ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2025 р. Справа№ 925/754/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Коробенка Г.П.

секретар судового засідання: Нечасний О.Л.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 28.04.2025,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.01.2025 (повний текст рішення складено 31.01.2025)

у справі №925/754/24 (суддя В.М. Грачов)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Домінік Ко»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат»

про стягнення 1 300 000 грн, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Домінік Ко» (далі, позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом (із урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат» (далі, відповідач) про стягнення 1 300 000,00 грн основного боргу за Договором поставки №49 від 01.04.2024.

Позов мотивовано тим, що відповідачем у встановлений договором строк не здійснено оплату за товар, поставлений позивачем згідно з Договором поставки №49 від 01.04.2024.

Короткий зміст оскарженого рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.01.2025 у справі №925/754/24 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Домінік Ко» - 1 300 000 грн боргу, 29 500 грн судових витрат.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Домінік Ко» з Державного бюджету України судовий збір у сумі 24 110,65 грн, сплачений згідно платіжної інструкції №1506 від 05.06.2024.

Рішення суду мотивоване тим, що в порушення умов Договору відповідачем не здійснено оплату за поставлений позивачем товар, а тому у позивача виникло право вимагати з відповідача примусового виконання простроченого грошового зобов`язання в натурі щодо сплати заборгованості у розмірі 1 300 000,00 грн, які позивачем доведені належними, достатніми та допустимими доказами.

Заперечення проти позову відповідача, наведені в його відзиві на позов, з урахуванням встановлених обставин справи суд визнав такими, що суперечать відповідним нормам цивільного і господарського законодавства, якими врегульовуються спірні правовідносини сторін, умовам укладеного ними Договору, є необґрунтованими і недоведеними, тому з цих підстав суд їх відхилив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 18.02.2025 через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 16.01.2025 у справі №925/754/24 повністю та відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Домінік Ко» у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до такого:

- у Договорі №49 від 01 квітня 2024 року особою, що має право виступати в інтересах ТОВ «Черкаський м`ясокомбінат», визначено директора товариства Іванченка Олексія Леонідовича, інших підписантів ані договором, ані статутними документами ТОВ «Черкаський м`ясокомбінат» не встановлено. До позовної заяви позивачем не надано документів на підтвердження права підпису видаткових накладних іншою особою, відмінною від директора ТОВ «Черкаський м`ясокомбінат» Іванченка Олексія Леонідовича. Отже, додані до позовної заяви на підтвердження факту відвантаження та реалізації товару видаткові накладні не підписані уповноваженою на те особою. Виходячи з наведеного, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо здійснення постачання товарів;

- товарно-транспортні накладні, копії яких додані до позовної заяви, не містять підпису уповноваженої особи замовника (позивача);

- судом першої інстанції невірно визначено розмір судових витрат у своєму рішенні, а саме Господарський суд Черкаської області у рішенні зазначає, що на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 19 500,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, а разом 29 500,00 грн, але судом не враховано, що у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог та поверненням судового збору підлягає зменшенню і розмір винагороди адвоката за надання правничої допомоги у пропорційному розмірі, й такий має становити 4 000,00 грн.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

27.03.2025 від позивача через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача з проханням залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

У відзиві позивач наголосив на такому:

- підпис особи, який міститься на накладних від імені скаржника (відповідача), скріплений його печаткою, що засвідчує легітимність підпису перед третіми особами;

- у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18. Так, додатковими доказами поставки товару є товарно-транспортні накладні, що містяться у матеріалах справи, зареєстровані постачальником відповідно до вимог п. 201.1. статті 201 ПКУ податкові накладні, повернення відповідачем позивачу залишків отриманого, але нереалізованого товару на загальну суму 1 769 209,87 грн за накладними на повернення товару, складені відповідачем у зв`язку з поверненням товару розрахунки коригування до податкових накладних, здійснена під час розгляду справи часткова оплата поставленого товару, в зв`язку з чим позивач подавав заяви про зменшення розміру позовних вимог;

- щодо здійсненого судом першої інстанції розподілу судових витрат та заперечень відповідача з цього приводу, то позивач наголошує, що зменшення розміру позовних вимог (що відбувалось через часткове погашення боргу відповідачем під час розгляду справи у першій інстанції) не є наслідком зменшенням винагороди адвоката за надання правничої допомоги у пропорційному розмірі. Натомість через часткове погашення боргу відповідачем під час розгляду справи у першій інстанції адвокатом надавались додаткові послуги, а саме складання та подання додаткових процесуальних документів: заяв про зменшення позовних вимог та заяв про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.01.2025 у справі №925/754/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Коробенко Г.П.

Судом установлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/754/24; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду Черкаської області.

27.02.2025 матеріали справи №925/754/24 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.01.2025 у справі №925/754/24 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 23 400,00 грн.

12.03.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат» надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію №1630 від 10.03.2025 про сплату судового збору у розмірі 23 400,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.01.2025 у справі №925/754/24, призначено до розгляду апеляційну скаргу на 28.04.2025.

21.04.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Домінік Ко» надійшла заява про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Домінік Ко» про участь його у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

За результатами проведеного 28.04.2025 судового засідання суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання, призначене на 28.04.2025, з`явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 28.04.2025, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку копії ухвали суду до електронного кабінету відповідача та його представника в підсистемі «Електронний суд».

Отже, за вказаних обставин, неявка у судове засідання представника відповідача у відповідності до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Представник позивача у судовому засіданні просив суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

01.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Домінік Ко», як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат», як покупцем, укладено Договір поставки №49 (далі - Договір), за умовами пункту 1.1. якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар, визначений у пункті 1.2. цього договору, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар.

У Договорі сторони погодили, зокрема, таке:

пункт 1.2. - товаром за даним договором є харчові продукти, за номенклатурою, у кількості та за ціною, що визначається в додатку №1 до даного договору специфікація (далі товар або харчові продукти). Кожна окрема партія товару, строки постачання, порядок фасування та пакування визначається в заявках покупця та видаткових накладних кожну окрему партію товару. Видаткові накладні формуються за заявками покупця, які узгоджуються засобами зв`язку, які зазначені в розділі 13 даного договору або інші засоби зв`язку представників сторін;

пункт 1.6. - доставка товару здійснюється власним або найманим транспортом за рахунок постачальника в місця доставки, що вказуються покупцем в заявках;

пункт 2.2. - розрахунки за цим договором між постачальником і покупцем здійснюються у строк 21 банківський день з моменту отримання товару покупцем, підписання видаткових накладних, та виставлення постачальником рахунку-фактури;

пункт 2.4. - вартість товару включає в себе вартість транспортно-логістичних послуг, пов`язаних з доставкою товару в місця постачання, визначені в заявках покупця;

пункт 4.4. - перехід права власності на товар та ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару відбувається в момент його передачі, що оформлюється видатковою накладною. Підписанням даного договору покупець підтверджує наявність у особи, що здійснює фактичне приймання товару, всіх необхідних повноважень, пов`язаних з прийманням-передачею товару;

пункт 6.1.1. - покупець зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату відповідно до пункту 2.2. договору, за виключенням випадків, встановлених пунктами 5.7.-5.9 даного договору;

пункт 10.1. - договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2024 року включно, а в частині проведення розрахунків - до повного їх завершення, за умови надання платіжних документів у межах дії договору.

Договір підписаний представниками обох сторін, їх підписи посвідчені їхніми печатками.

Додатками до Договору є: додаток 1 - специфікація, додаток №2 - вимоги до якості товару.

01.04.2024 сторонами підписано протокол узгодження розбіжностей до Договору поставки №49 від 01.04.2024, в якому, зокрема, погоджено такі умови:

пункт 1.1. - постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар, визначений у пункті 1.2. цього договору, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар. Товар поставлений згідно цього договору не призначається для реалізації в оптових, роздрібних мережах та лінійному роздробі на території України;

пункт 1.6. - доставка товару здійснюється власним або найманим транспортом за рахунок постачальника в місця доставки, що вказуються покупцем в заявках, а саме склади покупця за адресою: м. Черкаси, проспект Хіміків, 74 (приміщення колишнього ТРЦ Екватор);

пункт 2.2. - розрахунки за цим договором між постачальником і покупцем здійснюються у строк 14 банківських днів з моменту отримання товару покупцем, підписання видаткових накладних, та виставлення постачальником рахунку-фактури;

пункт 2.4. - вартість товару включає в себе вартість транспортно-логістичних послуг, пов`язаних з доставкою товару в місця поставлення, визначені в заявках покупця, а саме склади покупця, визначені в пункті 1.6. договору;

пункт 6.1.1. - покупець зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату відповідно до пункту 2.2. договору, за виключенням випадків, встановлених пунктами 5.7.-5.9 даного договору

Протокол узгодження розбіжностей до договору поставки №49 від 01.04.2024 підписаний представниками обох сторін, їх підписи посвідчені печатками підприємств.

Позивачем на підтвердження факту поставки товару відповідачу на загальну суму (в т.ч. з ПДВ) 4 676 586 грн 61 коп. надані видаткові накладні №100898 від 03.04.2024 на суму з ПДВ 2 297 340 грн, №100920 від 03.04.2024 на суму з ПДВ 1 103 113 грн 13 коп., №100969 від 08.04.2024 на суму з ПДВ 1 276 133 грн 48 коп. (том 1, а.с. 18, 21, 81), податкові накладні №16 від 03.04.2024, №17 від 03.04.2024, №77 від 08.04.2024 (том 1, а.с. 48, 59, 61), товарно-транспортні накладні №10898 від 03.04.2024, №100920 від 03.04.2024, №100969 від 08.04.2024 (том 1, а.с. 63-65, 162).

У подальшому, як вказує позивач, у зв`язку з неможливістю оплати отриманого товару, накладними про повернення товару №36 від 23.04.2024 на суму 221 430 грн, №40 від 24.04.2024 на суму 1 196 143 грн 75 коп., №41 від 24.04.2024 на суму 154 795 грн 68 коп., №42 від 24.04.2024 на суму 196 840 грн 44 коп. (том 1, а.с. 66, 23, 25, 26) відповідач повернув товар на загальну суму 1 769 209 грн 87 коп., що також зафіксовано у розрахунках коригування кількісних і вартісних показників №294 від 24.04.2024 до податкової накладної №16 від 03.04.2024, №298 від 24.04.2024 до податкової накладної №17 від 03.04.2024, №285 до податкової накладної №77 від 08.04.2024, №297 від 24.04.2024 до податкової накладної №77 від 08.04.2024 (том 1, а.с. 42, 40, 44, 46).

За розрахунком позивача відповідач отриманий товар на суму 2 907 376 грн 74 коп. у порушення умов Договору не оплатив.

У зв`язку з нездійсненням відповідачем у встановлений Договором строк оплати за поставлений товар 28.05.2024 позивач звертався до відповідача з вимогою-претензією №367 про сплату 2 907 376 грн 74 коп. боргу за Договором поставки №49 від 01.04.2024, а також повідомляв, що у разі несплати ініціюватиме спір в судовому порядку (том 1, а.с. 67-68). Претензія позивача отримана відповідачем, однак залишена без відповіді та реагування.

Після звернення позивача до Господарського суду з даним позовом та відкриття провадження у справі №925/754/24 відповідач платіжними інструкціями №941 від 17.06.2024 на суму 107 376 грн 74 коп., №1021 від 24.06.2024 на суму 300 000 грн, №1179 від 09.07.2024 на суму 200 000 грн, №1215 від 12.07.2024 на суму 200 000 грн, №1226 від 12.07.2024 на суму 50 000 грн, №1261 від 16.07.2024 на суму 150 000 грн, №1420 від 29.07.2024 на суму 50 000 грн, №1639 від 14.08.2024 на суму 50 000 грн, №1692 від 19.08.2024 на суму 100 000 грн, №1797 від 04.09.2024 на суму 100 000 грн, №1850 від 11.09.2024 на суму 100 000 грн, №1976 від 20.09.2024 на суму 100 000 грн, №2054 від 04.10.2024 на суму 100 000 грн (том 1. а.с. 101, 140, 171, 208) загалом сплатив за Договором 1 607 376 грн 74 коп. боргу, на суму якого позивачем зменшено позовні вимоги шляхом подання до суду відповідних заяв.

За уточненими розрахунками позивача борг відповідача за поставлений згідно з Договором товар становить 1 300 000,00 грн, вимога про стягнення якого й є предметом позову у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву позивача на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із таких підстав.

До обставин, що входять до предмету доказування в даній справі, належить встановлення факту здійснення позивачем поставки товару відповідачу, порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За змістом пункту 4.4. Договору перехід права власності на товар та ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару відбувається в момент його передачі, що оформлюється видатковою накладною.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов Договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 4 676 586,61 грн згідно з видатковими накладними №100898 від 03.04.2024 на суму з ПДВ 2 297 340 грн, №100920 від 03.04.2024 на суму з ПДВ 1 103 113 грн 13 коп., №100969 від 08.04.2024 на суму з ПДВ 1 276 133 грн 48 коп. (том 1, а.с. 18, 21, 81).

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Видаткові накладні підписані зі сторони відповідача без жодних зауважень щодо асортименту, комплектності, кількості і якості поставленого товару.

Згідно з пунктом 2.2. Договору у редакції протоколу узгодження розбіжностей розрахунки за цим договором між постачальником і покупцем здійснюються у строк 14 банківських днів з моменту отримання товару покупцем, підписання видаткових накладних, та виставлення постачальником рахунку-фактури.

За змістом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, враховуючи умови пункту 2.2. Договору та дати поставки товару згідно з видатковими накладними, строк оплати товару, поставленого відповідно до видаткових накладних від 03.04.2024 - до 23.04.2024 включно, а відповідно до видаткової накладної від 08.04.2024 - до 26.04.2024.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повернув позивачу товар на загальну суму 1 769 209 грн 87 коп, що підтверджується накладними про повернення товару №36 від 23.04.2024 на суму 221 430 грн, №40 від 24.04.2024 на суму 1 196 143 грн 75 коп., №41 від 24.04.2024 на суму 154 795 грн 68 коп., №42 від 24.04.2024 на суму 196 840 грн 44 коп. (том 1, а.с. 66, 23, 25, 26), що також зафіксовано у розрахунках коригування кількісних і вартісних показників №294 від 24.04.2024 до податкової накладної №16 від 03.04.2024, №298 від 24.04.2024 до податкової накладної №17 від 03.04.2024, №285 до податкової накладної №77 від 08.04.2024, №297 від 24.04.2024 до податкової накладної №77 від 08.04.2024 (том 1, а.с. 42, 40, 44, 46).

Отже, станом на дату подання позову в даній справі відповідач отриманий товар на суму 2 907 376 грн 74 коп. (4 676 586,61 грн - 1 769 209,87 грн) у порушення умов Договору не оплатив.

Після звернення позивача до Господарського суду Черкаської області з даним позовом (12.06.2024) та відкриття провадження у справі №925/754/24 (18.06.2024) відповідач платіжними інструкціями №941 від 17.06.2024 на суму 107 376 грн 74 коп., №1021 від 24.06.2024 на суму 300 000 грн, №1179 від 09.07.2024 на суму 200 000 грн, №1215 від 12.07.2024 на суму 200 000 грн, №1226 від 12.07.2024 на суму 50 000 грн, №1261 від 16.07.2024 на суму 150 000 грн, №1420 від 29.07.2024 на суму 50 000 грн, №1639 від 14.08.2024 на суму 50 000 грн, №1692 від 19.08.2024 на суму 100 000 грн, №1797 від 04.09.2024 на суму 100 000 грн, №1850 від 11.09.2024 на суму 100 000 грн, №1976 від 20.09.2024 на суму 100 000 грн, №2054 від 04.10.2024 на суму 100 000 грн (том 1. а.с. 101, 140, 171, 208) загалом сплатив за Договором 1 607 376 грн 74 коп. боргу, на суму якого позивачем зменшено позовні вимоги шляхом подання до суду відповідних заяв.

Таким чином, станом на дату прийняття оскаржуваного рішення в даній справі заборгованість відповідача перед позивачем становила 1 300 000,00 грн (2 907 376,74 грн 74 грн - 1 607 376,74 грн), що вірно встановлено судом першої інстанції.

Заперечуючи проти наявності у відповідача заборгованості за Договором поставки, скаржник зазначає, що первинні бухгалтерські документи, а саме видаткові накладні на поставку, підписані зі сторони відповідача не директором ТОВ «Черкаський м`ясокомбінат» Іванченком Олексієм Леонідовичем, а іншою особою, втім інших підписантів ані договором, ані статутними документами ТОВ «Черкаський м`ясокомбінат» не передбачено. Відповідач наголошує, що до позовної заяви позивачем не надано документів на підтвердження права підпису видаткових накладних іншою особою, відмінною від директора ТОВ «Черкаський м`ясокомбінат» Іванченка Олексія Леонідовича, а тому додані до позовної заяви на підтвердження факту відвантаження та реалізації товару видаткові накладні не були підписані уповноваженою на те особою. Виходячи з наведеного, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо здійснення постачання товарів.

Зазначені доводи скаржника відхиляються колегією суддів, враховуючи наступне.

Згідно частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом частин 1, 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Позивачем до матеріалів справи надано належним чином засвідчені копії видаткових накладних на поставку товарів за договором поставки.

Вказані видаткові накладні містять найменування юридичних осіб, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, найменування товару, його кількість, вартість, та інші необхідні реквізити, тобто відповідають вимогам законодавства та є у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинними бухгалтерськими документами, які фіксують факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

При цьому, згідно з пунктом 4.4. Договору його підписанням покупець підтверджує наявність у особи, що здійснює фактичне приймання товару, всіх необхідних повноважень, пов`язаних з прийманням-передачею товару.

Тобто, відповідач у вказаному пункті Договору погодився, що приймання товару може здійснювати не лише директор товариства.

Більш того, видаткові накладні скріплені печаткою юридичної особи ТОВ «Черкаський м`ясокомбінат».

Відповідно до частин 1 та 4 статті 58-1 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Виготовлення, продаж та/або придбання печаток здійснюється без одержання будь-яких документів дозвільного характеру.

Згідно пунктів 1, 5, 9, 10 глави 3 розділу 2 Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 червня 2015 року №1000/5 (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) право на застосування гербових печаток (для установ, які мають право використовувати державну символіку) або печаток установи із зазначенням найменування установи та ідентифікаційного коду (далі - печатка установи) закріплюється у положенні (статуті) установи і зумовлюється її правовим статусом.

На документах, що засвідчують права громадян і юридичних осіб, на яких фіксується факт витрати коштів і проведення операцій з матеріальними цінностями, підпис посадової (відповідальної) особи скріплюється печаткою установи (за наявності).

Розпорядчим документом керівника установи визначаються порядок використання, місце зберігання печатки установи і посадові особи, відповідальні за її зберігання, а також перелік посадових осіб, підписи яких скріплюються печаткою установи.

Облік усіх печаток та штампів, що застосовуються в установі, ведеться у журналі за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Видача печаток, штампів посадовим особам здійснюється під підпис у відповідному журналі. Печатки зберігаються у шафах (сейфах), що надійно замикаються і опечатуються.

Зазначене свідчить про те, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, інших первинних бухгалтерських документах.

Однак, скаржник не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що його печатка, відбиток якої було проставлено на видаткових накладних, була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі відповідача як юридичної особи у здійсненні господарських операцій за цими накладними.

Додатково факт поставки товарів підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи товарно-транспортними накладними на переміщення товарів, завіреними печатками позивача та відповідача, податковими накладними та квитанціями про їх реєстрацію в єдиному реєстрі податкових накладних, накладними про повернення позивачу частини поставленого відповідачу товару, розрахунками коригування до податкових накладних, складеними відповідачем.

Також факт здійснення позивачем поставки визначеного обсягу товару та отримання його відповідачем безумовно підтверджується діями самого відповідача щодо часткової оплати такого товару, де в призначенні платежу вказано «за товар згідно дог.№49 від 01.04.2024…».

Враховуючи викладене у сукупності, факти поставки позивачем товару та порушення відповідачем умов Договору поставки щодо строків оплати за отриманий товар підтверджені матеріалами справи та скаржником не спростовані.

Отже, наведені скаржником доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення основного боргу згідно з Договором у сумі 1 300 000,00 грн.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача про неправильний розподіл судом першої інстанції витрат на правничу допомогу, оскільки суд задовольнив позов у меншому розмірі, ніж було заявлено у позовній заяві (у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог), колегія суддів зазначає таке.

Обґрунтовуючи розрахунок судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн, представник позивача адвокат Адвокатського бюро «Михайла Салашного» Салашний М.О. надав суду копії: договору про надання правової (правничої) допомоги № 03/06/24-1 від 03.06.2024, укладеного позивачем з Адвокатським бюро «Михайла Салашного»; додаткової угоди №1 від 03.06.2024; акту про прийняття-передачу наданих послуг від 26.11.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги №03/06/24-1 від 03.06.2024 на суму 10 000 грн; рахунку-фактури №195 від 26.11.2024 на суму 10 000 грн; платіжної інструкції №6541 від 18.12.2024 про сплату позивачем на користь Адвокатського бюро «Михайла Салашного» 10 000 грн на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №03/06/24-1 від 03.06.2024, рахунку №195 від 26.11.2024.

Судом було враховано, що між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Домінік Ко», як клієнтом, та Адвокатським бюро «Михайла Салашного», укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №03/06/24-1 від 03.06.2024 року, в якому сторони погодили, зокрема, наступне:

пункт 1.1. - Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу та юридичний супровід відповідно до умов цього Договору та ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у справі за позовом ТОВ «Домінік Ко» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський мясокомбінат» про стягнення заборгованості за договором постачання, яка підсудна Господарському суду Черкаської області;

пункт 2.5.1.- клієнт зобов`язався сплатити Бюро гонорар в розмірі та в строк згідно умов цього Договору;

пункт 3.2. - сторони узгоджують розмір гонорару бюро шляхом підписання додаткових угод до даного договору в залежності від характеру допомоги, що має бути надана Бюро Клієнту за домовленістю сторін.

03.06.2024 сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №03/06/24-1 від 03.06.2024, пунктами 1, 2 якої погоджено розмір гонорару бюро в сумі 1000 грн за одну годину роботи адвоката, який надавав правову допомогу (професійну допомогу, правову) згідно пп. 1.1. і 2.2. договору у справі за позовом ТОВ «Домінік Ко» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат» про стягнення заборгованості за договором постачання, яка підсудна Господарському суду Черкаської області; оплата гонорару бюро, визначеного в пункті 1 цієї додаткової угоди, здійснюється не пізніше 10 банківських днів після отримання рахунку-фактури, шляхом безготівкового переказу на розрахунковий рахунок Бюро.

Із акту про прийняття-передачу наданих послуг від 26.11.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги №03/06/24-1 від 03.06.2024, погодженого сторонами, вбачається перелік наданих Адвокатським бюро «Михайла Салашного» позивачу послуг:

1. Дослідив наявні у Клієнта документи (первинні бухгалтерські документи, господарські договори) щодо предмета спору та визначив докази, які необхідно подати і проаналізував необхідність подання процесуальних клопотань у справі - 30 хв;

2. Склав у відповідності до норм діючого ГПК України позовну заяву про стягнення заборгованості із ТОВ «Черкаський м`ясокомбінат» за договором постачання та відправив позовну заяву з додатками до Господарського суду Черкаської області через Електронний суд - 3 год;

3. Підготував та подав 31.07.2024 у відповідності до норм діючого ГПК України до Господарського суду Черкаської області клопотання про прийняття участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції - 30 хв;

4. Підготував та подав 19.08.2024 у відповідності до норм діючого ГПК України до Господарського суду Черкаської області додаткові пояснення у справі № 925/754/24 - 2 год;

5. У зв`язку зі сплатою відповідачем 1057376,74 грн підготував та подав 30.07.2024 у відповідності до норм діючого ГПК України до Господарського суду Черкаської області заяву про зменшення позовних вимог та заяву про повернення надмірно сплаченого судового збору - 1 год;

6. У зв`язку зі сплатою відповідачем 14.08.2024 50 000,00 грн підготував та подав 19.08.2024 у відповідності до норм діючого ГПК України до Господарського суду Черкаської області заяву про зменшення позовних вимог та заяву про повернення надмірно сплаченого судового збору - 1 год;

7. У зв`язку зі сплатою відповідачем 19.08.2024 100000,00 грн підготував та подав 19.08.2024 у відповідності до норм діючого ГПК України до Господарського суду Черкаської області заяву про зменшення позовних вимог та заяву про повернення надмірно сплаченого судового збору - 1 год;

8. У зв`язку із сплатою відповідачем 04.09.2024 100 000,00 грн, 11.09.2024 100 000 грн, 20.09.2024 100 000 грн, 04.10.2024 100 000 грн підготував та подав 23.10.2024 у відповідності до норм діючого ГПК України до Господарського суду Черкаської області заяву про зменшення позовних вимог та заяву про повернення надмірно сплаченого судового збору - 1 год.

Всього затрачено адвокатом 10 годин, що становить 10 000 грн.

Платіжною інструкцією №6541 від 18.12.2024 позивач сплатив на користь Адвокатського бюро «Михайла Салашного» 10 000 грн гонорару згідно з договором про надання правової (правничої) допомоги № 03/06/24-1 від 03.06.2024, рахунку №195 від 26.11.2024.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частин 4, 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність наданих послуг адвокатом Салашним М.О. до справи відповідач не надав, а судом такі не встановлені.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази надання Адвокатським бюро «Михайла Салашного» позивачу професійної правничої допомоги у даній справі, з урахуванням погоджених розцінок за послуги з надання правничої допомоги, дають суду достатні підстави для покладення витрат позивача на отримання професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 10 000,00 грн на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Оскільки зменшення позивачем розміру позовних вимог відбувалось через часткове погашення боргу відповідачем під час розгляду справи у суді першої інстанції, а позов з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог було задоволено повністю, відсутні підстави для пропорційного розподілу таких витрат між сторонами, як про це вказує скаржник. Через часткове погашення боргу відповідачем під час розгляду справи у першій інстанції адвокатом надавались додаткові послуги, а саме складання та подання додаткових процесуальних документів: заяв про зменшення позовних вимог та заяв про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім наведених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовуються висновків суду щодо часткового задоволення позовних вимог у даній справі.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість заявлених та задоволених судом позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат» на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.01.2025 у справі №925/754/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 16.01.2025 у справі №925/754/24 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкаський м`ясокомбінат».

Матеріали справи №925/754/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.05.2025 після виходу головуючого судді Михальської Ю.Б. та судді Тищенко А.І. з відпусток.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Г.П. Коробенко