 10.07.24р., вантаж було видано згідно комерційного акту та актів загальної форми ст. Чаплине №110 від 17.07.24р., ст. Бурштин №1615 від 29.07.24р., за участю представника одержувача, про що зроблена відмітка в розділі «Є» комерційного акту №454201/15 від 10.07.24р., як то передбачено п.12 «Правил складання актів», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. № 334.

Комерційний акт попутної станції Чаплине Придніпровської залізниці №454201/15 від 10.07.24р. було зареєстровано на станції призначення Бурштин Львівської залізниці під №454201/15/33 від 10.07.24р., відповідно до п. 62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003р. №147-Ц.

Посилаючись на положення статей 118 та 122 Статуту залізниць України, позивач нарахував та пред`явив до стягнення з відповідача штраф за невірно зазначену масу вантажу у розмірі п`ятикратної провізної плати за спірний вантаж у загальному розмірі 198 885,00грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Суд зазначає, що між сторонами укладений публічний договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №33959754/2020-001 від 25.03.20р. шляхом направлення відповідачем заяви та акцептування її шляхом направлення повідомлення з боку позивача. Його зміст не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений, не розірваний та у судовому порядку недійсним не визнаний.

За змістом п. 6 гл. 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Залізнична накладна №49545122 оформлена у встановленому законом порядку та підтверджує виконання договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Положеннями п. 24 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Позивач скористався своїм правом на таку перевірку та перевірив відомості, що внесені вантажовідправником у залізничну накладну №49545122.

Зокрема, судом встановлено, що завантаження вагону №61078457 та визначення маси вантажу за залізничною накладною №49545122 здійснено вантажовідправником, правильність відомостей щодо навантаження вагону підтвердив у розділі 55 відповідної накладної своїм підписом представник відправника - прийомоздавальник Кавко Олена шляхом накладення електронного цифрового підпису 07.07.24р.

Таким чином, вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладних.

Відповідно до ч. 1 п. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом а ч. 2 п. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу (ч. 3 п. 129 Статуту).

Відтак, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

З метою засвідчення обставин щодо невірного зазначення вантажовідправником маси вантажу за залізничною накладною №49545122 у вагоні №61075457 на станції Чаплине Придніпровської залізниці складено комерційний акт №454201/15 від 10.07.24р.

Вказаним комерційним актом встановлено таке: «Розділ д: вагон було подано на контрольне зважування. При зважуванні на справних 150-ти тонних вагонних вагах станції Чаплине зав. №1465 (держ. повірка 02.07.24р.). Виявилось: брутто 93 800 кг, тара з документа 21 900кг, нетто 71 900кг, що більше документа та вантажопідйомності на 1 900кг. Згідно документа значиться: вугілля марки Г-газовий».

Розділ д (опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку): «вантажу у твердому стані, маркований 5 поздовжніми смугами і ущільнений у вигляді трапецивидної шапки за допомогою катка ущільнювача. Вага визначена відправником на вагонних вагах (150т.) заводський №04071036. Брутто не вкзано. Тара 21 900кг, нетто 70 000кг. Навантаження на рівні бортів, марковано поздовжніми борознами. Скоси над 1 та 7 люками довжиною по 1.0-1.5м, на ширину вагона, глибиною по 0.4-0.6м, над 1 2 3 4 5 6 7 люками праворуч та ліворуч довжиною по 8.5м, шириною по 0.8-1.0м, глибиною по 0.4-0.5м. При повторному зважуванні вага вагону підтвердилася. Зав. вантажним двором по штатному розкладу відсутній, зважування здійснювала пр. п-в Спірідонова М.О, в присутності ДСЗ Усік А.О. пр п-в Цебенко Ю.Ю.».

Комерційний акт підписали: ДСЗ (заступник начальника станції) Усік А.О., приймальники поїзда ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .. На підтвердження наявності у осіб, які підписали комерційний акт від залізниці, повноважень на вчинення таких дій позивач надав відповідні докази.

Пунктом 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Таким чином, існує декілька нормативно-вичерпних способів визначення маси вантажів, а саме, шляхом зважування на вагах; підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом; розрахунковим методом; за обміром; умовно.

Порядок та способи визначення маси вантажу наведено у Правилах приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644, що за своїм змістом кореспондується з пунктом 37 Статуту залізниць України.

Згідно з п. п. 5, 7 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012р. № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.10.2012р. за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» визначило вагу вантажу у накладній №49545122 на вагонних вагах (150 т) заводський №04071036.

Контрольне комісійне зважування позивачем здійснено на 150т вагонних вагах станції Чаплине Придніпровської залізниці, заводський №1465.

Наведені вище обставини свідчать, що вантажовідправник визначив масу вантажу у вагоні тим самим способом (шляхом зважування на вагах), як і залізниця. Означений спосіб не передбачає вивантаження вугілля з вагону під час зважування.

Державна повірка вказаних ваг була здійснена 02.07.24р., відповідно, на дату проведення контрольного зважування ваги, якими воно здійснювалось, були справними та належним чином повіреними.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05. 2002р. №334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

У наведеному вище пункті імперативно визначено суб`єктний склад працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак зазначена норма не виключає можливості залучення до складання комерційного акту й інших працівників залізниці поряд з особами, підписи яких є обов`язковим реквізитами комерційного акту.

Якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено п. 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акту.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018р. у справі №916/2450/15, а також в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.08.2019р. у справі №905/2360/18, від 21.05.2018р. у справі №916/2001/17, від 23.06.2018р. у справі №916/1993/17.

Згідно п. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до п. 118 Статуту штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків.

Згідно з п. 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. за №644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Провізна плата за перевезення вантажу відповідно до розділу 31 за залізничною накладною №49545122 у вагоні №61078457 складає 39 777,00грн.

Згідно з приписами п. п. 118, 122 Статуту залізниць України, заявлений штраф у п`ятикратному розмірі від провізної плати становить 198 885,00 грн. Перевіривши розрахунок заявленого до стягнення штрафу, суд встановив, що розрахунок проведено є арифметично вірним. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення штрафу в розмірі 198 885,00грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача, підставою для покладення матеріальної відповідальності на відповідача є комерційний акт станції Чаплине Придніпровської залізниці №454201/15 від 10.07.24р., складений у відповідності до Правил складання актів, Правил видачу вантажу та Статуту залізниць України. Пунктом 8 Правил складання акта встановлено, що комерційний акт може бути складений як на станції призначення, так і на станції відправлення або попутній станції.

Станцією Чаплине Придніпровської залізниці вагон №61078457 відчеплений для відвантаження надлишку. Після усунення надлишку вагон №61514410 було відправлено до станції призначення Бурштин Львівської залізниці за накладною №45942935. По прибуттю вагону №61078457 на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці, котрий прибув з комерційним актом попутної станції Чаплине Придніпровської залізниці №454201/15 від 10.07.24р., вантаж було видано згідно комерційного акту та актів загальної форми ст. Чаплине №110 від 17.07.24р., ст. Бурштин №1615 від 29.07.24р., за участю представника одержувача, про що зроблена відмітка в розділі «Є» комерційного акту №454201/15 від 10.07.24р., як то передбачено п.12 «Правил складання актів», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. № 334.

Недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка у даному випадку передбачена п. п. 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, визначений штраф відповідно до п. п. 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 27.03.2020р. у справі № 917/500/19).

Суд звертає увагу на те, що існує декілька нормативно-вичерпних способів визначення маси вантажів, а саме: шляхом зважування на вагах, підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом, розрахунковим методом, за обміром, умовно.

Як убачається з умов п. 10 Правил приймання вантажів до перевезення, порядок зважування (із зупинкою і розчіпленням вагонів або із зупинкою без розщеплення для даного типу вантажу) залежить від типу використаних вагонних ваг, водночас вимог щодо використання однотипних ваг та ідентичного порядку зважування при визначенні/перевірки маси вантажу на станції відправки та станції призначення (на шляху прямування) нормативні документи не містять.

На підтвердження наявності у осіб, які підписали комерційний акт від залізниці, повноважень на вчинення таких дій позивачем додано до позовної заяви наказ № 9 від 16.02.24р., за змістом якого у зв`язку із відсутністю в штатному розкладі станції посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу контейнерного майданчика, сортувальної платформи) відповідальними особам, які мають право підпису комерційних актів призначено, зокрема, приймальників поїзда ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Заступником начальника станції є Усік А.О., а отже він і є підписантом, який має повноваження на підписання комерційних актів в силу прямої вказівки в пункті 10 Правил складання актів. Комерційний акт №454201/15 від 10.07.24р. складений попутньою станцією, що не протирічить пункту 8 Правил складання актів.

Отже відповідач не спростував доводів позивача, не довів наявність обставин, що є підставою для відмови у позові.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність фактів, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК України).

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 198 885,00грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (51500, Тернівка Дніпропетровської області, вул. Героїв України, 33; ) на користь позивача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ) : 198 885,00грн. - штрафу та 2 422,40грн. витрат на сплату судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 19.05.25р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.