ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" травня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/580/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Кончаренко В.Ю.

та за участю:

представника ОСОБА_1 - Гарманчук О.Р. (в режимі відеоконференції)

арбітражної керуючої Мотальова-Кравець В.Ю. (в режимі відеоконференції)

представник АТ "Ідея Банк" - не з`явився

розглянувши заяву АТ "Ідея Банк" вх. № 8560 від 07.04.2025 з грошовими вимогами до боржника у справі

за заявою ОСОБА_1
про неплатоспроможність ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.03.2025 відкрито провадження у справі № 922/580/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру реструктуризації боргів боржника.

Призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 арбітражну керуючу Мотальову-Кравець Валерію Юріївну (свідоцтво №1907 від 25.02.2019).

11.03.2025 року на офіційному сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), публікація № 75488.

На адресу господарського суду після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про визнання неплатоспроможним надійшла заява АТ "ІДЕЯ БАНК" (вх. № 8560 від 07 квітня 2025 р.) з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_1 в розмірі 134 533,86 грн з урахуванням сплаченого судового збору в сумі 6 056,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.122 Кодексу, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяву АТ "ІДЕЯ БАНК" було прийнято до розгляду в попередньому засіданні суду.

Керуючим реструктуризацією грошові вимоги АТ "ІДЕЯ БАНК" визнані частково, відповідно до поданого до суду повідомлення № 02/54/19 від 30.04.2025.

Боржником подані пояснення на заяву кредитора, в яких він частково заперечує проти грошових вимог.

АТ "ІДЕЯ БАНК" 16.05.2025 подані заперечення на повідомлення арбітражного керуючого за результатами розгляду вимог банку.

19.05.2025 судом було оголошено перерву в попередньому засіданні на стадії ухвалення судового рішення.

Після перерви, на оголошення судового рішення, учасники справи не з`явилися.

Розглянувши заяву АТ "ІДЕЯ БАНК" з грошовими вимогами до боржника та викладені боржником і арбітражним заперечення, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Ст. 1 КУзПБ передбачено, що грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення.

У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 28.01.2021 у справі №910/4510/20).

Таким чином для запобігання необґрунтованих вимог до боржника та порушень цим прав його кредиторів до доведення обставин, пов`язаних із виникненням заборгованості боржника-банкрута, пред`являються підвищені вимоги.

Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому:

- перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку;

- при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості;

- під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (ч. 1 ст. 75 ГПК України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19).

Розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу приписів статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (див. висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19, від 29.03.2021 у справі №913/479/18).

Системний аналіз цих приписів засвідчує, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником.

Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів приводить у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (ст. 76 ГПК України), допустимості (ст. 77 ГПК України), достовірності (ст. 78 ГПК України) та вірогідності (ст. 79 ГПК України).

Дослідивши вимоги заяви, судом було встановлено наступне.

07.06.2023. згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі Договір) текст якого розміщено на Інтернет-сторінці Банку між AT «Ідея Банк» (надалі - Кредитор, Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник, Боржник, Клієнт) було укладено Угоду №С-508-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (надалі - Кредитний договір №1).

Також, укладаючи Кредитний договір №1 сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (п. 5).

Згідно Кредитного договору №1 Клієнт отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_2 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_3 ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним договором ліміту Кредитної лінії, доступного Клієнту.

Процентна ставка за користування Кредитом становить 72% річних (протягом пільгового періоду 0.01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і Інтернеті. зняття готівки, безготівкового переказу), яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути зміненою за умови погодження Сторонами в порядку визначеному цією Угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії Угоди 72%річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних.

Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 (двісті тисяч) грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 5000 грн. Враховуючи, що зобов`язання Банку щодо встановлення ліміту Кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими. визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснюється Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень.

30 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно- телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205. 207 Цивільного кодексу України).

Так. з метою надання послуг клієнтам. Позивач у тому числі використовує інформаційно- комунікаційну систему - Мобільний додаток «О.Bank 2.0» (далі - О.Bank 2.0).

O.Bank 2.0 - програмне забезпечення, призначене для роботи на смартфонах, планшетах та інших мобільних електронних пристроях, за допомогою якого Користувач ініціює, а Банк виконує банківські операції, визначені Правилами надання послуг в системі дистанційного обслуговування «Idea Online» в Акціонерному товаристві «Ідея Банк».

Початок процесу взаємодії з новим клієнтом-фізичною особою починається з реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування О.Bank 2.0» через мобільний додаток «О.Bank 2.0». проходження дистанційної ідентифікації та верифікації клієнта в мобільному додатку О.Bank 2.0 за допомогою Державного порталу «ДІЯ» (надалі - ДП ДІЯ) та з можливістю оформлення цифрової картки та отримання інших банківських послуг відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність». «Про електронну комерцію». «Про Національний банк України». «Про електронні документи та електронний документообіг». Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Положення про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженого постановою Національного банку України та інших законодавчих актів України.

Також, відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди: електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом: аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положення про використання електронного підпису та електронної печатки, затверджене постановою Національного банку України (далі - Положення), визначає, що одним з видів електронного підпису є цифровий власноручний підпис (далі - ЦВП). ЦВП - це електронний підпис, що є власноручним підписом фізичної особи, створеним на екрані електронного сенсорного пристрою».

Даним Положенням визначено (п.п. 4, 5 п. 17 Розділу II):

Використання УЕП. удосконаленої електронної печатки та простого ЕП здійснюється на підставі договору між установою і клієнтом / контрагентом установи або установою і особою, що має намір стати клієнтом / контрагентом установи. Договір укладається в письмовій формі після проведення ідентифікації та верифікації відповідно до вимог законодавства України клієнта / контрагента установи чи особи, що має намір стати клієнтом / контрагентом установи:

4) як електронний документ із ЦВГІ фізичної особи, визначеної в абзацах першому, третьому пункту 33 розділу IV цього Положення, та КЕП уповноваженого представника установи, з дотриманням вимог розділу IV цього Положення щодо використання ЦВП, або

5) як електронний документ із використанням будь-яких видів ЕП, щодо яких між клієнтом / контрагентом установи та установою вже укладено договір відповідно до вимог одного з підпунктів 1-4 пункту 17 розділу 11 цього Положення.

Укладення окремого договору щодо використання клієнтом установи КЕП. ЦВП. УЕП з кваліфікованим сертифікатом, кваліфікованої електронної печатки, електронної печатки з кваліфікованим сертифікатом не вимагається за умови дотримання вимог цього Положення.

Тому, враховуючи зазначене, з метою реалізації дистанційного укладення договорів, укладено Договір надання послуг №01/01122020 від 01.12.2020 з ТОВ «МОБІЛЬНИЙ МАРКЕТИНГ», згідно якого обслуговується короткий номер 3553 та альфа ім`я «IdeaBank».

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Також, за нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом: якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо ця форма для такого виду договорів не вимагалась;

якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційні систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину. якщо інше не встановлено законом.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/19, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.

Відтак, з метою отримання послуг AT «Ідея Банк», Боржником було підписано Договір про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти AT «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку, та Договір Кредиту.

Так, 07.04.2024 після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір-заяву № 1463805 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти AT «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку (надалі - Договір). Даний договір було підписано Клієнтом ЦВП. шляхом відтворення власноручного підпису на екрані електронного сенсорного пристрою (смартфону) через мобільний додаток О.Bank 2.0 у відповідності до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію». Банком підписано Договір шляхом накладення КЕП уповноваженого представника банку, що також узгоджується з Положенням про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженні постановою Національного банку України (копія протоколу № 1463805 від 07.04.2024 реєстрації фіксації дій Клієнта при реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування О.Bank 2.0. » додана до заяви з грошовими вимогами).

Умовами укладеного Договору Сторонами узгоджено:

1.1. Електронний підпис (далі ЕП) - дані в електронній формі. які додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язані та призначені для ідентифікації підписувача цих даних (в т.ч. OTP-пароль, який містить одноразовий ідентифікатор).

1.2. «ОТР-пароль» - форма ЕП у вигляді набору літерних та/або цифрових символів, що генерується Банком та надсилається Клієнту за допомогою sms-повідомлення на Фінансовий номер Клієнта безпосередньо перед підтвердженням волевиявлення Клієнта і повідомляється Клієнтом до Банку, якщо він прийняв пропозицію (оферту) укласти електронний договір. Можливість використання OTP-паролю як ЕП обмежена в часі та вказується в тексті sms-повідомлення.

Відповідно до умов п. 1.4. Договору Клієнт надає згоду на використання власного номеру телефону, зазначеного в цьому Договорі, як Фінансового номеру телефону ) для отримання СМС-повідомлень. що містять ОТР-пароль з метою подальшого підписання ЕП договорів про отримання банківських послуг у вигляді електронного документа та підтверджує, що номер телефону , що зазначений нижче ( НОМЕР_4 ). належить виключно йому, а відтак накладений ЕП однозначно пов`язаний з клієнтом, і не пов`язаний з жодною іншою особою та прирівнюється до власноручного підпису створює для Клієнта юридичні наслідки.

Згідно із п. 1.5 Договору накладення ЕП здійснюється шляхом підтвердження Банком достовірності OTP-паролю, що був повідомлений Банку Клієнтом після його автентифікації.

П. 1.3. Договору сторони визнали, що подальше підписання договорів щодо отримання банківських послуг у вигляді електронного документа, може здійснюватися шляхом використання ЕП Клієнтом та Кваліфікованого електронного підпису Банком. Сторони погоджуються, що наданням Клієнтом до Банку OTP-паролю та підтвердженням Банком його достовірності Сторони визнають укладені правочини у вигляді електронного документа.

Також. 09.04.2024 між Банком та гр. ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) було укладено договір кредиту №М35.34606.010863385 (надалі - Кредитний договір №2).

Кредитний договір №2 підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (ОТР-пароль). який був надісланий на номер мобільного телефону (Фінансовий номер) боржника, про що свідчить п. 19 Кредитного договору, реквізити сторін.

Власне волевиявлення на укладення Кредитного договору Відповідач висловив шляхом його підписання Електронним підписом (надалі - ЕП). а саме Відповідачем було введено на інтерфейсі власного мобільного пристрою з Фінансового номеру в мобільному додатку О.Bank 2.0. СМС- повідомлення (OTP-пароль, отриманий від Банку - з альфа імені «IdeaBank»). що узгоджується з п. Е4. Договору № 1463805.

Згідно з п. 1.5 Договору накладення ЕП Клієнта здійснюється шляхом перевірки та підтвердження Банком достовірності OTP-паролю, що був повідомлений (шляхом введення в мобільному додатку О.Bank 2.0.) Банку Клієнтом після його автентифікації. Також, у Договорі визначено номер мобільного номера НОМЕР_4 в якості Фінансового номера Позичальника.

Банком до заяви додано належним чином засвідчена копія Протоколу №М35.34606.010863385 від 09.04.2024 підписання Кредитного договору №2 (протокол підписання Договору на продукт), у якому зафіксовано етапи підписання Кредитного договору №2 дистанційно та надано належним чином оформлений витяг з Реєстру CMC-повідомлень, оформленого на виконання умов Договору надання послуг №01/01122020. складеного 01.12.2020 між Банком та ТОВ «МОБІЛЬНИЙ МАРКЕТИНГ» та додатку №2 до вказаного договору.

У вище вказаному витязі з Реєстру CMC-повідомлень наявний текст CMC-повідомлення з ОТП-паролем (kod: 0926). для підписання паспорту споживчого кредиту та кредитного договору, який було надіслано з Альфа імені «IdeaBank» на Фінансовий номер телефону Позичальника: НОМЕР_4 .

Пунктом 2.1. Кредитного договору №2 визначено, що нанесенням власноручного підпису цим договором. Позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб AT «Ідея Банк» (надалі по тексту - Договір), яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку: www .ideabank.ua. за наступним посиланням: https://ideabank.ua/sites/default/f11es''2024-08 DKBOFO_04.04.2024.pdf.

Згідно Кредитного договору №2 Позичальник отримав кредит в розмірі 50000.00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), зі сплатою 81% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором №2 графіком щомісячних платежів.

Таким чином, Банк повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитних договорів №1 та №2, що підтверджується меморіальними ордерами та виписками по рахунку Боржника, доданими до заяви.

Станом на дату подання цієї заяви та дату її розгляду ОСОБА_1 не повернув отримані кредити в встановлені договорами терміни та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за Кредитними договорами №1 та №2, у зв`язку з чим:

1 - сума боргу Боржника за Кредитним договором №1 станом на 10.03.2025 становить 68 213,87 грн з яких: 51 959,99 грн строковий основний борг, 3 036,32 грн прострочений основний борг, 3 254,43 грн строкові проценти, 9 963,13 грн прострочені проценти;

2 - сума боргу Боржника за Кредитним договором №2 станом на 10.03.2025 становить 59 263,99 грн з яких: 48 822,21 грн строковий основний борг, 490,21 грн прострочений основний борг, 109,44 грн строкові проценти, 9 842,13 грн прострочені проценти.

Загальна заборгованість ОСОБА_1 по Кредитним договорам №1 та №2 становить 128 477,86 грн (сто двадцять вісім тисяч чотириста сімдесят сім гривень 86 копійок).

Заборгованість Боржника також підтверджується виписками по рахунках ОСОБА_1 , а також довідками-розрахунками заборгованості за Кредитними договорами №1 та №2 станом на 10.03.2025

Щодо поданих заперечень на вимоги АТ "Ідея Банк" суд зазначає наступне.

Так, підписанням кредитного договору №C-508-0 від 07.06.2023 сторони погодили, шо процентна ставка за кредитним договором становить 72 % річних. Законом не визначено обов`язкову форму розрахунку, однак Банк надав додатковий Розрахунок заборгованості (детальний) за Кредитним договором №C-508-0 від 07.06.2023, виконаний станом на 10.03.2025, у формі, що відображає порядок обчислення заборгованості за вказаним Кредитним договором протягом всього періоду її утворення.

Укладаючи кредитний договір від 09.04.2024 за № M35.34606.010863385, сторони погодили, що процентна ставка є розміром плати за користування кредитними коштами, становить 81 процентів річних, що складає 0,22 процентів у день та є фіксованою. Нарахування процентів здійснюється за методом «факт/факт» починаючи з дати надання кредиту. Графік Позичальника до цього Договору в розрізі сум погашення кредиту і процентів є невід`ємною частиною Договору. Нарахування процентів припиняється з настання терміну повернення кредиту, а також у інших випадках, передбачених законом. Базою нарахування процентів є неповернена сума кредиту.

Банк надав додатковий Розрахунок заборгованості (детальний) за Кредитним договором № M35.34606.010863385 від 09.04.2024, виконаний станом на 10.03.2025, у формі, що відображає порядок обчислення заборгованості за вказаним Кредитним договором протягом всього періоду її утворення.

За результатами розгляду грошових вимог АТ «Ідея Банк» арбітражний керуючий стверджує, що з матеріалів справи вбачається, що підписання Боржником паспорта споживчого кредиту не свідчить, що Боржником було погоджено та встановлено банком відсотки саме у такому розмірі, який позивач просить стягнути як заборгованість за відсотками. Разом з тим, поза увагою арбітражного керуючого залишилось те, що у кредитних договорах містяться всі істотні умови, а нарахування відсотків здійснювалось згідно умовами кредитних договорів, що додатково підтверджується детальними розрахунками заборгованості.

Банком не надсилалось Боржнику вимоги про дострокове виконання кредитних зобов`язань, натомість Кредитором було подано до Господарського суду Харківської області заяву про визнання грошових вимог до боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі Кодекс) з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав.

А тому, нарахування процентів по кредитним договорам було припинено датою відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , а саме 10.03.2025. Сума заборгованості Боржника перед АТ «Ідея Банк» заявлена також станом на 10.03.2025.

Пунктом 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Окрім цього, відповідно до ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - Кодекс) з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що заявлені АТ "ІДЕЯ БАНК" грошові вимоги, підтверджені належними й допустимими доказами та визнані керуючим реструктуризацією й боржником, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та визнати заявлені грошові вимоги.

Керуючись ст. 2, 45, 47, 112, 113, 122, 123, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 73-79, 86, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву АТ "ІДЕЯ БАНК" (вх. №8560 від 07.04.2025).

Визнати грошові вимоги АТ "ІДЕЯ БАНК" до боржника - ОСОБА_1 в розмірі 134 533,86 грн (сто тридцять чотири тисячі п`ятсот тридцять три гривні 86 копійок), з яких:

- 6 056,00 грн (судовий збір) відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів;

- 128 477,86 грн (основна заборгованість) друга черга задоволення вимог кредиторів.

Керуючому реструктуризацією включити вимоги АТ "ІДЕЯ БАНК" до реєстру вимог боржника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення - 19.05.2025.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Ухвалу підписано 19.05.2025.

Суддя Прохоров С.А.