ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2025 р. Справа№ 911/3997/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників:

від стягувача: Гижко О.Л., дов. № ДП24701/25-0010 від 10.01.2025;

від боржника: Рокотян М.О., ордер АІ № 1860129 від 31.03.2025;

від третьої особи: не з`явився;

від приватного виконавця: Голяченко І.П., посвідчення № 0366 від 14.06.2019,

розглянувши матеріали апеляційної скарги акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу господарського суду Київської області від 02.12.2024 у справі № 911/3997/16 (суддя - Христенко О.О.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватного акціонерного товариства "Креатив"

про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно,

та за зустрічним позовом товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство"

до публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

про визнання договорів недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - ПАТ "Укрексімбанк") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з додатковою відповідальністю "Яготинське хлібоприймальне підприємство" (далі - ТДВ "Яготинське ХПП") про стягнення 126 607 739,68 доларів США та 681 583 405,01 грн заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме на нерухоме/рухоме майно, що є предметом іпотеки/застави за іпотечним договором № 151214Z29 від 06.08.2014 та договором застави № 151214Z30 від 19.08.2014, укладеними між АТ "Укрексімбанк" та ТДВ "Яготинське ХПП", шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження (далі - ВП) за початковою ціною реалізації, визначеною в ході ВП суб`єктом оціночної діяльності відповідно до вимог чинного законодавства України.

Заперечуючи позовні вимоги ТДВ "Яготинське ХПП" подало суду першої інстанції зустрічний позов до ПАТ "Укрексімбанк" про визнання недійсними іпотечного договору № 151214Z29 від 06.08.2014 та договору застави № 151214Z30 від 19.08.2014.

Рішенням господарського суду Київської області від 28.04.2021 позовні вимоги за первісним позовом задоволені частково.

В рахунок погашення заборгованості приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "Креатив" за кредитними договорами № 151213К17 від 21.08.2013, № 151214К12 від 10.06.2014, № 151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ від 19.09.2014, укладеними в рамках генеральної угоди № 151308N2 від 17.11.2008, перед AT "Укрексімбанк", розмір якої станом на 01.11.2016 становить 124 769 084,67 доларів США та 681 582 877,02 грн, звернуто стягнення на нерухоме та рухоме майно, що є предметом іпотеки та застави за іпотечним договором № 151214Z29 від 06.08.2014 та договором застави № 151214Z30 від 19.08.2014, укладеними між AT "Укрексімбанк" та ТДВ "Яготинське ХПП", а саме:

- майновий комплекс загальною площею 19 428,70 кв.м, який розташований за адресою: Київська обл., Яготинський район, м. Яготин, вул. Привокзальна, буд. 21;

- хлібоприймальне підприємство загальною площею 7 090,30 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Комсомольська, 15;

- обладнання, що розташоване у власних приміщеннях ТДВ "Яготинське ХПП" за адресою: Київська обл., Яготинський район, м. Яготин, вул. Привокзальна, 21;

- обладнання, що розташоване у власних приміщеннях ТДВ "Яготинське ХПП" за адресою: Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Комсомольська, 15.

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки та застави шляхом продажу на прилюдних торгах із визначенням вартості майна в межах процедури ВП, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В іншій частині первісних позовних вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Стягнуто з ТДВ "Яготинське ХПП" на користь AT "Укрексімбанк" 204 221,17 грн судового збору та 53 688,33 грн витрат на проведення судової експертизи.

15.06.2021 господарським судом Київської області видано відповідні накази.

23.10.2024 до суду першої інстанції надійшла скарга AT "Укрексімбанк" на бездіяльність приватного виконавця (далі - ПВ) Голяченка Івана Павловича (а.с. 1-10 том 11) про:

- визнання неправомірною бездіяльність ПВ виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. (далі - ПВ Голяченко І.П.) у виконавчому провадженні (далі - ВП) № 66265282, щодо не передачі на реалізацію нерухомого та рухомого майна, що є предметом іпотеки та застави за іпотечним договором № 151214Z29 від 06.08.2014 та договором застави № 151214Z30 від 19.08.2014 та на яке звернуто стягнення на підставі рішення суду;

- зобов`язання ПВ Голяченка І.П. поновити порушене право AT "Укрексімбанк" шляхом передачі у ВП № 66265282 на реалізацію нерухомого та рухомого майна, що є предметом іпотеки та застави за іпотечним договором № 151214Z29 від 06.08.2014 та договором застави № 151214Z30 від 19.08.2014 та на яке звернуто стягнення на підставі рішення суду.

В обґрунтування скарги заявник зазначав, що на примусовому виконанні у ПВ Голяченка І.П. перебуває ВП № 66265282 з примусового виконання наказу № 911/3997/16 від 15.06.2021, виданого господарським судом Київської області, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості ПрАТ "Креатив" звернуто стягнення на нерухоме та рухоме майно, що є предметом іпотеки та застави за іпотечним договором № 151214Z29 від 06.08.2014 та договором застави № 151214Z30 від 19.08.2014, укладеними між AT "Укрексімбанк" та ТДВ "Яготинське ХПП".

В той же час ПВ Голяченко І.П. повідомив стягувача листом № 46437 від 14.10.2024 (а.с. 16 том 11) у відповідь на його заяву № 0000606/26971-24 від 30.09.2024 (а.с. 18-20 том 11) щодо вжиття заходів передачі на реалізацію заставного майна на яке звернуто стягнення згідно рішення суду, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва № 757/29377/19-к від 06.06.2019 (а.с. 61-63 том 11), накладено арешт на майно ТДВ "Яготинське ХПП" з позбавленням права на відчуження та розпорядження майном, а саме на комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: Київська обл., Згурівський р-н, смт. Згурівка, вул. Комсомольська (перейменована на вул. Юності), буд. 15; заборонено органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстратором, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб?єктам, наділеним функціям державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо вказаного майна. Крім того, ухвалою Печерського районного суду міста Києва № 757/17078/19-к від 02.04.2019 (а.с. 64-88 том 11) також накладено арешт на майно ТДВ "Яготинське ХПП". Враховуючи, що ухвали є чинними та в судовому порядку не скасовані, ПВ зазначив, що наразі вжиття заходів щодо передачі на реалізацію заставного майна, на яке звернуто стягнення згідно судового рішення, не є можливим.

Стверджуючи про триваючу бездіяльність ПВ скаржник посилався на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 06.09.2024 по справі № 909/893/17 (а.с. 89-94 том 11; https://reyestr.court.gov.ua/Review/121502645), а саме:

"61. Разом з цим, Верховний Суд звертає увагу на те, що ухвала слідчого судді у кримінальній справі не є підставою для невиконання рішення суду про звернення стягнення на іпотечне та заставне майно, обтяження на яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав раніше ухвали про накладення арешту у кримінальному провадженні.

62. В контексті зазначеного колегія звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17, відповідно до якої заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно в разі задоволення позову. Іпотека або арешт нерухомого майна, що накладається виконавцем у межах ВП, мають ту ж саму мету. Тому іпотека або арешт, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, мають вищий пріоритет, ніж заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, які були зареєстровані пізніше. У цьому разі заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, не є перешкодою для реалізації майна, а покупець такого майна набуває право власності на нього вільним від зазначених обтяжень. Якщо ж майно не буде реалізоване, а іпотека буде припинена або буде знятий арешт, накладений виконавцем (зокрема, у випадку повного виконання боржником свого обов`язку), то заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, і надалі виконуватимуть функцію забезпечення позову.

63. У постанові від 25.05.2021 у справі № 923/971/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що продаж майна боржника з публічних торгів у виконавчому провадженні за наявності чинного його обтяження арештом у кримінальній справі може бути підставою недійсності правочину з відчуження такого майна чи визнання незаконними дій державного виконавця у виконавчому провадженні, якщо таке обтяження має вищий пріоритет, порівняно з пріоритетом іпотеки та арешту нерухомого майна, що накладений виконавцем у межах ВП (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19). У протилежному випадку судовий арешт майна може бути несправедливо використаний на шкоду іпотекодержателю та на користь іншого кредитора, чиї вимоги виникли пізніше.

67. Таким чином, оскільки ані накладення арешту у кримінальному провадженні, ані передання майна боржника Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, не звільняє боржника від обов`язку виконати рішення суду, а Національне агентство не має повноважень виконувати судові рішення за рахунок майна боржника в межах ВП, натомість такі повноваження належать виконавцю, то накладення арешту у кримінальному провадженні та передання майна боржника Національному агентству не є перешкодою для вчинення виконавцем виконавчих дій, зокрема щодо реалізації майна боржника з подальшим задоволенням вимог стягувача за рахунок виручки від продажу майна. Покупець такого майна набуває право власності на нього вільним від зазначених обтяжень".

Враховуючи викладене та те, що арешти на іпотечне та заставне майно з забороною відчуження та розпорядження, які накладені ухвалами Печерського районного суду міста Києва від 06.06.2019 у справі № 757/29377/19-к, від 02.04.2019 у справі № 757/17078/19-к, були здійснені після реєстрації права іпотеки та права застави на користь AT "Укрексімбанк", скаржник зазначав, що ПВ зобов`язаний був передати на реалізацію нерухоме та рухоме майно, яке є предметом іпотеки та застави за іпотечним договором № 151214Z29 від 06.08.2014 та договором застави № 151214Z30 від 19.08.2014, на яке звернуто стягнення на підставі рішення суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.12.2024 відмовлено в задоволенні скарги AT "Укрексімбанк".

Судом першої інстанції зазначено, що скаржником не доведено обставин, які б свідчили про допущення ПВ бездіяльності під час здійснення дій у виконавчому провадженні № 66265282 спрямованих на примусове виконання рішення суду у справі № 911/3997/16, оскільки на майно боржника ухвалами Печерського районного суду міста Києва від 02.04.2019 у справі № 757/17078/19-к та від 06.06.2019 у справі № 757/29377/19-к, було накладено арешт, а також заборону на здійснення реєстраційних дій стосовно такого майна.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, АТ "Укрексімбанк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким задовольнити скаргу АТ "Укрексімбанк" на бездіяльність ПВ.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що вимогами його скарги не було скасування арешту накладеного в межах кримінального провадження (далі - КП), тож посилаючись на приписи статті 174 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України суд першої інстанції вийшов за межі заявлених скаржником вимог. Також судом помилково відхилені його доводи про те, що ухвали слідчого судді у кримінальній справі не є підставою для невиконання рішення суду про звернення стягнення на іпотечне та заставне майно, обтяження на яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав раніше ніж було накладено арешт у КП. За твердженнями апелянта господарським судом не було надано правової оцінки його запереченням поданими разом з доказами 28.11.2024 на пояснення боржника (а.с. 160-179 том 11).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду на 15.04.2025.

09.04.2025 до апеляційного суду надійшов відзив боржника із запереченнями на апеляційну скаргу, в якому представник зазначав про арешт та заборону на здійснення дій щодо майна згідно ухвал Печерського районного суду міста Києва від 06.06.2019 у справі № 757/29377/19-к, від 02.04.2019 у справі № 757/17078/19-к; також посилався на проведення Національним антикорупційним бюро України (далі - НАБУ) досудового розслідування у КП № 0000420 від 11.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222, ч. 1 ст. 388 Кримінального кодексу (далі - КК) України. За твердженням боржника реалізація майна шляхом продажу на прилюдних торгах в межах ВП № 66265282 призведе до відчуження майна, яке на переконання органів досудового розслідування є речовим доказом, що в свою чергу може зашкодити подальшому проведенню досудового розслідування КП до якого можуть бути також причетні працівники АТ "Укрексімбанк" (судові рішення Вищого антикорупційного суду у рамках КП № 0000420 від 11.01.2016, зокрема, ухвала Вищого антикорупційного суду від 19.07.2023 у справі № 991/6077/23; https://reyestr.court.gov.ua/review/112391507). Окрім цього, у разі придбання на торгах арештованого (в рамках КП) майна, покупець буде позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в установленому законом порядку та вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, що призведе до порушення його прав власності.

Боржник просив поновити строк на подання відзиву, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 встановлено строк на подання відзиву - протягом 15-ти днів з моменту отримання ухвали, проте апеляційна скарга поштою ним не була отримана (а.с. 56 том 12), а з її змістом представник ознайомився лише 04.04.2025 (згідно відмітки на клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи; а.с. 50 том 12).

14.04.2025 до апеляційного суду надійшли пояснення АТ "Укрексімбанк" на відзив боржника, в якому представник зазначав про відсутність правових підстав для поновлення строку на подання відзиву, враховуючи встановлений апеляційним судом строк на подання відзиву та направлення копії апеляційної скарги апелянтом боржнику.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Апеляційний суд вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Вирішуючи питання про поновлення процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Ураховуючи подання боржником до апеляційного суду відзиву (а.с. 51-54 том 12) протягом 5-ти днів після ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 50 том 12) та до призначеного ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 (а.с. 35-36 том 12) першого судового засідання на 15.04.2025, з метою уникнення надмірного формалізму, із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на подання відзиву, колегія суддів вважає за можливе поновити строк на подання відзиву ТДВ "Яготинське ХПП", у зв`язку з чим задовольняє клопотання про поновлення строку на його подання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 розгляд справи відкладено на 29.04.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 розгляд справи відкладено на 13.05.2025.

У судовому засіданні, що відбулось 13.05.2025, апелянт просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити скаргу на бездіяльність ПВ. Боржник та ПВ заперечували доводи апеляційної скарги та вказували на законність прийнятої судом першої інстанції ухвали.

Від третьої особи представники не з`явились, про розгляд апеляційної скарги третя особа повідомлена належним чином, неявка у судове засідання її представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги поданої стягувачем на ухвалу про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність ПВ.

Заслухавши пояснення представників, що з`явились у судове засідання, приватного виконавця, розглянувши доводи апеляційної скарги, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою ЄСПЛ, ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція): право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим, на шкоду одній зі сторін.

ЄСПЛ, рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ" застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішенні ЄСПЛ від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, ГПК України та практики ЄСПЛ, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавців.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України "Про виконавче провадження" випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості ВП; 7) розумності строків ВП; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Законодавець покладає на виконавця коло обов`язків та надає йому права, які мають бути застосовані виконавцем для повного виконання, в даному випадку, рішення господарського суду, тобто приватний виконавець повинен вжити всі можливі та необхідні заходи, які встановлені Законом України "Про виконавче провадження", для примусового виконання виконавчого документу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини 1 статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Пунктом 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як вже зазначалось рішенням господарського суду Київської області від 28.04.2021 у справі № 911/3997/16 позовні вимоги за первісним позовом були задоволені частково та в рахунок погашення заборгованості ПрАТ "Креатив" за кредитними договорами звернуто стягнення на нерухоме та рухоме майно, що є предметом іпотеки та застави за іпотечним договором № 151214Z29 від 06.08.2014 та договором застави № 151214Z30 від 19.08.2014, укладеними між AT "Укрексімбанк" та ТДВ "Яготинське ХПП", а саме:

- майновий комплекс загальною площею 19 428,70 кв.м, який розташований за адресою: Київська обл., Яготинський район, м. Яготин, вул. Привокзальна, буд. 21;

- хлібоприймальне підприємство загальною площею 7 090,30 кв.м, що розташоване за адресою: Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Комсомольська, 15;

- обладнання, що розташоване у власних приміщеннях ТДВ "Яготинське ХПП" за адресою: Київська обл., Яготинський район, м. Яготин, вул. Привокзальна, 21;

- обладнання, що розташоване у власних приміщеннях ТДВ "Яготинське ХПП" за адресою: Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Комсомольська, 15.

На примусове виконання вказаного рішення господарським судом Київської області 15.06.2021 видано відповідний наказ.

Постановою від 23.07.2021 ПВ Голяченко І.П. було відкрито ВП № 66265282 з виконання наказу № 911/3997/16 від 15.06.2021 (а.с. 31 зворот - 36 том 11).

Згідно інформації з автоматизованої системи виконавчих проваджень за № 66265282:

- 23.07.2021 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, на яке згідно з рішенням суду необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки та застави;

- 06.09.2021 приватним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для участі у ВП;

- 09.09.2021 приватним виконавцем винесено постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме описано та накладено арешт на майно: майновий комплекс загальною площею 19 428,70 кв.м, згідно із переліком, визначеному у постанові; описано та накладено арешт на майно: обладнання що розташоване у власних приміщеннях ТДВ "Яготинське ХПП" за адресою: Київська область, Яготинський район, м. Яготин, вул. Привокзальна, 21, та належить боржнику;

- 24.09.2021 приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, - ТОВ "Консалтингова компанія (далі - КК) "БІ.ЕФ.СІ.", що має сертифікат, виданий Фондом державного майна України 22.05.2020 № 408/20 (строк дії - 22.05.2023);

- 28.09.2021 приватним виконавцем винесено постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме описано та накладено арешт на майно: Хлібоприймальне підприємство загальною площею 7 090.30 кв.м, місцезнаходження: Київська обл., Броварський р., смт. Згурівка, вул. Комсомольська, 15, що належить боржнику; описано та накладено арешт на майно, згідно із переліком наведеним у постанові;

- 02.11.2021 приватним виконавцем винесено постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, - ТОВ "КК"БІ.ЕФ.СІ.", що має сертифікат, виданий Фондом державного майна України 22.05.2020 № 408/20 (строк дії - 22.05.2023);

- 14.12.2022 приватним виконавцем винесено постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, - ТОВ "КК"БІ.ЕФ.СІ.", що має сертифікат, виданий Фондом державного майна України 22.05.2020 № 408/20 (строк дії - 22.05.2023).

Стягувачем також долучено до матеріалів справи звіти про незалежну оцінку ринкової вартості майнового комплексу, які доведені до його відома приватним виконавцем Голяченко І.П. листом № 740 від 08.02.2023 (а.с. 49 том 11), а саме:

- комплексу нежитлових будівель та споруд Хлібоприймального підприємства загальною площею 7 090,3 кв.м разом з обладнанням (згідно опису), розташований за адресою: Київська область, Броварський район (колишня підпорядкованість - Згурівський район), смт. Згурівка, вул. Комсомольська, буд. 15; замовник - ПВ Голяченко І.П.; власник - ТДВ "Яготинське ХПП"; виконавець - ТОВ "КК"БІ.ЕФ.СІ.", дата оцінки 03.01.2023 (а.с. 50-53 том 12);

- майнового комплексу хлібоприймального підприємства - будівлі, споруди та обладнання, що розташований за адресою: Київська обл., м. Яготин, вул. Привокзальна, буд. 21; власник - ТДВ "Яготинське ХПП"; замовник - ПВ Голяченко І.П.; виконавець - ТОВ "КК"БІ.ЕФ.СІ.", дата оцінки 03.01.2023 (а.с. 54-60 том 12).

AT "Укрексімбанк" звернувся з листом № 0000606/26971-24 від 30.09.2024 до приватного виконавця Голяченка І.П. з вимогами вжити заходи щодо передачі на реалізацію заставного майна на яке звернуто стягнення згідно з рішенням суду (а.с. 18-20 том 11).

Приватний виконавець Голяченко І.П. листом № 46437 від 14.10.2024 (а.с. 16 том 11) надав відповідь стягувачу про неможливість вжиття заходів щодо передачі на реалізацію заставного майна, на яке звернуто стягнення згідно рішення суду, враховуючи накладений ухвалами Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/17078/19-к від 02.04.2019, у справі № 757/29377/19-к від 06.06.2019 арешт на майно ТДВ "Яготинське ХББ" з позбавленням права на відчуження та розпорядження майном, а також заборону на здійснення реєстраційних дій стосовно такого майна.

Так, зі змісту ухвали Печерського районного суду міста Києва від 02.04.2019 у справі № 757/17078/19-к (номер КП в ЄРДР 0002103) (а.с. 64-88 том 11; https://reyestr.court.gov.ua/Review/81811058) вбачається, що 02.04.2019 в провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України про накладення арешту у КП № 0002103 на майно.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор вказував, що Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у КП № 00002103 від 28.08.2018 за фактом привласнення службовими особами ПрАТ "Креатив" у період часу з кінця 2014 року по даний час грошових коштів державного банку АТ "Укрексімбанк" в особливо великих розмірах шляхом укладання кредитних договорів на підставі поданих до банку документів, що містять неправдиві відомості, та подальшого уникнення виконання існуючих кредитних зобов`язань, тобто за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.11.2008 між АТ "Укрексімбанк", в особі члена правління, та ПрАТ "Креатив" позичальником, в особі генерального директора, укладено генеральну кредитну угоду № 151308N2, яка на момент укладання 17.11.2008 не була забезпечена заставою майнових прав, тобто фактично укладена в порушення кредитної політики АТ "Укрексімбанк" та наказів НБУ.

Враховуючи, що нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ТДВ "Яготинське ХПП", а саме хлібоприймальне підприємство, що розташоване за адресою: Київська обл., Згурівський р-н, смт. Згурівка, вул. Комсомольська, буд. 15; майновий комплекс, що розташований за адресою: Київська обл., Яготинський р-н, вул. Привокзальна, 21, що були предметом іпотечного договору № 151214Z29 від 06.08.2014, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, постановою прокурора від 13.03.2019 останнє визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином нерухоме майно, належне ПрАТ "Креатив" та підприємствам, яке контролюється службовими особами останнього, у розумінні ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки є об`єктами кримінально протиправних дій, містять відомості і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються в ході досудового розслідування, а тому, у разі неприйняття негайних заходів щодо забезпечення у кримінальному провадженні шляхом накладення арешту, з метою невиконання договірних зобов`язань перед АТ "Укрексімбанк", вказані об`єкти нерухомості будуть відчужені фігурантами кримінального провадження на користь третіх осіб.

Слідчий суддя вивчивши клопотання, надавши оцінку документам, що долучені до нього, з метою збереження речових доказів та недопущення їх перетворення, відчуження чи зникнення, вважав, що є достатні підстави для накладення арешту на нерухоме майно, у зв`язку з чим було задоволено клопотання про накладення решту у КП № 0002103.

Накладено арешт на майно ТДВ "Яготинське ХПП" з позбавленням права на відчуження та розпорядження майном, а саме на:

1) хлібоприймальне підприємство, що розташоване за адресою: Київська обл., Згурівський р-н, смт. Згурівка, вул. Комсомольська (перейменована на вул. Юності), буд. 15;

2) майновий комплекс, що розташований за адресою: Київська обл., Яготинський р-н, м. Яготин, вул. Привокзальна, 21;

3) виробниче обладнання, що розташоване у власних приміщеннях ПАТ "Яготинське ХПП", за адресою: Київська обл., Яготинський район, м. Яготин, вул. Привокзальна, 21 (згідно із списком визначеним в ухвалі суду);

4) обладнання, заставною вартістю 454 244,00 грн, що розташоване у власних приміщеннях заставодавця ПАТ "Яготинське ХПП", за адресою: Київська обл., смт. Згурівка, вул. Комсомольська, буд. 15 (згідно із списком визначеним в ухвалі суду).

Заборонено органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо вказаного майна.

Зі змісту ухвали Печерського районного суду міста Києва від 06.06.2019 у справі № 757/29377/19-к (номер КП в ЄРДР 0002103) (а.с. 61-63 том 11; https://reyestr.court.gov.ua/Review/82328559) вбачається, що до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України про:

- накладення арешту на майно ТДВ "Яготинське ХПП" з позбавленням права на відчуження та розпорядження майном, а саме на комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: Київська обл., Згурівський р-н, смт. Згурівка, вул. Комсомольська (перейменована на вул. Юності), буд. 15;

- заборону органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо вище вказаного майна.

Вказане клопотання було обґрунтовано тим, що Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 00002103 від 28.08.2018 за фактом привласнення службовими особами ПрАТ "Креатив" у період часу з кінця 2014 року по даний час грошових коштів державного банку АТ "Укрексімбанк" в особливо великих розмірах шляхом укладання кредитних договорів на підставі поданих до банку документів, що містять неправдиві відомості, та подальшого уникнення виконання існуючих кредитних зобов`язань, тобто за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222 КК України.

Дослідивши надані матеріали, відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважав необхідним клопотання задовольнити та накласти арешт на майно, оскільки вважав наявні передбачені ст. 170 КП України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

Клопотання про накладення арешту задоволено частково.

Накладено арешт на майно ТДВ "Яготинське ХПП" з позбавленням права на відчуження та розпорядження майном, а саме: на комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: Київська обл., Згурівський р-н, смт. Згурівка, вул. Комсомольська (перейменована на вул. Юності), буд. 15.

Заборонено органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо вище вказаного майна.

Зі змісту ухвали Вищого антикорупційного суду від 17.01.2020 у справі № 757/48433/19-к (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87077062) щодо розгляду клопотання адвоката, який діє в інтересах ТДВ "Яготинське ХПП" про скасування арешту майна по КП № 0002103 від 28.08.2018, вбачається, що НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000420 від 11.01.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222, ч. 1 ст. 388 КК України, до якого приєднано КП № 0002103 від 28.08.2018. Так, правовою підставою для арешту майна ТДВ "Яготинське ХББ" було забезпечення збереження речових доказів. Потреби досудового розслідування виправдовують арешт майна, як втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні із пояснень детектива, досудове розслідування у вищезазначеному КП не завершено, через що скасування заходу забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту майна може призвести, як до знищення речових доказів, так і до відчуження майна, що в свою чергу зашкодить подальшому проведенню досудового розслідування та судового розгляду справи по суті. Постановою прокурора від 13.03.2019 вищезазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002103 від 28.08.2018, оскільки майно було предметом договору застави, укладеної між АТ "Укрексімбанк" та ПАТ "Яготинське ХПП" (правонаступник ТДВ "Яготинське ХПП"), з метою забезпечення зобов`язань ПрАТ "Креатив" по генеральній кредитній угоді. Однак, власником істотної частки в статутному капіталі ПАТ "Яготинське ХПП" (правонаступник ТДВ "Яготинське хлібоприймальне підприємство") було ПрАТ "Креатив". …з метою забезпечення дієвості КП та забезпечення збереження речових доказів, клопотання адвоката про скасування арешту майна, є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 19.07.2023 у справі № 991/6077/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112391507) відмовлено в задоволенні клопотання адвоката АТ "Укрексімбанк" про скасування арешту, у межах КП № 000420 від 12.01.2016. Слідчим суддею встановлено, що подальші обмеження щодо права розпорядження та відчуження є необхідні, оскільки таке майно буде предметом слідчих та процесуальних дій, зокрема підлягатиме оцінки задля визначення шкоди у розслідуваному кримінальному провадженні. Зокрема, на даний час державною аудиторською службою проводиться перевірка дій службових осіб банку, у т.ч. щодо під час укладення договорів застави майна ПАТ "Яготинське ХПП". Вказана аудиторська перевірка, розпочата фактично 26.09.2022 проводиться із метою визначення збитку завданих АТ "Укрексімбанк". З урахуванням відомостей такої перевірки можливо буде призначити експертизу, у ході якої потребуватиметься безпосередній доступ до майнового комплексу, для проведення його оцінки. Такий тривалий час, на переконання слідчого судді, виправдовується обсягом дій, які необхідно зробити перед безпосереднім оглядом предмету речового доказу. Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідне майно підприємства визнано речовим доказом і самі по собі мають значення для встановлення важливих у цьому КП обставин, зокрема, є об`єктами протиправних дій і зберігають на собі сліди злочину, а тому їх подальше утримання органом досудового розслідування є доцільним, з огляду на існуючі ризики їх знищення, пошкодження чи відчуження, а також враховуючи необхідність використання їх в якості доказів під час судового розгляду та вирішення питання про їх долю. З огляду на те, що на теперішній час досудове розслідування у КП не завершено, відповідне майно відповідає ознакам речових доказів і його доля має бути вирішена за результатами судового розгляду, слідчий суддя вважав, що потреба у його арешті не відпала, а скасування такого арешту може призвести до знищення речових доказів, що в свою чергу зашкодить подальшому проведенню досудового розслідування та судового розгляду справи по суті. Слідчий суддя погодився, що будь-який тривалий строк утримання майна має бути об`єктивно виправданий завданнями кримінального провадження та збалансований з правами та інтересами його власника. У цьому кримінальному провадженні така тривалість виправдовується характером злочину, що розслідується та обсягом обставин, які необхідно встановити та довести за допомогою відповідного майна. Крім того, слідчий суддя вважав, що подальше його застосування є виправданим також і з огляду на існування відомостей про спроби реалізації інших речових доказів у цьому кримінальному провадженні. Крім того, слідчий суддя взяв до уваги, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що предметом досудового розслідування також є дії працівників банку, а тому скасування арешту може створити ризики щодо відчуження чи зміни такого майна з метою унеможливлення фіксування важливих доказів. Підтвердження чи спростування відомостей про таку причетність наразі є метою проведення слідчих та процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні, в т.ч. і щодо арештованого майна. Отже, враховуючи, що арешт накладено обґрунтовано, та у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження потреба не відпала.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 06.12.2023 у справі № 991/10401/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115569086) відмовлено в задоволенні клопотання особи, яка діє в інтересах АТ "Укрексімбанк" про скасування арешту майна у КП № 0000420 від 11.01.2016, оскільки заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи у його подальшому застосуванні відпала потреба.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 04.06.2024 у справі № 991/4432/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119640894) відмовлено в задоволенні клопотання особи, яка діє в інтересах АТ "Укрексімбанк" про скасування арешту майна у КП № 0000420 від 11.01.2016. Вищим антикорупційним судом було зазначено, що подальші обмеження щодо права розпорядження та відчуження є необхідними, оскільки орган досудового розслідування має намір провести експертне дослідження вартості майна, що дасть можливість визначити завдану шкоду у кримінальному провадженні. Крім того, старший детектив звертав увагу, що певний комплекс слідчих дій у кримінальному провадженні потребує значного часу, що виправдовує тривалий час існування арешту. Враховуючи викладене, слідчий суддя вважав, що АТ "Укрексімбанк" не доведено, що у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки кримінальне провадження на теперішній час триває, арешт накладено з метою забезпечення збереження речового доказу, питання про долю якого вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Окрім цього, фактично єдиною підставою, яку зазначає представник, та яка, на її думку, свідчить про те, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, є необхідність виконання судового рішення та реалізації арештованого майна. Інших фактів та обставин, які могли би переконати слідчого суддю у наявності підстав, які свідчать про те, що захід забезпечення кримінального провадження застосовано необґрунтовано або у його подальшому застосуванні відпала потреба, представником АТ "Укрексімбанк" доведено не було. Під час розгляду клопотання про скасування арешту, на підставі долучених до нього документів, також не було встановлено, що майно, на яке ухвалою слідчого судді було накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Враховуючи встановлені обставини суд апеляційної інстанції відхиляючи доводи скаржника про те, що право іпотеки на об`єкти нерухомості було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон 06.08.2014, а обтяження - арешт слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зареєстровано у вказаних реєстрах 31.05.2019 та 09.07.2019 (а.с. 23-30 том 11), тобто пізніше реєстрації права іпотеки, тож посилаючись на постанову Верховного Суду від 06.09.2024 у справі № 909/893/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/121502645) АТ "Укрексімбанк" зазначав, що ухвали Печерського районного суду міста Києва від 02.04.2019 у справі № 757/17078/19-к та від 06.06.2019 у справі № 757/29377/19-к не є підставою для невиконання рішення суду про звернення стягнення на іпотечне та заставне майно, обтяження на яке зареєстроване в Державному реєстрі раніше ніж було накладено арешт у кримінальному провадженні, зазначає наступне.

Так, у пункті 65 вказаної постанови Верховний Суд зазначив, що

"слідчий суддя не встановив, що спірне нерухоме майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або само по собі містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час КП (стаття 98 КПК України), а натомість дійшов висновку про те, що це майно можливо без шкоди для КП передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для збереження майна або його економічної вартості (в тому числі шляхом реалізації майна, якщо розумний власник здійснив би реалізацію майна, якщо це необхідно для збереження його економічної вартості). Фактично, воля власника майна у таких випадках замінюється волею органу державної влади".

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В той же час, ухвалами Печерського районного суду міста Києва від 02.04.2019 у справі № 757/17078/19-к та від 06.06.2019 у справі № 757/29377/19-к, які набрали законної сили, є чинні та підлягають виконанню (невиконання яких є підставою для відповідальності, встановленої законом), накладено арешт на майно ТДВ "Яготинське ХПП" з позбавленням права на відчуження та розпорядження майном, а саме на:

1) хлібоприймальне підприємство ( / комплекс будівель та споруд), що розташоване за адресою: Київська обл., Згурівський р-н, смт. Згурівка, вул. Комсомольська (перейменована на вул. Юності), буд. 15;

2) майновий комплекс, що розташований за адресою: Київська обл., Яготинський р-н, м. Яготин, вул. Привокзальна, 21;

3) виробниче обладнання, що розташоване у власних приміщеннях ПАТ "Яготинське ХПП", за адресою: Київська обл., Яготинський район, м. Яготин, вул. Привокзальна, 21 (згідно із списком визначеним в ухвалі суду);

4) обладнання, заставною вартістю 454 244,00 грн, що розташоване у власних приміщеннях заставодавця ПАТ "Яготинське ХПП", за адресою: Київська обл., смт. Згурівка, вул. Комсомольська, буд. 15 (згідно із списком визначеним в ухвалі суду), а також заборону на здійснення реєстраційних/нотаріальних дій стосовно такого майна.

При цьому, Вищим антикорупційним судом в ухвалі від 04.06.2024 у справі № 991/4432/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119640894) не було встановлено, що майно, на яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.04.2019 у справі № 757/17078/19-к у межах КП № 0002103 від 11.01.2016 накладено арешт, з позбавленням права на відчуження та розпорядження майном, не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, в розрізі зазначеного, скаржником належними та допустимим доказами не доведено обставин, які б свідчили про допущення приватним виконавцем бездіяльності під час здійснення дій у ВП № 66265282 спрямованих на примусове виконання рішення суду у справі № 911/3997/16, оскільки приватним виконавцем здійснювались дії для передачі майна на реалізацію, чому передувало визначення вартості такого майна, призначення суб`єкта оціночної діяльності, отримання стягувачем звітів про незалежну оцінку вартості майнового комплексу.

Зважаючи на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у задоволенні скарги АТ "Укрексімбанк" на бездіяльність приватного виконавця Голяченко І.П. у виконавчому провадженні № 66265282 з примусового виконання рішення суду у справі № 911/3997/16, слід відмовити.

Також слід зазначити, що твердження апелянта про розгляд судом першої інстанції питання про скасування арешту майна накладеного в межах кримінального провадження є помилковими, а посилання господарського суду на норми КПК України такою обставиною не є.

Посилання скаржника на ненадання правової оцінки судом під час розгляду його скарги на бездіяльність приватного виконавця запереченням від 28.11.2024 поданим на пояснення боржника (а.с. 160-179 том 11), в яких представник, зокрема, зазначав, що ТДВ "Яготинське ХПП" здійснює господарську діяльність (згідно звітів про надходження культур зернових і зернобобових та олійних на перероблення та зберігання; а.с. 163-177 том 11), однак, як поручитель по кредитним договорам, які укладено в рамках генеральної кредитної угоди, погашення заборгованості не здійснює, - не впливають на результат розгляду скарги стягувача, яка стосується встановлення судом наявності/відсутності обставин бездіяльності приватного виконавця у виконавчому провадженні щодо не передачі на реалізацію нерухомого та рухомого майна.

ЄСПЛ вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною у залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010).

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують наведених висновків, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни оскаржуваної апелянтом ухвали відсутні.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу господарського суду Київської області від 02.12.2024 у справі № 911/3997/16 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Київської області від 02.12.2024 у справі № 911/3997/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/3997/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.05.2025.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко