ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2025 р. Справа № 925/1248/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Кравчук С.І. (у режимі відеоконференції)

від відповідача: Шахов О.М. (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бухгалтерська компанія "Дім обліку"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.03.2025 (рішення складено та підписано 03.03.2025) (суддя Зарічанська З.В.)

у справі № 925/1248/24 Господарського суду Черкаської області

за позовом Комунального підприємства "Уманьводоканал" Уманської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бухгалтерська компанія "Дім обліку"

про розірвання договору та стягнення 76 659,40 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог, доводів та заперечень сторін

Комунальне підприємство "Уманьводоканал" Уманської міської ради (далі - КП "Уманьводоканал", позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" (далі - ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку", відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило:

- розірвати з 01.06.2022 договір № 01 від 25.03.2022 про надання послуг в сфері інформаційних технологій, укладений між КП "Уманьводоканал" і ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку";

- стягнути з ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" на користь КП "Уманьводоканал" 76 659,40 грн, в т.ч. суму безпідставно набутих коштів - 68 092,00 грн, відсотки річні - 2 340,45 грн, інфляційні втрати - 6 226,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.03.2022 КП "Уманьводоканал" як замовник уклало з ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" як виконавцем договір № 01 про надання послуг в сфері інформаційних технологій (далі - Договір).

Відповідач надав позивачу обумовлені Договором послуги в період з 01.01.2022 по 31.05.2022. Вказані послуги позивач оплатив у повному обсязі. Утім, починаючи з 01.06.2022, відповідач не надавав позивачу послуг згідно з Договором, проте продовжував надсилати рахунки на оплату та акти надання послуг.

Крім того, ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з КП "Уманьводоканал" 121 800,00 грн, а саме, 60 900,00 грн заборгованості за надані послуги за Договором та 60 900,00 грн штрафу за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.06.2022 по 31.12.2022. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.07.2023 у справі № 925/338/23 з КП "Уманьводоканал" було стягнуто 60 900,00 грн заборгованості, 1 342,00 грн судового збору, а додатковим рішенням від 16.08.2023 - 5 850,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Зазначені судові рішення позивач виконав повністю.

Утім, протягом січня-листопада 2023 року та в січні 2024 року відповідач і надалі надсилав позивачу рахунки на оплату і акти надання послуг, незважаючи на те, що позивач у відповідь листами повідомляв, що з липня 2022 року йому будь-які послуги не надавались, і що сторони вже не мають будь-яких договірних правовідносин. Натомість позивач просив надати докази надання послуг за Договором, чого відповідач не виконав, продовжуючи надсилати рахунки та акти надання послуг.

Також позивач зауважив, що оскільки засновником позивача є Уманська міська рада, яка є власником 100 % підприємства, спірний Договір був укладений із порушенням вимог законодавства у сфері публічних закупівель. Позивач, зокрема, вважає, що відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", Договір не міг діяти довше, аніж до 31.12.2022, проте його умови передбачають його автоматичну пролонгацію, що суперечить зазначеному Закону. Отже на думку позивача, спірний Договір є таким, що втратив чинність з 01.01.2023.

На підставі викладеного, позивач вважає, що наявні підстави для розірвання Договору та, як наслідок, що відповідач безпідставно набув грошові кошти в сумі 68 092 грн, стягнуті з КП "Уманьводоканал" судовими рішеннями у справі № 925/338/23.

Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечував і зазначив, що відповідач надавав позивачу послуги за Договором, починаючи з 01.01.2022 до 31.12.2022. КП "Уманьводоканал", у свою чергу, прийняло послуги, однак оплатило лише вартість послуг, наданих за період з 01.01.2022 по 31.05.2022.

Заборгованість, яка утворилась за період з 01.06.2022 по 31.12.2022, на користь ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" з КП "Уманьводоканал" було стягнуто рішенням Господарського суду Черкаської області у справі № 925/338/23, що має преюдиційне значення при вирішенні цієї справи.

З огляду на п. 7.3 Договору, відповідач вважає, що Договір був пролонгований на 2023 рік, на підставі чого він з 01.01.2023 до 31.12.2023 продовжив надавати, а позивач прийняв послуги, що оформлювалося актами надання послуг, як передбачено п. 4.2 Договору.

КП "Уманьводоканал", згідно з доводами відповідача, не повертало йому підписаних та скріплених печаткою примірників зазначених актів, разом із тим, не надсилало і обґрунтованих заперечень щодо їх підписання. Тому ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" вважає, що в силу ч. 3 п. 4.2 Договору акти вважаються підписаними з боку КП "Уманьводоканал", а вказані в таких актах послуги - наданими в повному обсязі і без жодних претензій.

Внаслідок того, що КП "Уманьводоканал" не сплатило відповідачу вартість наданих з 01.01.2023 по 31.12.2023 послуг, утворилась заборгованість у розмірі 104 400,00 грн, про стягнення якої ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" звернулося з позовом до Господарського суду Черкаської області.

Посилаючись на вказані порушення КП "Уманьводоканал", відповідач, відповідно до його тверджень, на підставі п. 7.5 Договору листом-повідомленням № 120224/1/Р від 12.02.2024 сповістив позивача про дострокове розірвання Договору.

Отже, з 12.02.2024 Договір вже є розірваним і не може бути розірваним у судовому порядку на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Крім того, відповідач звернув увагу на те, що позивач просить суд розірвати Договір з 01.06.2022, тобто в минулому, що не узгоджується з нормами матеріального права, а саме ч. 3 ст. 653 ЦК України.

Вимогу КП "Уманьводоканал" про стягнення коштів відповідач також не визнав, посилаючись на те, що зазначені кошти стягнуті в судовому порядку як заборгованість за надані послуги за Договором, як відшкодування судового збору та вартості послуг адвоката ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку". Отже, ці кошти не є безпідставно набутим майном, яке позивач вимагає повернути, ще й з урахуванням ст. 625 ЦК України, що також не узгоджується з нормами матеріального права, а саме ст. 1212 ЦК України (за визначенням) та ч. 4 ст. 653 ЦК України (як спосіб захисту порушеного права).

У відповіді на відзив позивач зазначив, що рішенням суду від 31.07.2023 у справі № 925/338/23 не було встановлено фактів надання позивачу послуг, натомість підставою для стягнення грошових коштів стало припущення (презумпція) про належне виконання відповідачем Договору. Відтак, на думку позивача, посилання відповідача на рішення суду від 31.07.2023 у справі № 925/338/23 є необґрунтованим.

Автоматичної пролонгації Договору, на думку позивача, не могло відбутися у спірних правовідносинах у силу приписів Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки дія договору про закупівлю не може тривати більше одного календарного року.

На спростування доводів відповідача про те, що надіслані ним акти наданих послуг є підписаними в силу приписів ч. 1 ст. 901 ЦК України, позивач стверджує, що надсилав на адресу ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" письмові відповіді, що послуги не надавались і відсутні підстави для здійснення оплати за наданими рахунками та актами.

Також позивач заперечував стосовно доводів відповідача про відсутність безпідставності набуття грошових коштів і наполягав, що підставою для отримання від позивача коштів є саме надання належним чином відповідних послуг, які відповідач, за твердженням позивача, йому не надавав, тому кошти відповідачем набуті безпідставно.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 03.03.2025 у справі № 925/1248/24 позов задоволено частково. Розірвано договір № 01 від 25.03.2022 про надання послуг в сфері інформаційних технологій, укладений сторонами. У решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 514,00 грн судового збору.

Суд відхилив доводи позивача про те, що спірний Договір укладено з порушенням законодавства про публічні закупівлі, оскільки вартість його предмета (предмета закупівлі - послуг) є меншою за вартість, встановлену п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі". Крім того, звернув увагу на те, що в призначенні платежу в платіжних інструкціях від 07.04.2022 № 2371 та від 31.05.2022 № 2695, якими оплачував послуги відповідача за період 01.01.2022-31.05.2022, позивач самостійно зазначив: "Проведення процедури закупки не передбачено".

Вказавши про відсутність у матеріалах справи наміру будь-якої зі сторін, оформленого у порядку п. 7.4-7.6 та надісланого і врученого відповідно до умов розділу 11 Договору, місцевий господарський суд виснував, що в силу положень п. 7.3 Договору, його дія автоматично була пролонгована на 2023 рік та, надалі, на 2024 рік.

Доводи позивача про те, що він 12.07.2022 надсилав відповідачу повідомлення про розірвання Договору, яке останній залишив без відповіді, суд відхилив, вказавши, що відмітка в журналі реєстрації вихідної документації КП "Уманьводоканал" за 2021-2022 роки не є належним доказом у розумінні п. 11.1 Договору. Інших доказів надсилання відповідачу зазначеного листа та примірника додаткової угоди позивач не надав.

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили додаткової угоди позивач не надав. Таким чином, позивач не дотримався вимог п. 7.4 Договору, сторони не досягли згоди про розірвання Договору. Отже, Договір не є розірваним.

Доводи відповідача про те, що Договір є розірваним на підставі його листа-повідомлення від 12.02.2024 про дострокове розірвання Договору на підставі п. 7.5 з огляду на систематичне порушення позивачем строків оплати за отримані послуги у 2023 році, суд першої інстанції також відхилив. Суд виходив із відсутності доказів існування такого повідомлення та його надсилання позивачу саме у лютому 2024 року.

На підставі доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку, що протягом 2022 року, у січні-серпні та грудні 2023 року відповідач надавав позивачу послуги за Договором, а у вересні- листопаді 2023 року - ні. Те, що із січня 2024 року відповідач не надсилав позивачу акти надання послуг, суд першої інстанції також визнав підтвердженням ненадання послуг за Договором.

З огляду на викладене, суд виснував про істотне порушення відповідачем умов Договору, у зв`язку із чим у позивача виникло право на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України вимагати розірвання Договору за рішенням суду.

Зважаючи на те, що в разі розірвання договору у судовому порядку, відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили, суд задовольнив відповідну вимогу КП "Уманьводоканал" частково, визнавши Договір розірваним із моменту набрання законної сили рішенням у цій справі, а не з 01.06.2022, як заявлено в позові.

Місцевий господарський суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача 68 092,00 грн безпідставно набутих коштів, 2 340,45 грн процентів річних та 6 226,95 грн інфляційних втрат, з огляду на те, що сума в розмірі 68 092,00 грн є заборгованістю позивача за послуги, надані відповідачем за Договором, що встановлено в рішенні від 31.07.2023 у справі № 925/338/23, а також є витратами відповідача у зв`язку з розглядом справи № 925/338/23, що стягнуті рішенням та додатковим рішенням у цій справі, тому, в розумінні ст. 1212 ЦК України, не є безпідставно набутими грошовими коштами. Крім того, суд зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 03.03.2025 у справі № 925/1248/24 в частині часткового задоволення позовних вимог щодо розірвання договору та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Скаржник вважає, що зробивши висновок про порушення відповідачем як виконавцем своїх зобов`язань із надання послуг у вересні-листопаді 2023 року та з 2024 року, що є підставою для задоволення позову щодо розірвання спірного Договору, місцевий господарський суд не врахував, що відповідно до умов п. 5.3 Договору та законодавчого принципу свободи договору сторони погодили так звану абонентську плату (розмір винагороди є фіксованим та не залежить від обсягу послуг, за винятком збільшення такого розміру у випадку перевищення витрати часу з надання послуг більше ніж 50 людино-годин). При цьому, Договором не передбачено, що у випадку непідписання акта та надання листа з відмовою визнання договірних взаємовідносин абонплата не сплачується.

Суд першої інстанції, на думку відповідача, безпідставно відхилив доводи останнього та надані докази того, що технічно КП "Уманьводоканал" мало можливість отримувати і отримувало послуги за Договором, що підтверджується договором суборенди від 01.01.2021, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Фандер" (далі - ТОВ "Компанія "Фандер") (орендодавець) і ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку", за яким відповідач орендував об`єкт нерухомості, в якому, згідно з довідкою від 21.11.2024 № 1/21-24, у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 було постійно ввімкнене в мережу електропостачання та під`єднано до мережі Інтернет; відповідно до довідки ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" від 21.11.2024 № 2111-24/Р/1 сервер, щодо якого укладено договір № 03 про надання послуг з оренди сервера з КП "Уманьводоканал", у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 був постійно ввімкнений в мережу електропостачання та під`єднаний до мережі Інтернет, що давало змогу підключитись до нього (сервера) авторизованим користувачам.

Також, ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що листи № 2137/07 від 20.09.2023, № 2497/07 від 01.12.2023 та № 2521/07 від 11.12.2023 доводять, що КП "Уманьводоканал" належним чином і відповідно до умов Договору повідомило відповідача про свої заперечення щодо надання послуг, що, в свою чергу, доводить обставини порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором і ненадання послуг позивачу у період із вересня по листопад року та в 2024 році.

Апелянт, зокрема, просить суд апеляційної інстанції надати належну оцінку листу-повідомленню № 120224-1-Р від 12.02.2024, яким ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" повідомило КП "Уманьводоканал" про дострокове розірвання Договору, зважаючи на систематичне порушення останнім строків оплати наданих послуг.

Суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність факту направлення такого повідомлення, оскільки відсутній опис вкладення, як того вимагає п. 11.1 Договору.

Разом із тим, місцевий господарський суд залишив без уваги те, що ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" у 2024 році не надавало послуг та не надсилало КП "Уманьводоканал" жодних актів надання послуг і, відповідно, рахунків за Договором саме з огляду на одностороннє розірвання договірних відносин. Тобто, ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" виходило з того, що Договір з 12.02.2024 вже є розірваним і не може бути розірваним у судовому порядку на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Натомість, суд першої інстанції дійшов висновку, що це ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" порушило істотні умови Договору, оскільки не надавало послуг у 2024 року, що стало ще однією підставою для задоволення позовних вимог щодо розірвання Договору.

Отже, відповідач посилається на те, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, а тому в оскаржуваній частині рішення прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 06.05.2025 об 11:10; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 18.04.2025; витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2025 задоволено заяву КП "Уманьводоканал" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 задоволено заяву ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позиції учасників справи

КП "Уманьводоканал" у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Явка представників учасників справи

У судовому засіданні 06.05.2025 взяли участь представники позивача та відповідача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судовому засіданні представник відповідача (скаржника) вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити. Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

25.03.2022 ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" як виконавець і КП "Уманьводоканал" як замовник уклали договір № 01 про надання послуг в сфері інформаційних технологій (Договір), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати йому у відповідності до умов даного Договору послуги в сфері інформаційних технологій, що згідно з класифікатором ДК 016-2010 визначені за кодом групи 62.00 "Комп`ютерне програмування, консультування та пов`язана з ним діяльність", а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Зміст послуги полягає у консультуванні користувачів замовника роботі з програмним продуктом на базі 1С: Підприємство 8. "Зарплата управління персоналом для України" (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору виконавець зобов`язаний:

- 3.1.1. надати замовнику послуги у відповідності до умов, що передбачені даним Договором;

- 3.1.2. оформляти надання послуг актами згідно з розділом 4 даного Договору.

Передача наданих послуг оформлюється актами, які щомісячно підписуються сторонами. Акти підтверджують факт належного надання послуг виконавцем (п. 4.1 Договору).

Згідно з п. 4.2 Договору акти складаються виконавцем в 2 (двох) примірниках і направляються замовнику.

Замовник зобов`язаний протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання відповідного акта підписати його і направити 1 (один) його примірник виконавцю або надати останньому обґрунтоване заперечення по суті наданих послуг у випадку непідписання акта замовником.

У разі, якщо замовник не вчинить дій, які вказані в частині другій цього пункту даного Договору, то сторони вважають, що вказані в зазначеному акті послуги надані в повному обсязі, належним чином, підлягає оплаті та що замовник не має до виконавця щодо них жодних претензій.

У порядку, який визначений цим пунктом даного Договору, виконавець має право складати акти про виконання частини послуг та направляти їх замовнику.

Замовник сплачує на користь виконавця винагороду за надані послуги згідно з п.п. 2.1, 2.2 п. 2 даного Договору, в розмірі 8 700 (вісім тисяч сімсот) гривень 00 копійок за кожний місяць обслуговування. Місяцем обслуговування (звітним місяцем) є відповідний календарний місяць. Винагорода є платою за послуги (п. 5.1 Договору).

Розмір винагороди, вказаний в п.п. 5.1 п. 5 даного Договору є фіксованим та не залежить від обсягу послуг, які надасть виконавець, окрім випадку, коли витрати часу працівників виконавця становитимуть більше, ніж 50 людино-годин. У випадку перевищення вказаної витрати часу, замовник повідомляє виконавця, та вони (сторони) підписують додаткову угоду до даного Договору, в якій визначають додаткову вартість та порядок оплати (п. 5.3 Договору).

Винагорода за послуги, що вказані в п.п. 2.4 п. 2 даного Договору розраховується виходячи із вартості 1 людино-години в розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок (п. 5.4 Договору).

Винагорода, що вказана в п.п. 5.1 п. 5 даного Договору сплачується замовником на користь виконавця до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за звітним (п. 5.7 Договору).

Послуги, які передбачені даним Договором, надаються у строк з 26.03.2022 по 31.12.2022 включно (п. 6.1 Договору).

Даний Договір діє 9 (дев`ять) календарних місяців та 7 (сім календарних днів), а саме: з 25.03.2022 по 31.12.2022 включно (п. 7.1 Договору).

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2022. Дія цього Договору поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами з 01.01.2022 (відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України) (п. 7.2 Договору).

У випадку якщо жодна з сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити даний Договір за 30 днів до його закінчення, даний Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік, на таких же умовах.

Правило, яке зазначене в першій частині цього пункту даного Договору, застосовується неодноразово (п. 7.3 Договору).

Даний Договір може бути розірваний достроково в будь-який час за взаємною згодою сторін (п. 7.4 Договору).

Даний Договір може бути розірваний достроково в односторонньому порядку з боку виконавця у випадку, якщо замовник прострочить оплату будь-якого зі своїх зобов`язань в межах даного Договору, більше ніж на 15 (п`ятнадцять) календарних днів (п. 7.5 Договору).

Даний Договір може бути розірваний достроково в односторонньому порядку з боку замовника попередивши виконавця за 45 (сорок п`ять) календарних днів до бажаної дати розірвання. При цьому замовник виплачує виконавцю неотриманий дохід за 3 (три) місяці, що розраховується відповідно до суми оплати за останній місяць надання послуг (п. 7.6 Договору).

Якщо інше прямо не встановлено даним Договором, то всі повідомлення та інша кореспонденція здійснюються сторонами у письмовій формі українською мовою та передаються власноручно, рекомендованою поштою або кур`єрською службою з описом відправлення.

Дозволяється також здійснення повідомлень та іншої кореспонденції засобами електронного зв`язку з обов`язковою наступною передачею оригіналів документів (п. 11.1 Договору).

Місцевий господарський суд встановив, що матеріали справи не містять викладеного наміру будь-якої із сторін розірвати або змінити Договір за 30 днів до його закінчення, відтак виснував, що в силу положень п. 7.3 Договору його дія автоматично була пролонгована на 2023 рік та, надалі, на 2024 рік.

Позивач стверджує, що отримав від відповідача послуги лише у період з 01.01.2022 по 31.05.2022, які оплатив платіжними дорученнями від 07.04.2022 № 2371 на суму 26 100,00 грн із зазначенням призначення платежу: "супровід програмного забезпечення за 1 кв. 2022 р. зг. дог. № 1 від 25.03.2022 р. Без ПДВ. Проведення процедури закупки не передбачено"; від 31.05.2022 № 2695 на суму 17 400,00 грн із зазначенням призначення платежу: "супровід програмного забезпечення за 04/05м/ці 2022 р. зг. дог. № 01 від 25.03.2022 р. Без ПДВ. Проведення процедури закупки не передбачено".

12.07.2022 позивач звернувся до відповідача з листом про розірвання умов договору (вих. № 1422/07), в якому, посилаючись на п. 7.4 Договору, зазначив, що направляє примірник додаткової угоди № 1 про розірвання умов Договору для підписання, та просив повернути другий примірник після його підписання, про що міститься відмітка в журналі реєстрації вихідної документації КП "Уманьводоканал" 2021-2022.

Суд першої інстанції такі докази надсилання не визнав належними у розумінні п. 11.1 Договору. При цьому встановив, що інших доказів надсилання відповідачу зазначеного листа та примірника додаткової угоди позивач не надав.

Отже, позивач не дотримався вимог п. 7.4 Договору, сторони не досягли згоди про розірвання Договору, відтак, Договір не є розірваним.

У провадженні Господарського суду Черкаської області перебувала справа № 925/338/23 за позовом ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" до КП "Уманьводоканал" про стягнення 121 800,00 грн, зокрема 60 900,00 грн заборгованості за надані послуги за Договором та 60 900,00 грн штрафу за прострочення виконання грошового зобов`язання.

31.07.2023 Господарський суд Черкаської області ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково. Стягнув із КП "Уманьводоканал" на користь ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" 60 900,00 грн заборгованості, 1 342,00 грн витрат зі сплати судового збору. У решті позову відмовив.

16.08.2023 суд ухвалив додаткове рішення у справі № 925/338/23, яким стягнув із КП "Уманьводоканал" на користь ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" 5 850,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Суд врахував, що відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У рішенні від 31.07.2023 у справі № 925/338/23, суд, зокрема, встановив, що за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 позивач надав, а відповідач прийняв послуги з консультування користувачів замовника та супроводу програмного продукту на базі "1С:Підприємство 8."Зарплата та управління персоналом для України", на підставі чого з КП "Уманьводоканал" було стягнуто суму заборгованості. Зазначене судове рішення КП "Уманьводоканал" виконало, сплативши присуджену суму.

На підставі зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини надання відповідачем позивачу послуг у 2022 році не підлягають доказуванню в силу положень ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Наявність між сторонами у 2022 році правовідносин на підставі спірного Договору, як виснував місцевий господарський суд, підтверджено і обставинами, встановленими рішенням Господарського суду Черкаської області у справі № 925/427/23 за позовом ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім Обліку" до КП "Уманьводоканал" про стягнення заборгованості 15 957,40 грн за договором № 03 про надання послуг з оренди сервера від 25.03.2022.

Далі, за твердженням позивача, відповідач послуги за Договором не надавав, проте продовжив надсилати йому акти надання послуг, що підтверджується листами з проханням підписати акти наданих послуг та акти звірки взаємних розрахунків.

Так, із листом від 31.01.2023 № 310123/1/Р відповідач надіслав позивачу рахунок на оплату від 31.01.2023 № 8 на суму 8 700,00 грн за січень 2023 року та акт надання послуги від 31.01.2023 № 8 на суму 8 700,00 грн за січень 2023 року. Згідно з наданими відповідачем доказами, позивач отримав такий лист 24.02.2023 (а.с. 178, т. 1).

З листом від 02.03.2023 № 020323/1/Р відповідач надіслав позивачу рахунок на оплату від 28.02.2023 № 16 на суму 8 700,00 грн за лютий 2023 року та акт надання послуг від 28.02.2023 № 16 на суму 8 700,00 грн за лютий 2023 року. Згідно з наданими відповідачем доказами, позивач отримав такий лист 09.03.2023 (а.с. 184, т. 1).

Доказів надання заперечень на листи від 31.03.2023 та від 02.03.2023 щодо наданих послуг позивач суду не надав.

Далі місцевий господарський суд дослідив переписку сторін і дійшов таких висновків:

- 04.04.2023 відповідач надіслав позивачу рахунок на оплату від 31.03.2023 № 24 на суму 8 700,00 грн за березень 2023 року та акт надання послуг від 31.03.2023 № 24 на суму 8 700,00 грн за березень 2023 року, які позивач отримав 11.04.2023 (а.с. 190, т. 1). Суд визнав послуги, зазначені в акті від 31.03.2023, наданими, зважаючи на те, що лист-заперечення від 05.06.2023 № 1143/07 (а.с. 88-89, т. 1) позивач надіслав відповідачу майже через 2 місяці після отримання акта, тобто з порушенням строку, встановленого в п. 4.2 Договору;

- 02.05.2023 відповідач надіслав позивачу рахунок на оплату від 28.04.2023 № 32 на суму 8 700,00 грн за квітень 2023 року та акт надання послуг від 28.04.2023 № 32 на суму 8 700,00 грн за квітень 2023 року, які отримані позивачем 08.05.2023 (а.с. 196, т. 1). Суд визнав зазначені послуги наданими, оскільки лист-заперечення від 05.06.2023 № 1142/07 позивач надіслав відповідачу майже через місяць після отримання акта за квітень 2023 року, тобто з порушенням строку, встановленого в п. 4.2 Договору;

- 07.06.2023 відповідач надіслав позивачу рахунок на оплату від 31.05.2023 № 43 на суму 8 700,00 грн за травень 2023 року та акт надання послуг від 31.05.2023 № 43 на суму 8 700,00 грн за травень 2023 року, які позивач отримав 14.06.2023 (а.с. 202, т. 1). Послуги, згідно з висновком суду першої інстанції, є наданими, оскільки як доказ надсилання зазначеного листа позивач надав фіскальний чек про оплату 35,00 грн 19.06.2023 за відправлення рекомендованого листа відповідачу (а.с. 91, т. 1), проте зі змісту останнього неможливо встановити, який саме лист був надісланий. Отже, наданий позивачем доказ не є належним;

- 03.07.2023 відповідач надіслав позивачу рахунок на оплату від 30.06.2023 № 61 на суму 8 700,00 грн за червень 2023 року та акт надання послуг від 30.06.2023 № 61 на суму 8 700,00 грн за червень 2023 року, які були отриманні позивачем 07.07.2023 (а.с. 208, т. 1). Зазначені у цих акті і рахунку послуги суд першої інстанції також визнав наданими, зважаючи на те, що лист із запереченнями від 17.07.2023 № 1450/07 позивач надіслав відповідачу через 10 днів після отримання акта за червень 2023 року, тобто з порушенням строку, встановленого в п. 4.2 Договору;

- 15.08.2023 відповідач надіслав позивачу рахунок на оплату від 31.07.2023 № 71 на суму 8 700,00 грн за липень 2023 року та акт надання послуг від 31.07.2023 № 71 на суму 8 700,00 грн за липень 2023 року, які позивач отримав 29.08.2023 (а.с. 214, т. 1). Наведені в акті та рахунку послуги місцевий господарський суд визнав наданими, вказавши, що позивач надіслав свої заперечення відповідачу в листі № 1866/07 від 04.09.2023, тоді як відповідно до п. 4.2 Договору мав право заперечити щодо акта протягом трьох банківських днів із моменту отримання акта (з 29.08.2023), тобто такий триденний строк сплив 01.09.2023;

- 05.09.2023 відповідач надіслав позивачу рахунок на оплату від 31.08.2023 № 80 на суму 8 700,00 грн за серпень 2023 року та акт надання послуг від 31.08.2023 № 80 на суму 8 700,00 грн за серпень 2023 року, які отримані позивачем 19.09.2023 (а.с. 220, т. 1). Послуги за цими актом та рахунком суд визнав наданими, вказавши, що свої заперечення позивач надіслав у листі від 20.09.2023 № 2019/07, проте відмітки про надсилання такого листа 20.09.2023 у журналі реєстрації вихідної документації КП "Уманьводоканал" за 2023 рік (а.с. 95-96, т. 1) не є належним доказом відправлення листа;

- 02.10.2023 відповідач надіслав позивачу рахунок на оплату від 30.09.2023 № 92 на суму 8 700,00 грн за вересень 2023 року та акт надання послуг від 30.09.2023 № 92 на суму 8 700,00 грн за вересень 2023 року, які отримані позивачем 10.10.2023 (а.с. 226, т. 1). У відповідь позивач надіслав лист від 12.10.2023 № 2137/07, в якому зазначив, що в період часу з липня 2022 року по дату надання відповіді відповідач не надавав будь-яких послуг відповідачу. Позивач повідомив, що між підприємствами відсутні будь-які договірні правовідносини, просив надати підтверджуючі документи надання вказаних послуг та зазначив, що в разі ненадання відповіді на вказаний лист та ненадання підтверджуючих документів надання відповідних послуг, буде вважати, що надсилання вказаних документів є помилковим (зміст листа аналогічний змісту попередніх заперечень позивача відповідачу). Дослідивши цей доказ, суд першої інстанції встановив, що в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зазначено, що лист позивача вручений відповідачу 17.10.2023 (зворотній бік а.с. 60, т. 1). Оскільки на рекомендованому повідомленні зазначено номер листа 2137/07, суд першої інстанції, незважаючи на відсутність опису вкладення, врахувавши, що відповідач взагалі не зазначає про отримання такого листа і не надав пояснень, що 17.10.2023 було отримано в конверті від позивача інші документи, а не лист-заперечення № 2137/07 від 12.10.2023, вважає більш вірогідною обставину направлення та отримання відповідачем саме листа № 2137/07 від 12.10.2023, який по суті є запереченням у порядку п. 4.2 Договору і направлений у триденний строк (отримав 10.10.2023, надав відповідь 12.10.2023). Доказів узгодження надання послуг у вересні 2023 року з урахуванням зауважень КП "Уманьводоканал" відповідач суду не надав. Відтак суд зробив висновок про ненадання відповідачем послуг за Договором у вересні 2023 року;

- 02.11.2023 відповідач надіслав позивачу рахунок на оплату від 31.10.2023 № 106 на суму 8 700,00 грн за жовтень 2023 року та акт надання послуг від 31.10.2023 № 106 на суму 8 700,00 грн за жовтень 2023 року, які позивач отримав 28.11.2023 (а.с. 232, т. 1). Позивач свої заперечення надіслав листом № 2497/07 від 01.12.2023. Згідно з наданим позивачем рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу цей лист був вручений відповідачу 07.12.2023 (зворотній бік а.с. 61, т. 1). На рекомендованому повідомленні зазначено номер листа 2497/07. На підставі викладеного, суд першої інстанції, незважаючи на відсутність опису вкладення, враховуючи те, що відповідач взагалі не зазначає про отримання такого листа і не надав пояснень, що 07.12.2023 було отримано в конверті від позивача інші документи, а не лист-заперечення № 2497/07 від 01.12.2023, дійшов висновку про більшу вірогідність обставини направлення та отримання відповідачем саме листа № 2497/07 від 01.12.2023, який по суті є запереченням у порядку п. 4.2 Договору і направлений у триденний строк (отримав 28.11.2023, надав відповідь 01.12.2023). Оскільки доказів узгодження надання послуг у жовтні 2023 року з урахуванням зауважень КП "Уманьводоканал" відповідач суду не надав, суд першої інстанції виснував, що відповідач не надав позивачу послуг за Договором у жовтні 2023 року;

- 05.12.2023 відповідач направив позивачу, зокрема, що стосується договору № 01 від 25.03.2022, рахунок на оплату від 30.11.2023 № 122 на суму 8 700,00 грн за листопад 2023 року та акт надання послуг від 30.11.2023 № 121 на суму 8 700,00 грн за листопад 2023 року. Зазначені акт та рахунок позивач отримав 08.12.2023 (а.с. 237, т. 1). Свої заперечення позивач надіслав відповідачу листом від 11.12.2023 № 2521/07. Враховуючи посилання на вхідну дату, місцевий господарський суд виснував, що позивач досліджуваним листом надає заперечення на акт надання послуг від 30.11.2023 № 121. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу такий лист був вручений відповідачу 18.12.2023 (зворотній бік а.с. 62, т. 1). На рекомендованому повідомленні зазначено номер листа 2521/07. Тому суд, незважаючи на відсутність опису вкладення, враховуючи те, що відповідач взагалі не зазначає про отримання такого листа і не зазначає, що 18.12.2023 були ним отримані у конверті від позивача інші документи, а не лист-заперечення № 2521/07 від 11.12.2023, вважає більш вірогідною обставину направлення та отримання відповідачем саме листа № 2521/07 від 11.12.2023, який по суті є запереченням у порядку п. 4.2 Договору і направлений у триденний строк (отримав 08.12.2023 (п`ятниця), надав відповідь у перший банківський день - 11.12.2023). Доказів узгодження надання послуг у листопаді 2023 року з урахуванням зауважень КП "Уманьводоканал" відповідач суду не надав, а відтак - не довів надання позивачу послуг за Договором у листопаді 2023 року;

- 24.01.2024 відповідач надіслав позивачу рахунок на оплату від 31.12.2023 № 138 на суму 8 700,00 грн за грудень 2023 року та акт надання послуг від 31.12.2023 № 137 на суму 8 700,00 грн за грудень 2023 року, які позивач тримав 06.02.2024 (а.с. 243, т. 1). Свої заперечення позивач надіслав відповідачу листом від 12.02.2024 № 315/07. Оскільки позивач не дотримався строку у три банківські дні для надання заперечень, що передбачено п. 4.2 Договору, суд першої інстанції визнав, що в грудні 2023 року відповідач надав позивачу послуги за Договором.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що послуги за Договором у період із січня 2023 року по серпень 2023 року, а також у грудні 2023 року надані відповідачем позивачу. Водночас послуги у період вересень 2023 року-листопад 2023 року не є наданими, враховуючи вчасне заперечення позивача та відсутність іншого узгодження між сторонами таких послуг.

На підтвердження відсутності договірних відносин із відповідачем, позивач надав суду копію договору від 20.01.2023 № 68 щодо обробки бази даних 1-С, укладений КП "Уманьводоканал" вже з фізичною особою-підприємцем Данчуком Р.О., а також підписані сторонами цього Договору акти надання послуг за період із січня 2023 року по грудень 2023 року (а.с. 111-116, т. 1).

Також, позивач надав до справи копію видаткової накладної від 07.07.2022 № 21, підписаної від виконавця - Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" та від отримувача - КП "Уманьводоканал" про сервер Vesta SPC-019 на загальну суму з ПДВ - 21 950,00 грн та акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів.

Проте, місцевий господарський суд зазначив, що наявність договірних відносин у позивача з іншими контрагентами не свідчить про відсутність договірних відносин з ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку".

На підставі наказу від 17.09.2024 № 523/01 у КП "Уманьводоканал" проведено службову перевірку, в межах якої відібрано письмові пояснення, відповідно до яких упродовж 2023-2024 років у разі виникнення технічної несправності в програмному забезпеченні, а також у випадку необхідності отримання консультацій з приводу роботи програмного забезпечення 1С зверталися до Данчука Р.О. , послугами сторонніх організацій, у тому числі ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку", не користувалися.

Надані пояснення працівників КП "Уманьводоканал" суд першої інстанції відхилив, вказавши, що пояснення працівників за своїм змістом є повідомленнями про відомі їм обставини, які мають значення для справи, що відповідно до ч. 1 ст. 87 ГПК України є показаннями свідка.

Згідно зі ст. 88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Оскільки позивач не надав суду заяв свідків, суд визнав викладені у письмових поясненнях працівників КП "Уманьводоканал" обставини недоведеними.

На спростування доводів позивача і підтвердження надання ним позивачу послуг за Договором, відповідач послався на:

- договір від 01.01.2021 суборенди об`єкта нерухомості, укладений між ТОВ "Компанія "Фандер" (орендодавець) та ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку", відповідно до п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених даним договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове користування нежитлові приміщення, що визначені у цьому Договорі, а орендар зобов`язується прийняти у строкове користування об`єкт, що орендується, та зобов`язується сплачувати орендодавцеві у строки та у розмірі, визначеному даним договором, орендну плату. Відповідно до п. 1.2 цього договору об`єкт, що орендується, являє собою нежитлові приміщення в будівлі, розташованому за адресою: м. Черкаси, вулиця Нижня Горова (Калініна), 11. Згідно з п. 1.3 цього договору, площа, що орендується, та розмір орендної плати за 1 (один) місяць складає: нежитлові приміщення № 18 площею 11,2 кв. м, загальний розмір орендної плати за один метр квадратний - 862,40 грн;

- довідку від 21.11.2024 № 1/21-24 ТОВ "Компанія "Фандер", відповідно до якої повідомляється, що все офісне обладнання (комп`ютер, сервери тощо), що належить ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" та перебуває за адресою: місто Черкаси, вулиця Нижня Горова (бувша Калініна), будинок 11, приміщення 18, на підставі договору суборенди об`єкта нерухомості від 01.01.2021, у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 було постійно ввімкнене в мережу електропостачання та було під`єднано до мережі Інтернет;

- довідку від 21.11.2024 № 2111-24/Р/1 ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку", відповідно до якої повідомляється, що сервер, щодо якого укладено договір № 03 про надання послуг з оренди сервера з КП "Уманьводоканал", у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 був постійно ввімкнений у мережу електропостачання та був під`єднаний до мережі Інтернет, що давало змогу підключитись до нього (сервера) авторизованим користувачам;

- довідку від 21.11.2024 № 2111-24/Р/2 ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку", згідно з якою повідомляється, що відповідно до даних бухгалтерського обліку в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 на балансі підприємства перебуває сервер з відповідними параметрами.

Суд першої інстанції вказані докази не визнав такими, що підтверджують надання відповідачем послуг за Договором позивачу, оскільки між обставинами наявності у відповідача на балансі сервера та його ввімкнення та надання відповідачем послуг за Договором позивачу відсутній взаємозв`язок.

Доводи відповідача про те, що 12.02.2024 він звернувся до позивача з листом-повідомленням, в якому з огляду на систематичне порушення строків оплати за отримані послуги у 2023 році та на підставі п. 7.5 Договору повідомив про дострокове розірвання Договору, суд першої інстанції відхилив із тих підстав, що жодних доказів існування такого повідомлення та його надсилання позивачу саме в лютому 2024 року відповідач не надав.

Місцевий господарський суд, зокрема, врахував, що згідно з поясненнями відповідача лист-повідомлення він надіслав позивачу простою кореспонденцією, тобто Договір між сторонами достроково розірваний у порядку п. 7.5 Договору з 12.02.2024. Однак, суд звернув увагу, що всі акти та рахунки за Договором відповідач щомісяця направляв позивачу з описом вкладення та рекомендованим листом з повідомленням, тоді як лист про розірвання Договору направив звичайним простим листом, і будь-які докази його надсилання у відповідача відсутні.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

В апеляційній скарзі ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги про розірвання Договору, зокрема скаржник не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що істотних порушень Договору припустився відповідач, оскільки не надав позивачу послуги, що і є підставою для розірвання судом Договору, а не лист-повідомлення про дострокове розірвання спірного Договору з 12.02.2024 через істотні порушення позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" (тут і далі - в редакції, чинній на момент підписання сторонами спірного Договору), замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать юридичні особи, які є підприємствами, установами, організаціями (крім тих, які визначені у пунктах 1 і 2 цієї частини) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

Закон України "Про публічні закупівлі", згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, застосовується до замовників, визначених пунктами 1-3 частини першої статті 2 цього Закону, за умови що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень.

Зважаючи, що вартість послуг за спірним Договором становить 104 400,00 грн (8 700 х 12), що не перевищує 1,5 мільйона грн, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що приписи Закону України "Про публічні закупівлі" до правовідносин сторін не застосовуються, і розглянув справу з урахуванням вимог Цивільного та Господарського кодексів України.

Загальні підстави для зміни або розірвання договору передбачені ст. 651 ЦК України, відповідно до якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і в разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо в договорі та можуть як ставитись у залежність від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.02.2025 у справі № 910/1734/24.

Договір про надання послуг, відповідно до ст. 907 ЦК України, може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Як було встановлено судом, у Договорі, зокрема в його п. 7.4-7.6, сторони погодили умови та порядок можливого дострокового або одностороннього розірвання Договору, зокрема, передбачили, що:

- достроково Договір може бути розірваний у будь-який час за взаємною згодою сторін;

- достроково в односторонньому порядку з боку виконавця - у випадку прострочення замовником оплати більше ніж на 15 (п`ятнадцять) календарних днів;

- достроково в односторонньому порядку з боку замовника, попередивши виконавця за 45 (сорок п`ять) календарних днів до бажаної дати розірвання. При цьому на замовника покладено обов`язок у наведеному випадку виплатити виконавцю неотриманий дохід за 3 (три) місяці, що розраховується відповідно до суми оплати за останній місяць надання послуг.

Також сторони погодили у розділі 11 Договору умови та правила здійснення повідомлень та обміну інформацією.

Перевіривши, надані сторонами і дослідженні судом першої інстанції докази, а саме матеріали листування сторін у період із червня 2022 року по лютий 2024 року, апеляційний господарський суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції щодо оцінки листів ТОВ "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" від 31.01.2023 № 310123/1/Р, від 02.03.2023 № 020323/1/Р, від 04.04.2023 № 040423/1/Р, від 02.05.2023 № 020523/1/Р, від 07.06.2023 № 070623/1/Р, від 03.07.2023 № 030723/1/Р, від 15.08.2023 № 150823/1/Р, від 05.09.2023 № 050923/1/Р, від 02.10.2023 № 021023/1/Р, від 02.11.2023 № 021123/1/Р, від 04.11.2023 № 041223/1/Р, від 24.01.2024 № 240124/1/Р та листів КП "Уманьводоканал" від 05.06.2023 № 1143/07, від 05.06.2023 № 1142/07, від 16.06.2023 № 1232/07, від 17.07.2023 № 1450/07, від 04.09.2023 № 1866/07, від 20.09.2023 № 2019/07, від 12.10.2023 № 2137/07, від 01.12.2023 № 2497/07, від 11.12.2023 № 2521/07, від 12.02.2024 № 315/07, зокрема з тим, що з огляду на взаємне недотримання сторонами положень Договору щодо порядку та умов надсилання повідомлень та здійснення обміну інформацією, послуги за Договором у період із січня 2023 року по серпень 2023 року, а також у грудні 2023 року надані відповідачем позивачу, тоді як послуги в період вересень 2023 року-листопад 2023 року не є наданими, враховуючи вчасне заперечення позивача та відсутність іншого узгодження між сторонами таких послуг.

Доводи відповідача стосовно неправильної оцінки місцевим господарським судом листів позивача від 12.10.2023 № 2137/07, від 01.12.2023 № 2497/07 та від 11.12.2023 № 2521/07, внаслідок чого суд зробив неправильний висновок стосовно того, що у вересні, жовтні та листопаді 2023 року відповідач не надав позивачу послуги за Договором, суд апеляційної інстанції відхиляє.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно із ст. 79 ГПК України, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач не надав суду пояснень і доказів на підтвердження того, що поштові відправлення, отримані ним від позивача 17.10.2023, 07.12.2023 та 18.12.2023, мали інший вміст, аніж листи із запереченнями позивача щодо наданих відповідачем послуг. Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідні докази, надані позивачем, є більш вірогідними, тобто позивач довів, що у вересні, жовтні та листопаді 2023 року відповідач не надав йому послуги за Договором.

Обставини ненадання послуг за Договором із січня 2024 року відповідач не заперечує, оскільки вважає, що Договір є розірваним з 12.02.2024 у порядку, передбаченому п. 7.5 Договору, а саме в односторонньому порядку шляхом надсилання позивачу (КП "Уманьводоканал") листа-повідомлення № 120224/1/Р від 12.02.2024 стосовно такого розірвання Договору через систематичне порушення строків оплати за отримані послуги в 2023 році.

Суд апеляційної інстанції, як і місцевий господарський суд, із наведеним не погоджується, оскільки відповідач не надав доказів повідомлення позивача про таке своє рішення.

З наведеного вбачається правильність висновку суду першої інстанції про те, що на час звернення позивача до суду із цим позовом і на час ухвалення оскаржуваного рішення спірний Договір був чинним, хоча його сторони і не виконували своїх договірних зобов`язань.

Статтею 653 ЦК України передбачено що, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Отже, момент розірвання та характер такої зміни фактично впливає на момент припинення зобов`язань сторін, а також на наслідки та права сторін внаслідок такого розірвання.

Оскільки одним із наслідків розірвання договору є припинення зобов`язань сторін, що виникли у сторін такого договору відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 та ст. 509 ЦК України, розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

Відповідний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17, від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18 та від 13.03.2025 у справі № 922/1778/24.

На підставі викладеного, місцевий господарський суд правильно вказав, що з огляду на чинність спірного Договору на момент ухвалення рішення у справі, а також встановлені обставини істотності порушень відповідачем умов Договору (ненадання послуг протягом вересня- листопада 2023 року та припинення надання послуг із січня 2024 року), у позивача виникло право захисту своїх прав шляхом розірвання спірного Договору в судовому порядку на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (абз. 2 ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Істотними умовами договору про надання послуг є предмет, ціна і строк дії. Предметом договору є сама послуга.

Предметом договору про надання послуг є вчинення виконавцем певних дій або здійснення певної діяльності. Предметом договору є надання послуг різного роду за завданням замовника. Специфічні характеристики послуги відрізняють її від товару. Для послуги характерна непомітність (її не можна взяти в руки, зберігати, транспортувати, складувати); послуга є невичерпною (незалежно від кількості разів її надання її власні кількісні характеристики не змінюються). Всім послугам властива одна спільна ознака - результату передує здійснення дій, які не мають матеріального змісту, тобто під час надання послуг продається не сам результат, а дії, які до нього призвели (ухвала Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 923/1067/19).

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18.

Отже, з огляду на викладені обставини, позов про розірвання Договору за рішенням суду підлягає задоволенню. Проте, зважаючи на приписи ст. 653 ЦК України та ст. 188 ГК України, вказана позовна вимога підлягає задоволенню частково, а саме не з 01.06.2022, як просить позивач, а з моменту набрання чинності рішенням суду в цій справі, про що правильно виснував місцевий господарський суд.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного в даній справі судового рішення відсутні.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бухгалтерська компанія "Дім обліку" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 03.03.2025 у справі № 925/1248/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву, повна постанова складена - 14.05.2025.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська