ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" травня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/1014/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Мірошниченко Д. Є.,

розглянувши заяву представника фізичної особи-підприємця Поштак Василя Івановича - адвоката Стець Р.Я. № б/н від 14.05.2025

про відвід судді

у справі № 907/1014/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кейтеринг Сервіс Кампані", м.Ужгород

до відповідача фізичної особи-підприємця Поштак Василя Івановича, м. Ужгород

про стягнення 2 139 911,84 грн заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кейтеринг Сервіс Кампані" звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до фізичної особи-підприємця Поштак Василя Івановича про стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги № 3 від 19.04.2023 в сумі 2 139 911,84 грн, з яких: 2 000 000,00 грн основної заборгованості, 103 829,87 грн інфляційних втрат та 35 081,97 грн 3 % річних, обґрунтовуючи позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку щодо повернення коштів в повному обсязі у встановлений договором строк.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/1014/24 визначено головуючого суддю Мірошниченка Д.Є., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2024.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 03.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи №907/1014/24 здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.12.2024 об 11:30 год.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.12.2024 суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання представника фізичної особи-підприємця Поштак Василя Івановича за вх.№ 02.3.1-02/9876/24 від 17.12.2024 про поновлення строку на подання відзиву, задовольнити заяву представника фізичної особи-підприємця Поштак Василя Івановича за вх.№ 02.3.1-02/9868/24 від 17.12.2024 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та відкласти підготовче засідання на 22.01.2025 об 11:30 год.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.01.2025 суд постановив продовжити строк підготовчого провадження та відкласти підготовче засідання та розгляд клопотання відповідача про витребування доказів на 05.03.2025 о 10:30 год.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.03.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 907/1014/24 до судового розгляду по суті на 03.04.2025 о 14:00 год., крім того зобов'язав відповідача до дати призначеного судового засідання надати суду для огляду оригінал довідки про відсутність заборгованості № 22 від 22.03.2024 в порядку частини 6 статті 91 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 03.04.2025 призначено судове засідання на 17.04.2025 о 15:00 год.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.04.2025 суд призначив розгляд справи на 14.05.2025 об 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 14.05.2025 суд, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, відклав розгляд справи на 11.06.2025 об 11:00 год.

14.05.2025 (після закінчення судового засідання у справі) за вх.№ 02.3.1-02/4638/25 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява відповідача - фізичної особи-підприємця Поштак Василя Івановича № б/н від 14.05.2025 про відвід судді Мірошниченка Д.Є. від розгляду справи № 907/1014/24.

Підставою для подання відповідачем заяви про відвід судді Господарського суду Закарпатської області Мірошниченка Д. Є. від розгляду справи № 907/1014/24 заявник вважає вчинення суддею протиправних дій щодо передачі довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Кейтеринг Сервіс Кампані" про відсутність заборгованості № 22 від 22.03.2024 структурному підрозділу поліції з метою виконання вимог ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2025 у справі №308/4971/25 про надання тимчасового доступу до матеріалів судової справи №907/1014/24.

Також заявник звертає увагу, що ухвалою судді Господарського суду Закарпатської області Мірошниченка Д. Є. від 12.05.2025 у справі № 907/1014/24 вирішено відмовити у задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця Поштак Василя Івановича про повернення оригіналу доказу - довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Кейтеринг Сервіс Кампані" про відсутність заборгованості № 22 від 22.03.2024.

Окрім цього, відповідач зауважує, що ухвала Господарського суду Закарпатської області від 12.05.2025 містить недостовірні відомості про те, що представник фізичної особи-підприємця Поштак Василя Івановича - адвокат Стець Р. Я. не брав участі у судовому засіданні 17.04.2025.

Отже, за доводами заявника, надання довідки про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем правоохоронним органам (яка не являється матеріалами справи № 907/1014/24) на виконання ухвали іншого суду про тимчасовий доступ до судової справи, свідчить про особисту прихильність судді до позивача та небажання такого об'єктивно, повно та всебічно розглянути справу за наявності достатніх доказів, керуючись метою недопущення ухвалення рішення про відмову в позові на користь відповідача.

Розглянувши вказану заяву про відвід судді Мірошниченка Д.Є. від розгляду даної справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Частиною 2 цієї статті визначено, що, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Згідно частини 3 вказаної статті до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Процесуальний порядок заявлення відводу судді учасниками справи врегульовано статтею 38 ГПК України.

Згідно частини 3 статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною 1 статті 39 ГПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 2 статті 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною 7 статті 39 ГПК України встановлено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За приписами частини 8 статті 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина 11 статті 39 ГПК України).

З огляду на положення частин 7, 8 статті 39 ГПК України суд дійшов висновку про вирішення питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з приписів статті 35 ГПК України метою відводу судді є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість судді у розгляді справи, впливали на об'єктивність під час оцінки обставин справи та ухвалення у ній рішення.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра складу суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2016, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, визначено, що об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (пункт 2.5).

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Мироненко та Мартиненко проти України". У пунктах 66, 69, 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою об'єктивного та суб'єктивного критеріїв. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об'єктивний критерій, слід з'ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді.

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У контексті об'єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета Україна-центр" проти України" no. 16695/04, від 15.07.2010).

У пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. За суб'єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як вбачається із змісту заяви про відвід судді Мірошниченка Д. Є., така заява мотивована вчиненням суддею дій, які на думку відповідача викликають сумніви у його неупередженості та об'єктивності.

Із змісту заявленого відводу вбачається, що висловлена відповідачем недовіра судді обґрунтована фактичною незгодою із процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду справи.

Водночас, частина 4 статті 35 ГПК України містить імперативну норму, відповідно до якої незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, суд зазначає, що за суб'єктивним критерієм суддя Мірошниченко Д. Є. у даній справі за участю заявника є суб'єктивно вільний від особистих прихильностей та упереджень, не має з сторонами та їх представниками, а також іншими особами, відносин, які могли би завадити всебічному, повному та об'єктивному розгляду справи, у справі №907/1014/24 не допускав поведінки, яка давала би привід сумніватися у неупередженості або безсторонності судді.

Щодо об'єктивного критерію, слід зазначити таке.

Відповідно до положень статті 159 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку); тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Особа, яка пред'являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і оригіналів або копій документів, зобов'язана залишити володільцю речей і оригіналів або копій документів опис речей і оригіналів або копій документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, суду. На вимогу володільця особою, яка пред'являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених оригіналів документів (стаття 165 Кримінального процесуального кодексу України).

Отже у разі вилучення (виїмки) оригіналів або копій документів володільцю таких надається опис вилучених документів чи їх копій, а також на вимогу володільця має бути залишено копії вилучених оригіналів документів.

Факт вилучення документів відображається у протоколі слідчої дії.

З аналізу вказаних норм вбачається, що вилучення (виїмка) документів може бути проведено виключно на підставі ухвали слідчого судді, суду і таке вилучення (виїмка) має бути підтверджено документально, описом, протоколом слідчої дії, тощо.

Також частиною 2 статті 93 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Отже, у разі надходження запиту (вимоги) про витребування (надання) документів від правоохоронного органу (сторони обвинувачення) органи державної влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, службові та фізичні особи надають запитувані документи, відомості, речі та інше.

Таким чином, саме по собі виконання суддею Господарського суду Закарпатської області Мірошниченком Д. Є. вимог ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2025 у справі № 308/4971/25 в частині надання органу досудового розслідування (який проводить досудове розслідування кримінального провадження № 0000249, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України) тимчасового доступу до матеріалів судової справи № 907/1014/24, що перебуває у володінні Господарського суду Закарпатської області, з можливістю вилучення оригіналу довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Кейтерінг Сервіс Кампані" про відсутність заборгованості № 22 від 22.03.2024 (яка, в свою чергу, витребувана судом від відповідача ухвалою від 05.03.2025 в порядку частини 6 статті 91 Господарського процесуального кодексу України для огляду та дослідження), за об'єктивним критерієм виключає ймовірну наявність сумнівів в безсторонності судді щодо розгляду вказаної господарської справи.

Окрім цього, посилання заявника на відображення недостовірних відомостей у процесуальному документі (ухвалі суду від 12.05.2025) щодо обставин проведення 17.04.2025 судового засідання за участю представника відповідача, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до протоколу судового засідання в режимі відеоконференції № 4394082 від 17.04.2025 та акта про несправність (неналежне функціонування) системі відеоконференцзв'язку від 17.04.2025 № 02.4-21/3197/25, після заслуховування судом вступного слова представника відповідача та переходу до стадії дослідження доказів, судом була оголошена технічна перерва на 10 хвилин внаслідок переривання інтернет-зв'язку з представником відповідача під час судового засідання. В подальшому, внаслідок переривання інтернет-зв'язку з представником відповідача та неможливості відновлення такого зв'язку, судом 17.04.2025 було постановлено ухвалу про призначення судового засідання на іншу дату (14.05.2025). Тобто, фактично судове засідання 17.04.2025 з розгляду справи № 907/1014/24 по суті не відбулося у зв'язку з технічною несправністю системи відеоконфенецзв'язку.

Таким чином, оцінивши зазначені вище доводи заявника, суд дійшов висновку, що такі не свідчать про наявність об'єктивних або суб'єктивних підстав передбачених статтею 35 ГПК України для відводу суду, а відтак - суд вважає заяву явно необґрунтованою.

Отже, враховуючи, що заявлений відвід судді Мірошниченку Д. Є. суд вважає необґрунтованим, то на виконання приписів частини 3 статті 39 ГПК України питання об'єктивного критерію, зокрема, чи можна вважати заявлені відповідачем аргументи щодо недовіри до судді Мірошниченка Д. Є. об'єктивно обґрунтованими має вирішити суддя, який не розглядає цю справу.

Керуючись статтями 32, 35, 38, 39, 42, 230, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відвід судді Мірошниченка Дмитра Євгеновича від розгляду справи № 907/1014/24 вважати необґрунтованим.

2. Звернутись до керівника апарату Господарського суду Закарпатської області з метою визначення автоматизованою системою документообігу суду складу суду для розгляду заяви відповідача від 14.05.2025 про відвід судді Мірошниченка Дмитра Євгеновича від розгляду справи № 907/1014/24 в порядку статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до статті 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно зі статтею 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано 15.05.2025.

Суддя Д. Є. Мірошниченко