ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2025 р. Справа № 922/1273/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (адреса: 49001, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 4Д; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логиком» (адреса: 62495, Харківська обл., Харківський р.-н, смт. Васищеве, вул. Слобідська, буд. 26/2; )
про стягнення 217593,75 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Логиком» (далі - відповідач) 217593,75 грн, з яких:

197228,26 грн - сума боргу;

3219,03 грн - 3%;

17146,46 грн - інфляційних втрат.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1980 від 20.12.2021 щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за спожиту електричну енергію.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.04.2025 відкрито провадження у справі № 922/1273/25; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на позов.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами електронного зв`язку направлено копію ухвали від 11.04.2025 про відкриття провадження у справі.

Зокрема, копію наведеної ухвали направлено до електронних кабінетів позивача та відповідача в системі Електронний суд, про що свідчать долучені до матеріалів справи довідки про доставку електронного листа від 11.04.2025.

Згідно з вимогами п. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляд справи, а останні в розумінні ст. 120, 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у порядку та строки, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.04.2025.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Правове регулювання правовідносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії регулюються зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII та "Правилами роздрібного ринку електричної енергії", затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018р (далі ПРРЕЕ).

Договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу Постачальником та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднанням, яка є додатком до цього Договору.

Згідно з п. 3.1.9. ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Згідно з п. 3.2.6 ПРРЕЕ, укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції (Додаток до Договору)

Як свідчать матеріали справи, між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем з 20.12.2021 укладено договір з постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальної послуги № 1980 (далі договір) на умовах Комерційної пропозиції «Універсальна» (далі комерційна пропозиція).

Зазначений Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг (Постачальник) та укладений сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до цього Договору споживши відповідний обсяг електричної енергії або здійснення інших дій, що свідчать про акцептування договірних відносин.

Відповідач, як малий непобутовий споживач приєднався до умов договору про постачання електричної на умовах комерційної пропозиції «Універсальна» постачальника універсальних послуг ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" для малих непобутових споживачів (далі Комерційна пропозиція), яка є додатком до договору, шляхом подання 20.12.2021 р заяви приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Початок постачання з січня 2022 р.

Відповідно до умов наведеного договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору, споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору.

Відповідно до пункту 5.8 договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (п. 5.9 договору).

Для проведення розрахунків позивачем було відкрито відповідачу особовий рахунок № 1980.

Згідно з п. 2.1. Комерційної пропозиції, постачання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг здійснюється за регульованими цінами (тарифами) на електроенергію, розрахованими у відповідності до норм чинного законодавства зокрема, на момент публікації цієї комерційної пропозиції відповідно до постанови НКРЕКП від 05.10.2018 №1177.

Пунктом 4.1 комерційної пропозиції встановлено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

Згідно з п 5.4 комерційної пропозиції, розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку.

Виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі постачальника з можливістю перегляду в сервісі «Особистий кабінет» (п 5.5. комерційної пропозиції).

Рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет» не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках рахунок надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника (п. 5.6 Комерційної пропозиції).

В п. 6 Комерційної пропозиції сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених умовами Договору, з порушенням термінів, визначених цією Комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

Як свідчать матеріали справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, забезпечивши електроустановки відповідача електричною енергією належної якості в об`ємі 35731 кВт/год у червні 2024, що підтверджується інформацією щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку від 23.10.2024 у відповідності до вимог п. 4.3, 4.12, пп. 31 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, та глави 9.14 Розділу IХ, глави п. 12.4 Розділу ХІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311.

Виходячи з фактичних обсягів споживання електричної енергії відповідачем, інформацію про які надано ОСР, позивачем нараховано до сплати за розрахунковий період червень 2024 суму 215 395,75 грн.

Як зазначає позивач, після погашення нарахувань за попередні розрахункові періоди, які не увійшли до позовного, в рахунок погашення нарахувань за розрахунковий період червень 2024 р. зараховано 18 167,49 грн як сумарний надлишок оплат за попередні періоди.

Таким чином, за червень 2024 р. позивачем відповідачу нараховано 215 395,75 грн, а сплачено 18 167,49 грн (зараховано по п. 4.24 ПРРЕЕ), що підтверджується розрахунком ціни позову.

Станом на дату подачі позовної заяви заборгованість за червень 2024 р. становить 197 228,26 грн

Відповідач не дотримався встановленого комерційною пропозицією обов`язку на самостійне формування розрахункових документів (актів приймання передавання, рахунків) в сервісі «Особистий кабінет».

Разом з тим, позивачем додатково 10.07.2024 надіслано на адресу відповідача акт приймання передавання та рахунок за червень 2024.

Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання зі сплати вартості спожитої електричної енергії, та за червень 2024 жодної оплати не здійснив.

Додатково позивач направляв на адресу відповідача лист-вимогу від 29.08.2024 № 24/14810 з проханням оплатити заборгованість.

Однак, як зазначає позивач, на зазначений лист відповідач відповіді не надав, існуючого боргу не сплатив.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою за споживання електроенергії спожитої у червні 2024 позивачем нараховані 3% річних за період прострочення з 30.07.2024 по 13.02.2025 та інфляційні за період прострочення з 01.08.2024 по 31.12.2024 в сумі

Обставини щодо стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, інфляційних та 3% річних в наведених сумах стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За змістом ч. 6-7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/ визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

У даному випадку, матеріалами справи підтверджується факт належного виконання позивачем умов договору щодо поставки електричної енергії відповідачу в червні 2024 року, та факт порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної та повної оплати цієї електроенергії.

Обсяг спожитої відповідачем електроенергії підтверджується інформацією щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку від 23.10.2024 за червень 2024. З даного документу вбачається, що відповідачем у червень 2024 року спожито електроенергію обсягом 35731 кВт/год.

Окрім того, позивачем складено та направлено відповідачу для підписання акт приймання передавання та рахунок за червень 2024 р.

В подальшому ж виставлений позивачем рахунок відповідачем оплачений не був, хоча строк оплати встановлений умовами укладеного між сторонами договору та комерційної пропозиції, та є таким що настав.

Таким чином, факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за договором за поставлену у червні 2024 року електричну енергію на суму 197228,26 грн підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовано. Строк виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати цієї заборгованості є таким, що настав.

Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати цієї заборгованості, суд за наслідками розгляду справи приходить до висновку про задоволення позову в зазначеній частині вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 197228,26 грн заборгованості за спожиту електричну енергію.

Щодо позову в частині стягнення інфляційних та 3% річних, суд зазначає.

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості за спожиту електроенергію у червні 2024 року підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується.

Зазначене надає позивачу право на нарахування інфляційних та 3% річних за таке прострочення.

У даному випадку, у зв`язку з несвоєчасною оплатою за споживання електроенергії спожитої у червні 2024 позивачем нараховані 3% річних за період прострочення з 30.07.2024 по 13.02.2025 та інфляційні за період прострочення з 01.08.2024 по 31.12.2024 в сумі

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних та річних, суд констатує, що його здійснено арифметично вірно.

За таких обставин, заявлений позов у даній частині вимог також підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3219,03 грн 3% річних за період прострочення з 30.07.2024 по 13.02.2025 та 17146,46 грн інфляційних втрат за період прострочення з 01.08.2024 по 31.12.2024.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2611,13 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Логиком» (адреса: 62495, Харківська обл., Харківський р.-н, смт. Васищеве, вул. Слобідська, буд. 26/2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (адреса: 49001, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 4Д; ):

197 228,26 грн - боргу за спожиту у червні 2024 електричну енергію;

3219,03 грн - 3% річних;

17146,46 грн - інфляційних втрат;

2611,13 грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак