ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2025 р. Справа№ 910/6423/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Лагодін Д.С.;

від відповідача: Курдюмов М.В.;

від третьої особи: не з`явились;

за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець»

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024, повний текст складено 24.12.2024

у справі № 910/6423/24 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична група Геліос»

до Державного підприємства «Гарантований покупець»

про стягнення грошових коштів

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

24 травня 2024 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична група Геліос» надійшла позовна заява №б/н від 17.05.2024 року до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення заборгованості за договором № 662/01 від 06.09.2019 року (в редакції додаткової угоди № 2162/07/24 від 29.02.2024 року) у розмірі 11 834 529,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати отриманої на підставі договору № 662/01 від 06.09.2019 року (в редакції додаткової угоди № 2162/07/24 від 29.02.2024 року) електричної енергії, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 11 834 529,79 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/6423/24 закрито провадження у справі № 910/6423/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична група Геліос» до Державного підприємства «Гарантований покупець» в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 2 002 462,60 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору. Позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична група Геліос» грошові кошти: основного боргу - 9 661 025,79 грн та судовий збір - 174 952,33 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням, Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення Північним апеляційним господарським судом постанови у даній справі; рішення Господарського суду мста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/6423/24 скасувати в частині задоволення позовних вимог ТОВ «ЕГ Геліос» до ДП «Гарантований покупець» про стягнення заборгованості 3у розмірі 9 661 025,79 грн та судового збору у розмірі 174 952,33 грн; ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості у розмірі 9 661 025,79 грн та судового збору у розмірі 174 952,33грн; судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на ТОВ «ЕГ Геліос».

Підстави апеляційної скарги обґрунтовані наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що станом на 10.06.2024 позивач мав перед відповідачем заборгованість у сумі 2 538 755,53 грн за послугу з відшкодування суми неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії за період з жовтня 2021 по грудень 2023рр. Водночас, відповідно до постанови НКРЕКП від 03.04.2024 № 652, абз. 3 підп. 13 п. 1, Гарантований покупець має право зменшити рівень розрахунків із продавцем за «зеленим» тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення. За таких обставин, на думку скаржника, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 538 755,53 грн не підлягали задоволенню, адже в Гарантованого покупця є всі правові підстави для зменшення рівня розрахунків із позивачем.

На думку скаржника, суд першої інстанції в рішенні не визначив дату початку настання зобов`язання, не застосував до відносин позивача та відповідача належні нормативно-правові акти, застосував до частини спірних правовідносин редакцію Порядку № 641, яка втратила чинність.

Скаржник зазначає, що загальна сума заборгованості позивача перед відповідачем за жовтень 2021р. та за період з 01.02.2022-31.12.2023, станом на 06.12.2024 складає 11 314 209 312,10 грн, однак судом не враховано, що за існуючого алгоритму розрахунків, обов`язок Гарантованого покупця щодо оплати 100% вартості електричної енергії обумовлений 100% оплатою ОСП послуги перед Гарантованим покупцем у відповідному розрахунковому періоді, а оскільки позивач не сплатив послугу в повному обсязі, зобов`язання Гарантованого покупця перед позивачем за вказаний розрахунковий період у розумінні ч. 1 ст. 530 ЦК України не виникло.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказав на те, що строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем зі 100% оплати за поставлену електричну енергію за спірні періоди як на момент звернення позивача (а саме 24.05.2024), та й станом на час розгляду справи є таким, що настав, тому, посилання апелянта на неправильне встановлення судом першої інстанції дати виникнення у відповідача (апелянта) зобов`язань з оплати 100% вартості відпущеної продавцем за «зеленим» тарифом електричної енергії по окремим періодам під час винесення судового рішення по справі не знаходить свого відображення, що у свою чергу, свідчить про обґрунтованість та законність висновків суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог в оскаржуваній частині.

Позивач вважає безпідставним твердження апелянта щодо правової природи такого права Гарантованого покупця зменшити рівень розрахунків із продавцем за «зеленим» тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення як оперативно господарської санкції згідно положень ст.235 Господарського кодексу України, оскільки станом на теперішній час, будь-які заяви чи акти зарахування зустрічних вимог від відповідача - ДП «Гарантований покупець» на адресу позивача - ТОВ «Енергетична група Геліос» не надходили. Таким чином, підстави для зменшення суми позовних вимог у цій справі, що підлягає сплаті відповідачем на користь позивача на суму 2 538 755,53 грн - відсутні. Крім того, укладений між Сторонами №662/01 від 06.09.2019 (з урахуванням усіх змін) не містить положень щодо можливості застосування до позивача як продавця за «зеленим» тарифом такої оперативно-господарської санкції як: право Гарантованого покупця зменшити рівень розрахунків із продавцем за «зеленим» тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Гаврилюк О.М., суддів: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 відмовлено Державному підприємству «Гарантований покупець» у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення апеляційним судом. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 № 910/6423/24 - залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 217 373,08 грн

23.01.2025 від скаржника (через систему «Електронний суд») надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано платіжну інструкцію № 72 від 22.01.2025, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 217 373,08 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/6423/24. Призначено справу № 910/6423/24 до розгляду у судовому засіданні 04.03.2025.

На підставі ст. 202, 216 ГПК України, у судовому засіданні 04.03.2025 оголошено перерву до 08.04.2025.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, систематичні оголошення сигналу повітряної тривоги, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/6423/24 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представник відповідача у судовому засіданні 08.04.2025 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/6423/24 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні 08.04.2025 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/6423/24 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, 06.09.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір № 662/01 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого (в редакції додаткової угоди № 2162/07/24 від 29.02.2024 позивач, за договором виробник за «зеленим» тарифом, зобов`язався продавати, а відповідач, за договором гарантований покупець, зобов`язався купувати електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії, відпущену генеруючими одиницями продавця, включеними до балансової групи відповідача, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України, у тому числі Порядку купівлі відповідачем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постаново НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2.2. договору (в редакції додаткової угоди № 291/01/20 від 20.02.2020) купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється за умови членства позивача у балансуючій групі відповідача.

Згідно з п. 2.3. договору (в редакції додаткової угоди № 291/01/20 від 20.02.2020 року) позивач зобов`язався продавати, а відповідач зобов`язався купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Відповідно до п. 2.4. договору (в редакції додаткової угоди № 291/01/20 від 20.02.2020) позивач продає відповідачу електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за «зеленим» тарифом, або Порядку продажу електричної енергії споживачами, у разі якщо продавець є споживачем за «зеленим» тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом встановлені Регулятором, у національній валюті України.

В пункті 2.5. договору (в редакції додаткової угоди № 291/01/20 від 20.02.2020) вартість електричної енергії, купленої відповідачем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.

Відповідно до п. 3.2. договору (в редакції додаткової угоди № 291/01/20 від 20.02.2020) розрахунок за куплену відповідачем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 3.3. договору (в редакції додаткової угоди № 291/01/20 від 20.02.2020) оплата електричної енергії, купленої відповідачем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за «зеленим» тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії відповідача, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії відповідача здійснюються згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачам.

За змістом п. 4.5. договору відповідач зобов`язаний, зокрема, купувати у продавця за «зеленим» тарифом вироблену електричну енергію, за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за «зеленим» тарифом електричну енергію.

Відповідно до п. 10.1. Порядку до 15 числа (включно) розрахункового місяця відповідач здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця відповідач здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед відповідачем за спожиту електричну енергію.

Відповідно до п. 10.2. Порядку з урахуванням положень глав 7 та 8 цього Порядку відповідач протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу.

Згідно з п. 10.3. Порядку після отримання від відповідача на електронну адресу акту купівлі-продажу продавець надає у триденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу відповідачу два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони. Відповідач у п`ятиденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу підписує їх зі своєї сторони та надсилає продавцю один примірник поштою.

Згідно з п. 10.4. Порядку після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої відповідачем у розрахунковому місяці, відповідач здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.

Відповідно до постанови НКРЕКП № 1661 від 29.09.2021 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію та надбавки до «зелених» тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання» позивачу встановлено зелений тариф з 01.10.2021 року у розмірі 402,84 коп./кВтГод (без ПДВ); з 01.01.2022 року у розмірі 393,03 коп./кВтГод (без ПДВ) згідно з постановою НКРЕКП № 3024 від 30.12.2021 року; з 01.10.2022 року у розмірі 464,16 коп./кВтГод (без ПДВ) згідно з постановою НКРЕКП № 1235 від 30.09.2022 року; з 01.01.2023 року у розмірі 493,36 коп./кВтГод (без ПДВ) згідно з постановою НКРЕКП № 1959 від 30.12.2022 року; з 01.04.2023 року у розмірі 498,70 коп./кВтГод (без ПДВ) згідно з постановою НКРЕКП № 592 від 31.03.2023 року; з 01.07.2023 року у розмір 505,28 коп./кВтГод (без ПДВ) згідно з постановою НКРЕКП № 1214 від 30.06.2023 року.

На виконання умов договору № 662/01 від 06.09.2019 (в редакції додаткової угоди № 2162/07/24 від 29.02.2024) позивач у жовтні 2021р., з лютого 2022р. по вересень 2022р., з грудня 2022р. по вересень 2023р. та з листопада 2023р. по грудень 2023р. продав відповідачу електричну енергію на загальну суму 31 611 214,56 грн, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії: від 31.10.2021 на суму 1 686 049,76 грн, від 28.02.2022 на суму 954 643,14 грн (з урахуванням акту коригування від 16.02.2023 на суму 23,58 грн), від 31.03.2022 на суму 1 758 806,10 грн, від 30.04.2022 на суму 1 406 107,27 грн, від 31.05.2022 на суму 2 197 936,96 грн, від 30.06.2022 на суму 2 315 996,88 грн, від 31.07.2022 на суму 2 513 178,46 грн, від 31.08.2022 на суму 1 858 425,06 грн, від 31.12.2022 на суму 206 376,967 грн, від 28.02.2023 на суму 872 122,34 грн, від 31.03.2023 на суму 1 827 839,59 грн, від 30.04.2023 на суму 1 548 427,60 грн, від 31.05.2023 на суму 2 874 091,88 грн, від 30.06.2023 на суму 2 938 089,06 грн, від 31.07.2023 на суму 2 887 238,64 грн, від 30.09.2023 на суму 2 620 932,74 грн, від 30.11.2023 на суму 709 842,23 грн, від 31.12.2023 на суму 435 095,60 грн.

За отриману електричну енергію відповідач розрахувався лише частково на загальну суму 19 776 684,77 грн, що підтверджується кредитовими повідомленнями: № 164651 від 13.10.2021 на суму 318 044,95 грн, № 166694 від 25.10.2021 на суму 216 048,43 грн, № 172385 від 29.10.2021 на суму 165 331,08 грн, № 175153 від 29.10.2021 на суму 57 424,15 грн, № 185923 від 15.11.2021 на суму 282 636,28 грн, № 258976 від 28.09.2022 на суму 228 035,15 грн, № 262256 від 18.10.2022 на суму 249 272,36 грн, № 26/10/2023319 674 від 26.10.2023 на суму 1 229,39 грн, № 18/10/2023 826 від 18.10.2023 на суму 810,38 грн, № 20/18 від 20.10.2023 на суму 339,65 грн, № 326392 від 30.11.2023 на суму 1 093,92 грн, № 332756 від 28.12.2023 на суму 1 867,83 грн, № 348452 від 21.02.2023 на суму 5 513,13 грн, № 207357 від 15.02.2022 на суму 256 673,75 грн, № 211996 від 24.02.2022 на суму 402 597,92 грн, № 226066 від 08.06.2022 на суму 227 254,59 грн, № 215948 від 29.03.2022 на суму 162 550,24 грн, № 217704 від 07.04.2022 на суму 141 435,97 грн, № 218707 від 15.04.2022 на суму 95 848,14 грн, № 219669 від 25.04.2022 на суму 6 999,46 грн, № 221396 від 06.05.2022 на суму 777 188,32 грн, № 268928 від 07.12.2022 на суму 72 550,87 грн, № від 31.05.2023 на суму 132 838,05 грн, № від 06.06.2023 на суму 245 716,23 грн, № 222385 від 16.05.2022 на суму 130 900,84 грн, № 223474 від 25.05.2022 на суму 131 562,75 грн, № 225458 від 07.06.2022 на суму 117 420,53 грн, № 226863 від 15.06.2022 на суму 136 748,80 грн, № 228731 від 27.06.2022 на суму 138 789,14 грн, № 229646 від 30.06.2022 на суму 80 347,06 грн, № 230503 від 07.07.2022 на суму 86 338,11 грн, № 236293 від 29.07.2022 на суму 87 034,94 грн, № 242136 від 25.08.2022 на суму 52 121,97 грн, № 234113 від 25.07.2022 на суму 282 215,26 грн, № 237215 від 29.07.2022 на суму 255 646,04 грн, № 233111 від 14.07.2022 на суму 211 977,75 грн, № 240153 від 15.08.2022 на суму 39 967,28 грн, № 243285 від 31.08.2022 на суму 282 114,11 грн, № 241286 від 25.08.2022 на суму 261 380,38 грн, № 273469 від 30.12.2022 на суму 54 790,91 грн, № 271448 від 26.12.2022 на суму 39 809,82 грн, № 270010 від 15.12.2022 на суму 26 951,05 грн, № 270767 від 19.12.2022 на суму 1 899,92 грн, № 279317 від 15.02.2023 на суму 160 189,53 грн, № 280511 від 24.02.2023 на суму 147 986,35 грн, № 281408 від 28.02.2023 на суму 107 598,37 грн, № 282312 від 07.03.2023 на суму 32 435,94 грн, № 285955 від 31.03.2023 на суму 261 620,79 грн, № 283014 від 15.03.2023 на суму 260 223,93 грн, № 285067 від 24.03.2023 на суму 184 743,82 грн, № 281216235 від 05.04.2023 на суму 77 694,02 грн, № від 28.04.2023 на суму 280 885,46 грн, № від 14.04.2023 на суму 181 134,25 грн, № від 25.04.2023 на суму 164 907,42 грн, № від 17.04.2023 на суму 105 047,04 грн, № від 26.04.2023 на суму 67 481,93 грн, № 356550 від 10.04.2023 на суму 251 110,35 грн, № від 31.05.2023 на суму 346 436,29 грн, № від 15.05.2023 на суму 321 253,06 грн, № від 25.05.2023 на суму 294 231,42 грн, № від 18.05.2023 на суму 130 831,41 грн, № від 31.05.2023 на суму 88 365,11 грн, № 344312 від 07.02.2024 на суму 761 885,36 грн, № 346025 від 15.02.2024 на суму 309 738,39 грн, № 343499 від 02.02,2024 на суму 634 356,73 грн, № 342638 від 31.01.2024 на суму 561 902,22 грн, № 30/06/ від 30.06.2023 на суму 424 254,37 грн, № 15/06/20232984 від 15.06.2023 на суму 422 292,21 грн, № 26/05 від 26.06.2023 на суму 390 616,83 грн, № 17/07/ від 17.07.2023 на суму 403 256,49 грн, № 25/07/ від 25.07.2023 на суму 398 775,98 грн, № 31/07/ від 31.07.2023 на суму 442 272,20 грн, № 341850 від 31.01.2024 на суму 1 084 682,64 грн, № 363031 від 06.05.2024 на суму 541 001,08 грн, № 15/09/ від 15.09.2023 на суму 369 070,35 грн, № 25/09/202331843 від 25.09.2023 на суму 350 096,37 грн, № 10/10/2023312 від 10.10.2023 на суму 284 574,13 грн, № 10/10/ від 10.10.2023 на суму 89 258,58 грн, № 328013 від 06.12.2023 на суму 278 038,65 грн, № 335.224 від 29.12.2023 на суму 108 512,72 грн, № 334427 від 29.12.2023 на суму 326 626,67 грн, № 340243 від 31.01.2024 на суму 214 511,53 грн, № 364684 від 06.05.2024 на суму 516 984,02 грн, № 15/11/ від 15.11.2023 на суму 233 310,71 грн, № 323885 від 17.11.2023 на суму 78 345,82 грн, № 324852 від 27.11.2023 на суму 126 430,12 грн, № 325616 від 28.11.2023 на суму 16 184,00 грн, № 327210 від 30.11.2023 на суму 88 886,94 грн, № 328847 від 13.12.2023 на суму 92 504,15 грн, № 329545 від 15.12.2023 на суму 99 665,35 грн, № 331086 від 27.12.2023 на суму 32 963,15 грн, № 330421 від 25.12.2023 на суму 46 245,55 грн, № 336200 від 08.01.2024 на суму 85 180,15 грн.

За розрахунками позивача заборгованість відповідача за договором № 662/01 від 06.09.2019 (в редакції додаткової угоди № 2162/07/24 від 29.02.2024) становить 11 834 529,79 грн, у зв`язку із чим, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Водночас, відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що наказами Міністерства енергетики України від 28.03.2022 № 140 та від 15.06.2022 № 206 зобов`язано ДП "Гарантований покупець" з дати набрання ним чинності на період дії воєнного стану України з коштів, що наявні на поточному рахунку забезпечити перерахування коштів на сплату платежів за придбану електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, в межах 15% та 18% від середньозваженого розміру "зеленого" тарифу за 2021 рік із дотриманням Порядку. Відтак, відповідач зазначає, що всі його розрахунки здійснюються у відповідності до зазначених вище наказів, а тому позивачем не доведено порушення порядку розрахунків та строків оплати електричної енергії.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Також в ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" з метою забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України, необхідного для задоволення інтересів громадян, суспільства і держави, та забезпечення сталого довгострокового розвитку електроенергетичної галузі і конкурентоспроможності національної економіки України на учасників ринку відповідно до цієї статті можуть бути покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії. До спеціальних обов`язків, що покладаються на учасників ринку електричної енергії відповідно до цього Закону для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, належать, зокрема, забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, включаючи забезпечення підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії за механізмом ринкової премії.

Гарантований покупець є учасником ринку електричної енергії та здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності зі здійснення функції гарантованого покупця, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 25.06.2019 № 1217.

За змістом ч. 2 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено зелений тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленим" тарифом або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим тарифом".

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" купівля-продаж такої електричної енергії за зеленим тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено зелений тариф, та гарантованим покупцем. Такий договір укладається на підставі типового договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом. Типова форма договору купівлі-продажу електричної енергії за зеленим тарифом затверджується Регулятором. Договір купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом укладається між гарантованим покупцем та виробником або споживачем, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) на весь строк дії зеленого тарифу.

Для здійснення купівлі-продажу електричної енергії за зеленим тарифом кандидат у виробники за "зеленим" тарифом укладає з гарантованим покупцем договір купівлі-продажу електричної енергії за зеленим тарифом (п. 2.1. гл. 2 Порядку № 641).

Як вже зазначалось, на виконання умов договору № 662/01 від 06.09.2019 (в редакції додаткової угоди № 2162/07/24 від 29.02.2024) позивач у жовтні 2021р., з лютого 2022 р. по вересень 2022 р., з грудня 2022 р. по вересень 2023 р. та з листопада 2023 р. по грудень 2023 р. продав відповідачу електричну енергію на загальну суму 31 611 214,56 грн, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії: від 31.10.2021 на суму 1 686 049,76 грн, від 28.02.2022 на суму 954 643,14 грн (з урахуванням акту коригування від 16.02.2023 на суму 23,58 грн), від 31.03.2022 на суму 1 758 806,10 грн, від 30.04.2022 на суму 1 406 107,27 грн, від 31.05.2022 на суму 2 197 936,96 грн, від 30.06.2022 на суму 2 315 996,88 грн, від 31.07.2022 на суму 2 513 178,46 грн, від 31.08.2022 на суму 1 858 425,06 грн, від 31.12.2022 на суму 206 376,967 грн, від 28.02.2023 на суму 872 122,34 грн, від 31.03.2023 на суму 1 827 839,59 грн, від 30.04.2023 на суму 1 548 427,60 грн, від 31.05.2023 на суму 2 874 091,88 грн, від 30.06.2023 на суму 2 938 089,06 грн, від 31.07.2023 на суму 2 887 238,64 грн, від 30.09.2023 на суму 2 620 932,74 грн, від 30.11.2023 на суму 709 842,23 грн, від 31.12.2023 на суму 435 095,60 грн.

Акти купівлі-продажу електроенергії підписані представниками сторін без зауважень.

В пункті 10.1. Порядку визначено, що до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Відповідно до п. 10.4. Порядку після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що приймаючи до уваги умови укладеного сторонами договору та п. 10.4 Порядку № 641, строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем з оплати за поставлену електричну енергію за спірні періоди станом на час розгляду справи є таким, що настав.

Як вже зазначалось, відповідач за отриману електричну енергію розрахувався лише частково на загальну суму 19 776 684,77 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи кредитовими повідомленнями, у зв`язку із чим, станом на подання позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем складала суму у розмірі 11 834 529,79 грн.

Так, 22.05.2024 (до звернення позивача з позовом до суду) відповідачем сплачено за електричну енергію 171 041,40 грн, що підтверджується кредитовим повідомленням № 367927 від 22.05.2024, а також 30.05.2024, 28.06.2024, 11.07.2024, 30.07.2024, 28.08.2024, 27.09.2024, 30.09.2024, 07.10.2024, 23.10.2024, 25.10.2024, 30.10.2024, 14.11.2024 (після звернення позивача з позовом до суду) відповідач сплатив позивачу заборгованість за електричну енергію, усього на суму у розмірі 2 002 462,60 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що в частині заборгованості за електричну енергію в розмірі 171 041,40 грн, станом на дату звернення позивача до Господарського суду міста Києва з даним позовом, а саме: 24.05.2022, вже був відсутній, при цьому, з огляду на те, що предмет спору в частині позовних вимог про стягнення заборгованості в розмірі 2 002 462,60 грн припинив своє існування після відкриття провадження у справі, керуючись положеннями п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 2 002 462,60 грн, у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Доказів оплати відповідачем суми боргу у розмірі 9 661 025,79 грн не надано, у зв`язку із чим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги позивача про стягнення заборгованості на суму у розмірі 9 661 025,79 грн з відповідача.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на встановлені обставини справи, враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про закриття провадження у справі на суму у розмірі 2 002 462,60 грн та стягнення з відповідача на користь позивача 9 661 025,79 грн основного боргу, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/6423/24, відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що у постанові у справі № 910/4439/23 об`єднаною палатою зроблено висновок про те, що Верховний Суд у постанові від 21.03.2024 у справі № 910/6185/23 та у постанові від 11.04.2024 у справі № 910/9100/22 зазначив, що у Наказі №140 та №206:

- мова йде про розподіл грошових коштів на оплату авансових платежів виробникам з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з ДП «Гарантований покупець»;

- наказ не звільняє ДП «Гарантований покупець» від повної оплати придбаного товару;

- наказ не змінює обов`язок ДП «Гарантований покупець» здійснити остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення НКРЕКП щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від вказаного висновку з урахуванням уточнення такого змісту:

- Накази № 140 та № 206 ніяким чином не обмежують право виробника електричної енергії за «зеленим» тарифом на отримання повної вартості проданої електричної енергії, встановленої укладеним сторонами договором, а також не змінюють терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань гарантованого покупця щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку № 641.

- накази не звільняють ДП «Гарантований покупець» від обов`язку щодо здійснення повного розрахунку за отриманий товар. Відтак, вказані вище накази не є підставою для гарантованого покупця не виконувати грошове зобов`язання, передбачене умовами договору.

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує висновки, викладені Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23, та за встановлених фактичних обставин справи дійшла висновку про наявність обов`язку у відповідача з повного виконання грошового зобов`язання - оплати у розмірі 100% вартості за поставлену електричну енергію за «зеленим» тарифом, які узгоджуються з відповідними висновками об`єднаної палати у вказаній справі, а доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції застосував до частини спірних правовідносин редакцію Порядку № 641, яка втратила чинність, є безпідставними.

Колегія суддів апеляційної інстанції вказує на те, що укладений між позивачем та відповідачем договір № 662/01 від 06.09.2019 (з урахуванням усіх змін) не містить положень щодо можливості застосування до позивача, як продавця за «зеленим» тарифом, такої оперативно-господарської санкції як: право відповідача зменшити рівень розрахунків із позивачем на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи викладене вище, дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/6423/24, наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/6423/24, відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає інші посилання скаржника, викладені ним у апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/6423/24 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/6423/24 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/6423/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/6423/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу 910/6423/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова підписана 15.05.2025.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко