ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 року м. Дніпро Справа № 904/3165/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Чус О.В. (доповідач),

судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

секретар судового засідання Солодова І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Семиренко П.Я. (поза межами суду) адвокат;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 (повне додаткове рішення складено 06.11.2024, суддя Татарчук В.О.) у справі №904/3165/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" (Тернопільська обл., м. Тернопіль)

до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с. Воронове)

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) про стягнення заборгованості в загальному розмірі 16535561,70грн, з якої: 14798944,06 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 522982,92 грн інфляційних втрат, 217132,05 грн трьох відсотків річних, 996502,67 грн пені. Судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу просить покласти на відповідача.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" про стягнення грошових коштів за договором постачання електричної енергії задоволено частково.

18.10.2024 до господарського суду через систему "Електронний суд" від представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правову допомогу, що ним понесені у розмірі 100 000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (52591, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с. Воронове, вул. Дніпровська, буд. 28, ідентифікаційний код 03564045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" (46002, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Крушельницької Соломії, буд. 18, оф. 509, ідентифікаційний код 44949544) 9396,62 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" відмовлено.

Місцевий господарський суд, оцінюючи розмір витрат позивача у контексті критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 ГПК України, керуючись передбаченим статтею 2 ГПК України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів та встановленими статтею 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, враховуючи незначну складність справи, а також допущені помилки при розрахунку штрафних санкцій, дійшов висновку, що розумним розміром витрат на професійну правничу допомогу в межах даної справи є 10 000,00 грн. Враховуючи викладене, а також часткове задоволення позовних вимог, відповідно до статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9396,62 грн.

Не погодившись із додатковим рішенням суду, через систему Електронний суд, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення від 28.10.2024 повністю та ухвалити нове, яким заяву ТОВ "Енергетична Асоціація" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає оскаржуване додаткове рішення від 28 жовтня 2024 року у справі № 904/3165/24 таким, що не відповідає вимогам cт. 236 ГПК України, є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Розмір витрат на правничу допомогу понесених Позивачем є гонораром адвоката, який встановлюється у фіксованому розмірі, що також передбачено Договором про надання послуг правової допомоги № 09/05/24 від 09.05.2024. В той же час, Господарським судом Дніпропетровської області зазначено, що «для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення витрат на оплату послуг позивач надав акт наданих послуг №1 від 08.10.2024 (а.с. 133 том 1). Даний акт не містить детального розрахунку витрат на правничу допомогу». Водночас, в даному Акті наданих послуг зазначено перелік послуг, які адвокат надав протягом ведення справи, зокрема написання процесуальних документів та їх перелік, надання консультацій. Враховуючи те, що гонорар адвоката встановлювався в фіксованому розмірі, то відсутність в детальному розрахунку відомостей із витраченим часом адвоката не вважається порушенням чинного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 виснувала, «що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права». З огляду на те, що між ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ» та адвокатом Семиренком П.Я. складено Акт наданих послуг № 1, в якому надано перелік правничих послуг здійснених адвокатом, вважаємо, що представником Позивача дотримано вимоги господарського законодавства щодо належного підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи те, що Господарським судом Дніпропетровської області позовну заяву ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ» задоволено частково, стягнуто з ДМП ВКГ "Дніпро-Західний Донбас" 15 537 846,00 грн, то заявлені витрати на правничу допомогу складають лише 0,64% від задоволених вимог. Судом першої інстанції проігноровано норми п. 4. ч. 4 с. 126 ГПК України, а саме не взято до уваги, що заявлені витрати є цілком співмірними із ціною позову.

Скаржник зауважує, що даний спір виник у зв`язку із недобросовісною поведінкою Відповідача, а саме внаслідок невиконання умов договору. Крім цього, Позивач неодноразово намагався врегулювати спір в досудовому порядку, однак, на всі пропозиції та претензії Відповідач не надав жодної відповіді. Від Боржника також не надходили пропозиції щодо можливості реструктуризації боргу. Більше того, протягом тривалого строку (від початку лютого і по сьогодні) Відповідачем не здійснювались заходи навіть щодо часткового погашення заборгованості. Суд першої інстанції не звернув увагу на дані обставини та не врахував їх при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу понесених Позивачем.

Верховний Суд визначає витрати на правничу допомогу не тільки як спосіб компенсації судових витрат понесених стороною, але й як спосіб стимуляції боржника до досудового врегулювання спору та утримання його від дій, які спричинятимуть звернення до суду з метою поновлення порушених прав.

Попередній розрахунок судових витрат, які апелянт поніс та планує понести в суді апеляційної інстанції становить 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи.

Від відповідача до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача на додаткове рішення, яким просить залишити додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 у справі №904/3165/24 без змін, а апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ «ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ» без задоволення.

Відзив обґрунтований наступним.

Як вбачається з договору про надання правової допомоги від 09.05.2024р. № 09/05/24, наданого представником Позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000,00 грн., в ньому відсутній розмір та порядок обчислення адвокатського гонорару, який також не був поданий до суду до завершення судових дебатів. Позовна заява також не містить попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правову допомогу, а заявлена адвокатом сума гонорару у розмірі 100 000,00 грн. не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та ринковим цінам на правничу допомогу і адвокатські послуги. Документи про проведення Позивачем оплати адвокату за надану правничу допомогу в матеріалах справи відсутні.

Щодо якості процесуальних документів, поданих представником Позивача, а саме позовної заяви, яка ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2024 ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ» була залишена без руху у зв`язку, зокрема, з відсутністю обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум із зазначенням періоду нарахування, строку виникнення зобов`язань окремо по кожному нарахуванню трьох відсотків річних та інфляційних втрат, а також відсутність документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі, вказує на невідповідність позовної заяви вимогам господарського процесуального законодавства та недостатністю формування адвокатом доказів по справі. Натомість у детальному опису наданих послуг професійної правничої допомоги адвокат зазначає суму витрат для складання, оформлення і надсилання позовної заяви, розрахунків штрафних санкцій (інфляційних збитків та 3% річних) 25 000,00 грн.

Звертаємо увагу суду, що позовна заява та усі процесуальні документи, окрім заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000,00 грн., подані до суду за підписом представника Позивача Козак Андрія Леонідовича. Адвокатом Павлом Семиренко процесуальні документи не підписувались та не подавались до судів. Це спростовує зазначені в апеляційній скарзі твердження Позивача про виконані адвокатом обсяги послуг, які зазначені ним в описі робіт (наданих послуг).

Адвокат Павло Семиренко брав участь у 4 судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, тому зазначена сума витрат адвоката на представництво інтересів в Господарському суді Дніпропетровської області у розмірі 24 000,00 грн. є завищеною.

Предмет доказування у справі №904/3165/24 охоплює незначну кількість обставин та фактів, які підлягають ретельному дослідженню, а також не потребує додаткового детального вивчення судової практики, оскільки категорія даного спору не відноситься до складної та спір є типовим, а також обсяг підготовлених представником Позивача документів є не великий. Зокрема, включення до переліку послуг, наданих адвокатом, такої послуги як складання та подання заяви про збільшення розміру позовних вимог разом із розрахунками пені, вважаємо безпідставним, так як обрання Позивачем способу/способів захисту порушеного права та необхідність у збільшенні позовних вимог, коли початкові вимоги Позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать Позивачу захист його порушених прав та інтересів, залежить виключно від волевиявлення Позивача та компетенції його представника, та поглинається послугою складання позовної заяви. Також виокремлення адвокатом «аналізу фактичних обставин справи, формування доказів; аналіз судової практики; надання юридичних консультацій, розробка правової позиції у справі; коригування правової позиції та правової стратегії у справі; надання консультацій клієнту щодо питань, пов`язаних зі справою», як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката зі «складання, оформлення і надсилання позовної заяви», як і включення до переліку послуг письмових пояснень, які не передбачені ГПК України як заяви по суті справи.

Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Відповідач знаходиться на господарському розрахунку, при цьому є 100% власністю держави і стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000,00 грн. суттєво вплине на фінансовий стан підприємства та в подальшому на виконання рішення по даній справі, їх стягнення становитиме надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. До того ж ДМП ВКГ «ДЗД» є стратегічним підприємством по забезпеченню водою питної якості населення та підприємств Синельниківського, Павлоградського районів, міст Синельникове, Павлоград, Тернівка, Першотравенськ, шахт, підприємств ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та військових формувань, які знаходяться на цій території. Відповідач за 1 півріччя 2024 має збиток 69 686 000,00 грн. (Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 30.06.2024 та Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 1 півріччя 2024 маються в матеріалах справи). Станом на 01.10.2024 дебіторська заборгованість споживачів перед ДМП ВКГ «ДЗД» за надані послуги з централізованого водопостачання та абонентську плату з урахуванням штрафних та фінансових санкцій складає 106 564 460,71 грн., з них заборгованість населення 19 498 759,42 грн., юридичних осіб та ФОП 87 065 701,29 грн. (довідка мається в матеріалах справи). На даний час дебіторська заборгованість значно збільшилась.

Беручи до уваги неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів саме адвокатом, кількістю засідань, вважаємо про надмірність заявленої суми компенсації витрат Позивачем.

Суд першої інстанції з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи недоведеність складання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах Позивача, дійшов вірного висновку, що в даній справі витрати на правову допомогу в сумі 9396,62 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.11.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 у справі №904/3165/24. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 23.04.2025 о 12 год. 00 хв.

У судове засідання 23.04.2025 з`явився представник позивача. Відповідач не скористався правом участі в судовому засіданні, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

У судовому засіданні 23.04.2025 колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та/або значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог цієї норми суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень вказаної норми зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

З аналізу вищевикладеного слідує, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок іншої сторони, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами. Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи.

При цьому, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

З аналізу судової практики Верховного Суду (постанови КГС ВС від 24.01.2019р. у справі №910/15944/17, від 19.02.2019р. у справі №917/1071/18) вбачається, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У постанові від 12.01.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 908/2702/21 вказав, що здійснивши правовий аналіз норм статей 126, 129 ГПК України, суд дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто, критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у позовній заяві було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 100 000 грн.

18.10.2024 з використанням системи «Електронний суд» позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 100 000 грн. з наданням відповідних доказів, тобто, в межах п`ятиденного строку, визначеного ч. 8 ст. 129 ГПК України, після ухвалення рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2024 у даній справі.

В обґрунтування суми понесених витрат на правову допомогу в розмірі 100 000 грн., позивачем надано копії наступних документів:

- ордер на надання правничої допомоги ВС №1303646 від 16.08.2024, з якого вбачається, що адвокат Семиренко Павло Якович на підставі договору про надання правничої допомоги №09/05/24 від 09.05.2024 уповноважений на представництво інтересів ТОВ "Енергетична Асоціація" у Господарському суді Дніпропетровської області (т. 1, а.с. 131);

- договір №09/05/24 про надання правової допомоги від 09.05.2024 (т. 1, а.с. 132);

- Акт наданих послуг №1 від 08.10.2024 (т. 1, а.с. 133);

- Детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги по справі №904/3165/24 (т. 1, а.с. 133 на звороті);

- рахунок №2/24 від 08.10.2024 на суму 100 000 грн., послуга: оплата згідно з договором №09/05/24 від 09.05.2024 (т. 1, а.с. 134).

09.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" (далі замовник, позивач) та адвокатом Семиренком Павлом Яковичем (далі виконавець) укладено договір про надання правової допомоги №09/05/24 (далі договір).

Пунктом 1.1 договору, сторони передбачили, що замовник доручає, виконавець приймає замовлення щодо надання правової допомоги, захисту та представництва інтересів в Господарському суді Дніпропетровської області у справі щодо заборгованості за договором №2012/23/116 про постачання електричної енергії споживачу.

Вартість правничої допомоги встановлена в фіксованій сумі та не залежить від часу, витраченого Виконавцем, його партнерами, адвокатами та співробітниками (п. 3.3).

Пунктом 3.6 договору визначено, що сума, вказана у Акті про надання правничої допомоги є гонораром виконавця за надання правничої допомоги та поверненню не підлягає.

Приписами пункту 4.1 договору встановлено, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до моменту його розірвання або до повного виконання його умов.

В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем подано копію акту наданих послуг №1 від 08.09.2024, в якому сторони договору підтвердили надання адвокатом послуг з надання правової допомоги у справі №904/3165/24 згідно з договором №09/05/24 від 09.05.2024 на суму 100000,00 грн. (розробка правової позиції у справі: коригування правової позиції та правової стратегії у справі, виходячи з пріоритетності захисту прав та законних інтересів клієнта, що складаються на час виконання доручення; надання клієнту правових консультацій, роз`яснень, рекомендацій, порад, міркувань з усіх питань справи; підготовка позовної заяви, відповіді на відзив, додаткових пояснень, заяви про збільшення позовних вимог та інших проектів процесуальних документів; подача підготовлених процесуальних документів до суду; участь в судових засіданнях по справі; надання консультацій клієнту щодо питань, пов`язаних зі справою).

Відповідно до Детального опису робіт (т. 1, а.с. 133 на звороті):

1. підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; аналіз судової практики; надання юридичних консультацій, розробка правової позиції у справі; коригування правової позиції та правової стратегії у справі, надання консультацій клієнту щодо питань, пов`язаних зі справою 30 000 грн.;

2. складання, оформлення і надсилання позовної заяви, розрахунків штрафних санкцій (інфляційних збитків та 3% річних) 25 000 грн.;

3. складання та подання заяви про збільшення розміру позовних вимог разом із розрахунками пені 6 000 грн.;

4. складання інших процесуальних документів (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), ознайомлення з доказами 15 000 грн.;

5. представництво інтересів Позивача в Господарському суді Дніпропетровської області (4 засідання) 24 000 грн.,

Всього: 100 000 грн.

Апеляційним господарським судом взято до уваги заперечення відповідача про те, що позовна заява та інші процесуальні документи по справі були подані керівником позивача Козак Андрій Леонідович, проте, зазначене не спростовує підтвердження належними та допустимими доказами факту надання правової допомоги позивачу адвокатом Семиренко П.Я. відповідно до договору №09/05/24 від 09.05.2024 та Акту №1 від 08.09.2024.

Надаючи оцінку наданим позивачем доказам понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, колегія суддів зауважує, що такі послуги як аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики, розробка правової позиції у справі, коригування правової позиції та правової стратегії у справі, складання розрахунків штрафних санкцій охоплюються «підготовкою позовної заяви», тому окремому відшкодуванню не підлягають.

Послуга «складання та подання заяви про збільшення розміру позовних вимог разом із розрахунком пені» не відповідає критерію необхідності та також не підлягає відшкодуванню, оскільки у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені судом першої інстанції було відмовлено з мотивів відсутності правових підстав для її нарахування та стягнення з відповідача у період дії воєнного стану в Україні.

Врахувавши принцип співмірності, колегія суддів зазначає, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Суд констатує, що витрати на підготовку заяв по суті справи (відзивів, відповідей на відзиви, заперечень), як правило, підлягають відшкодуванню, оскільки вони відповідають критерію необхідності (їх надання вимагається згідно з процесуальним законом). У той же час, витрати на аналіз законодавства, судової практики, підготовку додаткових пояснень чи інших процесуальних документів, які не є заявами по суті справи, і вчинення (виконання) яких не вимагається, згідно з процесуальним законом, не є обов`язковими для відшкодування у кожному без винятку випадку, проте можуть бути відшкодовані, якщо ця робота вплинула на розгляд справи.

Таким чином, оскільки письмові пояснення не є заявою по суті справи, з огляду на об`єм та зміст останніх, суд апеляційної інстанції вважає, що витрати позивача на правову допомогу в частині складення додаткових пояснень, інших процесуальних документів (заява про проведення засідання в режимі відеоконференції) не відповідають критерію необхідності, відтак, відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

У свою чергу, «подача підготовлених процесуальних документів до суду» не може вважатися послугою з надання правничої допомоги. З цього приводу апеляційним судом враховується правовий висновок, що міститься в п. 3.15 додаткової постанови Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №910/698/23: «… позивачем зазначено у заяві, що послугою з надання правової допомоги, окрім підготовки відзиву на касаційну скаргу, є його направлення Суду та учасникам справи, що своєю чергою не потребує спеціальної освіти та не може вважатися послугою з надання правової допомоги».

Судом апеляційної інстанції здійснена оцінка рівня витрат позивача на професійну правничу допомогу в розрізі їх обґрунтованості та необхідності, як обов`язкового критерію при розподілі судових витрат, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, а також врахувавши доводи апеляційної скарги, які частково знайшли своє підтвердження, керуючись статтями 126, 129 ГПК України, судова колегія вважає, що витрати на правничу допомогу, понесені позивачем під час розгляду справи в Господарському суді Дніпропетровської області, є обґрунтованими в сумі 30 000 грн., з яких:

- надання клієнту правових консультацій з усіх питань справи 5 000 грн.,

- підготовка позовної заяви 10 000 грн.,

- підготовка відповіді на відзив 3 000 грн.,

- участь в чотирьох судових засіданнях 22.08.2024, 10.09.2024, 08.10.2024, 15.10.2024 12 000 грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу в суді першої інстанції в розмірі 30 000,00 грн. відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірними з виконаною адвокатом Семиренко П.Я. роботою в Господарському суді Дніпропетровської області.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а також приписи ст. 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу (правову) допомогу в суді першої інстанції в розмірі 28 188 грн. (пропорційно задоволених вимог).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р.).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу позивача слід задовольнити частково, додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 у справі №904/3165/24 змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (52591, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с. Воронове, вул. Дніпровська, буд. 28, ідентифікаційний код 03564045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" (46002, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Крушельницької Соломії, буд. 18, оф. 509, ідентифікаційний код 44949544) 28 188 грн. - витрат на професійну правничу допомогу». В решті додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 у справі №904/3165/24 залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275-277, 282-284, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 у справі №904/3165/24 задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 у справі №904/3165/24 змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнути з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (52591, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с. Воронове, вул. Дніпровська, буд. 28, ідентифікаційний код 03564045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" (46002, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Крушельницької Соломії, буд. 18, оф. 509, ідентифікаційний код 44949544) 28 188 грн. - витрат на професійну правничу допомогу».

В решті додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 у справі №904/3165/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 19.05.2025

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін