ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2025 р. Справа № 911/2779/24

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Панченко К. О.

за участю представників учасників справи:

від позивача (в режимі відеоконференції): Бессчастна А. В. (самопредставництво - виписка з ЄДР);

від відповідача: Осипчук С. В. (адвокат - ордер серії АІ № 1737863 від 31.10.2024 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Київ

в особі Філії "Дельта-лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Миколаїв, Миколаївська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФПК-Портал-Буд", с. Крюківщина, Бучанський район, Київська область

про стягнення 4 227 402, 58 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ДП "АМПУ" в особі Філії "Дельта-лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ТОВ "ФПК-Портал-Буд" про стягнення 2 908 638, 40 грн пені, з яких 1 544 838, 04 грн пені за порушення строків виконання робіт та 1 363 800, 36 грн пені за порушення строків повернення попередньої оплати, 1 318 764, 18 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо виконання робіт згідно з договором № 296-В-ФДЛ-21 від 19.11.2021 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.10.2024 р. відкрито провадження у справі № 911/2779/24 за позовом ДП "АМПУ" в особі Філії "Дельта-лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до ТОВ "ФПК-Портал-Буд" про стягнення 4 227 402, 58 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 06.11.2024 р.

31.10.2024 р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив б/н від 31.10.2024 р. на позовну заяву, що долучено судом до матеріалів справи, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

06.11.2024 р. у підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 20.11.2024 р.

08.11.2024 р. через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла відповідь б/н від 08.11.2024 р. на відзив, що долучено судом до матеріалів справи.

15.11.2024 р. до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення б/н від 13.11.2024 р. на відповідь на відзив, що долучено судом до матеріалів справи.

20.11.2024 р. до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 20.11.2024 р. про зменшення розміру грошових стягнень, в якому він просить суд зменшити на 90 % розмір санкцій.

20.11.2024 р. у підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 11.12.2024 р.

25.11.2024 р. до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 21.11.2024 р. про надання додатків в доповнення до клопотання, разом із доданими до нього документами, що долучено судом до матеріалів справи.

10.12.2024 р. через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшли заперечення б/н від 10.12.2024 р. на клопотання про зменшення розміру грошових стягнень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.12.2024 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом та за участю представників учасників справи на 15.01.2025 р.

15.01.2025 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 29.01.2025 р.

29.01.2025 р. до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 28.01.2025 р., разом із доданими до нього документами, що долучено судом до матеріалів справи.

29.01.2025 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 05.03.2025 р.

04.03.2025 р. через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 04.03.2025 р. у справі, разом із доданими до них документами, що долучено судом до матеріалів справи.

05.03.2025 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 19.03.2025 р.

18.03.2025 р. через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 18.03.2025 р. у справі (доповнення), разом із доданими до них документами, що долучено судом до матеріалів справи.

18.03.2025 р. через систему "Електронний суд" до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення б/н від 18.03.2025 р., що долучено судом до матеріалів справи.

19.03.2025 р. до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 19.03.2025 р., разом із доданими до нього документами, що долучено судом до матеріалів справи.

19.03.2025 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2021 р. між позивачем (надалі - Замовник) та відповідачем (надалі - Виконавець) укладено договір № 296-В-ФДЛ-21 згідно з умов пункту 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник зобов`язується надати послуги: Капітальний ремонт фасаду посту регулювання руху суден (ПРРС) «Одеса», розташованого в Одеській області, м. Одеса, площа Митна, 1-Г, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги (надалі - Договір).

Пунктами 1.2.-1.4. Договору встановлено, що місцезнаходження об`єкта (далі - об`єкт ремонту): Одеська область, м. Одеса, площа Митна, 1-Г (п. 1.2.).

1.3. Склад та обсяги послуг, що надаються за цим Договором (далі за текстом - Роботи), визначаються Робочим проектом "Капітальний ремонт фасаду посту регулювання руху суден (ПРРС) "Одеса", розташованого в Одеській області, м. Одеса, площа Митна, 1- Г" (далі - проектна документація), Відомістю обсягів робіт (Додаток № 3), що є невід`ємною частиною цього Договору. Далі за текстом термін "Роботи" застосовується також до кожної окремої складової Робіт.

1.4. Обсяги закупівлі Робіт можуть бути зменшені, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника. Склад Робіт, що визначений проектною документацією, Відомістю обсягів робіт, в ході виконання Робіт може уточнюватися Замовником, без права збільшення Договірної ціни.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна цього Договору (Договірна ціна) становить 15 915 833, 33 грн. (п`ятнадцять мільйонів дев`ятсот п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять три грн 33 коп.) без ПДВ, крім того сума ПДВ 3 183 166, 67 грн, всього ціна цього Договору 19 099 000, 00 грн (дев`ятнадцять мільйонів дев`яносто дев`ять тисяч 00 коп.) з ПДВ, згідно Протоколу погодження договірної ціни (Додаток № 2), що є невід`ємною частиною цього Договору. Договірна ціна (Додаток № 1), що с невід`ємною частиною цього Договору, визначається згідно окремих положень ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» (розділи 3,6, Додатки А, С, Д, Т, У, Р), ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013 «Настанова щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва», ДСТУ-Н Б Д.1.1-3:2013 «Настанова щодо визначення загальновиробничих і адміністративних витрат та прибутку у вартості будівництва», ДСТУ-Н Б Д.2.4-21:2012 «Ресурсні елементні кошторисні норми па ремонтно-будівельні роботи. Вказівки золо застосування» та є динамічною, без права подальшого збільшення.

Згідно з п. 4.3. Договору за умови надання Підрядником Замовнику Гарантії відповідно до умов цього Договору, надання Підрядником Замовнику завірених копій чинних дозвільних документів, визначених п. 6.3.10 цього Договору, Замовник здійснює попередню оплату (надає аванс) протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з дати отримання оригіналу належним чином оформленого рахунку від Підрядника у розмірі 30 % від ціни Договору, що складає 4 774 750, 00 грн (чотири мільйони сімсот сімдесят чотири тисячі сімсот п`ятдесят грн 00 коп.) грн без ПДВ, крім цього сума ПДВ 954 950, 00 грн, всього 5 729 700,00 (п?ять мільйонів сімсот двадцять дев`ять тисяч сімсот грн 00 коп.) грн з ПДВ, але не раніше, ніж за 5 (п?ять) робочих днів до узгодженої запланованої дати передачі об?єкта ремонту. Запланована дата передачі об?єкта ремонту узгоджується Сторонами шляхом обміну листами. Підрядник зобов`язаний закрити суму попередньої оплати (авансу), отриманої від Замовника (у разі наявності), фактично виконаними Роботами протягом строку, визначеного п. 5.1 цього Договору. Протягом 25 (двадцяти п`яти) робочих днів з дня закінчення строку виконання Робіт, визначеного в п. 5.1 цього Договору, незакриті суми попередньої оплати (авансу) (у разі наявності) повертаються Замовнику. Попередня оплата (аванс) закривається на підставі підписаних Сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3.

Відповідно до п. 4.6.5. Договору передача закінчених Робіт (об`єкта ремонту) Підрядником і приймання їх Замовником оформлюється актом приймання-передачі.

Згідно з п. 5.1.1. Договору строк виконання Підрядником Робіт за Договором складає 210 (двісті десять) календарних днів з початку виконання Робіт, без урахування строку зупинок з причин несприятливих гідрометеорологічних умов та технологічних перешкод.

Пунктами 8.1.- 8.5. Договору визначено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання цього Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо) (п. 8.1.).

8.2. Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі з наданням доказів виникнення обставин непереборної сили.

8.3. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України (регіональною торгово- промисловою палатою). Неповідомлення, неналежне або несвоєчасно повідомлення позбавляє Сторону права посилатися на обставини непереборної сили, як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань.

8.4. У разі, коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 15 (п`ятнадцять) календарних днів, кожна із Сторін в установленому порядку має право розірвати цей Договір.

8.5. У випадку розірвання цього Договору з підстав, визначених п. 8.4 цього Договору, Підрядник зобов`язується повернути незакриту Актами приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3 попередню оплату (аванс) до дати розірвання цього Договору.

Відповідно до п. 10.1. Договору договір набуває чинності з дня його укладення і діє до 31.12.2022 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по цьому Договору.

01.02.2022 р. на виконання умов договору позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти, - попередню оплату (аванс) в розмірі 5 729 700, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 648 від 01.02.2022 р. на загальну суму 5 729 700, 00 грн, наявним у матеріалах справи.

31.03.2023 р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 296-В-ФДЛ-21 від 19.11.2021 р., згідно з умов пункту 1. якої сторони констатують, що внаслідок агресії Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, закриття українських портів на вхід/вихід, встановлення 3-го (вищого) рівня охорони портових засобів та суден, інших обставин, викладених у документах, наданих Підрядником до Торгово-промислової палати України, за Договором виникли обставини непереборної сили, що унеможливили у період з 24.02.2022 по 04.11.2022 (станом на 04.11.2022 такі обставини тривають) виконання Підрядником робіт за Договором. Факт настання з 24.02.2022 форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) засвідчено Сертифікатом № 3100-22-1337 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), наданим Торгово-промисловою палатою України (№ 352/05-4 від 04.11.2022) (надалі - Додаткова угода).

Пунктами 2.-6.,7. Додаткової угоди визначено, що у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) Сторони домовились унести такі зміни у Договір: 2.1. Пункт 5.І.1. Договору викласти в наступній редакції: «5.1.1 Строк виконання Підрядником Робіт за Договором складає 210 (двісті десять) календарних днів з початку виконання Робіт, без урахування строку зупинок з причин несприятливих гідрометеорологічних умов та технологічних перешкод, крім того 254 (двісті п`ятдесят чотири) календарні дні дії обставин непереборної сили, всього 464 (чотириста шістдесят чотири) календарних днів з початку виконання Робіт з урахуванням обставин непереборної сили та без урахування строку зупинок з причин несприятливих гідрометеорологічних умов та технологічних перешкод».

2.2. Пункт 10.1. Договору викласти в наступній редакції: « 10.1. Договір набуває чинності з дня його укладення і діє до 31.12.2023 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань по цьому Договору».

2.3. Стовпчик «Строк виконання робіт, початку, закінчення» таблиці Додатку № 5 «Календарний графік» до Договору викласти в наступній редакції: «Строк виконання робіт 210 (двісті десять) календарних днів з початку виконання Робіт, без урахування строку зупинок з причин несприятливих гідрометеорологічних умов та технологічних перешкод, крім того 254 (двісті п`ятдесят чотири) календарні дні дії обставин непереборної сили, всього 464 (чотириста шістдесят чотири) календарних днів з початку виконання Робіт з урахуванням обставин непереборної сили та без урахування строку зупинок з причин несприятливих гідрометеорологічних умов та технологічних перешкод. Початок - протягом 2 (двох) робочих днів з дати передачі об`єкта ремонту. Закінчення - 210 (двісті десять) календарних днів з початку виконання Робіт, без урахування строку зупинок з причин несприятливих гідрометеорологічних умов та технологічних перешкод, крім того 254 (двісті п`ятдесят чотири) календарні дні дії обставин непереборної сили, всього 464 (чотириста шістдесят чотири) календарних днів з початку виконання Робіт з урахуванням обставин непереборної сили та без урахування строку зупинок з причин несприятливих гідрометеорологічних умов та технологічних перешкод» (п. 2).

3. Сторони домовились, що Підрядник забезпечить надання ним авізованої банком Замовника оформленої відповідно до умов Договору гарантії банківської установи повернення попередньої оплати, зі строком дії до 31.07.2023 включно на суму 5 729 700,00 грн (п`ять мільйонів сімсот двадцять дев`ять тисяч сімсот гривень 00 копійок) (далі за текстом цієї Додаткової угоди - Гарантія повернення авансу).

4. Сторони домовились, що вимога щодо виплати по Банківській гарантії № 9855-21Г від 14.01.2022 року, з урахуванням змін № 1 до банківської гарантії № 9855-21Г від 18.01.2022 року, на суму 5 729 700, 00 грн (п?ять мільйонів сімсот двадцять дев`ять тисяч сімсот гривень 00 копійок) вважається відкликаною одночасно із отриманням Замовником Гарантії повернення авансу, зазначеної в п. 3 цієї Додаткової угоди.

5. Сторони домовились, що Підрядник в строк не пізніше дня, наступного за днем набрання чинності цією Додатковою угодою, на заміну раніше наданої Гарантії виконання, наданої АТ "Укрбудінвестбанк", зі строком дії до 30.04.2023, надасть Замовнику належним чином оформлену Гарантію виконання зі строком дії, продовженим не менше ніж до 31.12.2023 (якщо більш тривалий строк не буде визначений Сторонами). У разі невиконання зобов`язання, визначеного цим пунктом Додаткової угоди, таке невиконання вважатиметься порушенням Договору, а Замовник має право направити до відповідної банківської установи вимогу за існуючою Гарантією Виконання, наданої АТ "Укрбудінвестбанк", зі строком дії до 30.04.2023.

7. Ця Додаткова угода, крім пункту 2 цієї Додаткової угоди, набирає чинності з дати її укладення, а пункт 2 цієї Додаткової угоди набирає чинності з дня отримання Замовником Гарантії повернення авансу, зазначеної в п. 3 цієї Додаткової угоди.

На виконання умов договору відповідачем було виконано роботи на загальну вартість 259 511, 74 грн, а позивачем у встановлений договором спосіб було їх прийнято, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2022 р. на загальну суму 259 511, 74 грн, актом № 1 від 20.09.2023 р. приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2022 року на загальну суму.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.04.2024 р. у справі № 910/19068/23 за позовом ДП "АМПУ" до АТ "РВС Банк", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ТОВ "ФПК-Портал-Буд" про стягнення 5.470.188, 26 грн позов задоволено повністю; присуджено до стягнення з АТ "РВС Банк" на користь ДП "АМПУ" 5 470 188, 26 грн основної заборгованості, 82 052, 82 грн судового збору.

При цьому, Господарський суд міста Києва у вищевказаному рішенні встановив наступне:

Виконання умов Договору було забезпечено банківською гарантією від 14.01.2022 р. № 9855-21Г (далі - Банківська гарантія), за якою відповідач безумовно та безвідклично зобов`язується сплатити позивачу суму, зазначену у відповідній вимозі позивача, що не перевищує UAH 5 729 700, 00 грн., цифровий код валюти - 980 протягом 10 банківських днів з дати отримання першої письмової вимоги позивача, що містить твердження про те, що підрядник за Договором не виконав свого зобов`язання щодо:

- або повернення попередньої оплати (авансу) або її невикористаного залишку у випадках та на умовах, передбачених Договором;

- та/або продовження строків гарантії в строки та на умовах, визначених п. 6.3.13 Договору, додатками та додатковими угодами до Договору.

Гарант у разі порушення принципалом/підрядником за Договором свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти позивачу за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

Письмова вимога позивача повинна бути підписана уповноваженою особою позивача та надіслана на адресу відповідача: Україна, 04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 29/58, не пізніше 31.10.2022 р.

Гарантія діє з дати її видачі по 31.03.2023 включно.

До Банківської гарантії були внесені зміни від 18.01.2022 № 1, відповідно до яких, зокрема, внесено зміни у строк дії гарантії, а саме: ця гарантія діє з дати її видачі по 31.10.2022 включно.

Так, позивачем здійснено сплату на користь підрядника попередньої оплати за Договором в сумі 5 729 700, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 01.02.2022 № 648.

Враховуючи положення пункту 5.1.1 Договору, строк виконання підрядником робіт за Договором - до 26.07.2022 включно.

Враховуючи положення пункту 4.3 Договору, строк повернення підрядником суми попередньої оплати в розмірі 5 729 700,00 грн. за Договором - до 30.08.2022 включно.

У зв`язку з невиконанням підрядником за Договором зобов`язання з виконання робіт у встановлений Договором строк та неповернення попередньої оплати, позивач звернувся до відповідача з вимогою від 26.10.2022 № 2512/10-4-06/Вих. про сплату 5.729.700,00 грн.

На зазначену вимогу відповідач надав відповідь від 11.11.2022 № 1417/22-БТ відсутність правових підстав для виплати грошових коштів у зв`язку з існуванням форс-мажорних обставин.

Приймаючи до уваги частину фактично виконаних робіт за Договором на суму 259 511, 74 грн (акт від 20.09.2023 № 1 за лютий 2022 та довідка про вартість виконаних будівельних робіт за лютий 2022 від 20.09.2023), позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача грошової суми за Банківською гарантією у вигляді залишку попередньої оплати в сумі 5 470 188, 26 грн.

Судом встановлено, що відповідачем не здійснено виплату суми Банківської гарантії на користь позивача на вимогу останнього, яка здійснена у повній відповідності умовам Банківської гарантії.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача грошової суми за Банківською гарантією у вигляді залишку попередньої оплати в сумі 5 470 188, 26 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

Заперечення відповідача викладені в поданих до суду заявах судом відхилені з огляду на наступне:

- оскільки, відповідачем не здійснено виконання пункту 3 додаткової угоди від 31.03.223 № 1 до Договору у вигляді надання банківської гарантії на повернення попередньої оплати в сумі 5 729 700,00 грн., що в силу пункту 4 вказаної додаткової угоди Банківська гарантія не вважається відкликаною та діє до 31.10.2022;

- наявність форс-мажорних обставин не продовжує строк дії та строк виконання зобов`язань за Договором, якщо це прямо не встановлено Договором. Крім того, наявність форс-мажорних обставин у підрядника за Договором жодним чином не впливає на безумовний обов`язок відповідача сплатити позивачу грошову суму за Банківською гарантією після отримання вимоги;

- листування між сторонами Договору не змінює положення Договору;

- неодноразове повернення актів приймання будівельних робіт на доопрацювання було включення підрядником за Договором до проектів таких актів робіт, які фактично не виконувались, а також матеріалів, які фактично не використовувались про що свідчать листи позивача від 29.11.2022 № 1309/29-01-01/Вих, від 19.04.2023 № 448-29-01-01/Вих, від 07.06.2023 № 624/29-01-01/Вих, від 02.08.2023 № 817/29-01-01/Вих. Більш того, зазначені зауваження визнані відповідачем, що вбачається, зокрема, з листа останнього від 24.04.2023 № 93/23;

- відповідно до пункту 5.3.1 Договору, забезпечення робіт матеріальними ресурсами (матеріалами) здійснює підрядник. Відтак, будівельні матеріали є власністю підрядника до моменту передачі виконаних робіт за актом приймання-передачі, що свідчить про безпідставність тверджень відповідача про витрати на придбання будівельних матеріалів із суми попередньої оплати, як підставу для зменшення останньої;

- фактично виконані роботи за Договором підтверджені на суму 259.511,74 грн., відповідно до акту від 20.09.2023 № 1 за лютий 2022 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за лютий 2022 від 20.09.2023, які підписані між сторонами Договору. При цьому, вказана сума виконаних робіт врахована позивачем при визначенні суми заявленої позовної вимоги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2024 р. апеляційну скаргу АТ "РВС Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2024 р. у справі № 910/19068/23 та додані до неї матеріали повернуто скаржнику.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 4, 5, 7 ст. 75 цього ж кодексу обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

7. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що вищевказані обставини були встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 29.04.2024 р. у справі № 910/19068/23 за позовом ДП "АМПУ" до АТ "РВС Банк", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ТОВ "ФПК-Портал-Буд" про стягнення 5 470 188, 26 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини є доведеними і не підлягають доказуванню на підставі ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві, просить суд стягнути з відповідача пеню, передбачену договором № 296-В-ФДЛ-21 від 19.11.2021 р., за періоди прострочення відповідачем виконання у повному обсязі робіт з 05.11.2022 р. по 25.01.2023 р. всього на загальну суму 1 544 838, 04 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку, пеню, передбачену договором № 296-В-ФДЛ-21 від 19.11.2021 р., за періоди прострочення відповідачем виконання свого обов`язку з повернення незакритої актами приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3 суми попередньої оплати (авансу) з 31.08.2022 р. по 28.02.2023 р. всього на загальну суму 1 363 800, 36 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку, а також за прострочення відповідачем понад 30 (тридцять) календарних днів виконання робіт штраф у розмірі 7 % від вартості невиконаних робіт, у відповідності до виконаного ним розрахунку.

З приводу вказаних позовних вимог позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із виконанням робіт здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 839 цього ж кодексу передбачено, що підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

2. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 843 цього ж кодексу у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до ст. 846 цього ж кодексу строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач свій обов`язок щодо виконання робіт з капітального ремонту фасаду посту регулювання руху суден (ПРРС) «Одеса», розташованого в Одеській області, м. Одеса, площа Митна, 1-Г у повному обсязі не виконав, що підтверджується відсутністю підписаних уповноваженими представниками сторін у встановленому договором порядку актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт та витрати за формою № КБ-3 на загальну вартість 5 729 700, 00 грн.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 цього ж кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним у повному обсязі свого обов`язку щодо виконання робіт з капітального ремонту фасаду посту регулювання руху суден (ПРРС) «Одеса», розташованого в Одеській області, м. Одеса, площа Митна, 1-Г згідно з договором № 296-В-ФДЛ-21 від 19.11.2021 р.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Положеннями ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктами 7.2.1, 7.2.4. Договору визначено, що за порушення строків виконання Робіт Підрядник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно виконаних Робіт за кожний календарний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості (п. 7.2.1.).

7.2.4. За неповернення (несвоєчасне повернення) незакритої Актами приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3 суми попередньої оплати (авансу) відповідно до умов цього Договору, Підрядник сплачує Замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми неповернутої (несвоєчасно повернутої) попередньої оплати (авансу) за кожен день прострочення.

Розрахунок пені від загальної вартості несвоєчасно виконаних робіт, розрахунок пені від суми неповернутої попередньої оплати (авансу), а також розрахунок штрафу у розмірі 7 % від вартості невиконаних робіт, виконаний позивачем, є обґрунтованим та правильним, а вимоги позивача про стягнення 2 908 638, 40 грн пені, з яких 1 544 838, 04 грн пені за порушення строків виконання робіт та 1 363 800, 36 грн пені за порушення строків повернення попередньої оплати, 1 318 764, 18 грн штрафу є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві б/н від 31.10.2024 р., щодо неможливості виконання у встановлений договором строк робіт у повному обсязі у зв`язку з існуванням обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини), що стало підставою введення воєнного стану, закриття українських портів на вхід/вихід, встановлення 3-го (вищого) рівня охорони портових засобів та суден, на підтвердження чого відповідачем було отримано сертифікат торговельно-промислової палати № 3100-22-1337 від 04.11.2022 р., є безпідставними і необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

2. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно з ст. 617 цього ж кодексу особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Положеннями ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

2. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 04.10.2022 р. у справі № 927/25/21 виснував наступне:

39. За загальним правилом обов`язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов`язання є вина особи, яка його порушила (частина 1 статті 614 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

40. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

41. У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

42. За змістом частини другої статті 218 ГК України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

43. Так, частина друга статті 218 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

44. Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі статтями 617 ЦК України, 218 ГК України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками (постанова Верховного Суду України від 10 червня 2015 року у справі № 904/6463/14 (3-216гс15)).

45. Відповідно до частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, зокрема, викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

46. Частиною першою цієї статті встановлено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

47. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі №908/2287/17, висновки якої враховуються відповідно до частини четвертої статті 300 ГПК України, зазначив, що сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати (пункт 75).

Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися, але не пов`язує суд у випадку виникнення спору між сторонами щодо правової кваліфікації певних обставин як форс-мажорних (пункт 76).

Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу (пункт 77).

48. Таких саме висновків дотримуються колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21, на які посилається скаржник у касаційній скарзі.

49. Оцінюючи наведені у сертифікаті обставини, суд апеляційної інстанції лише констатував, що сертифікатом засвідчено наявність форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), якими є виняткові погодні умови, зокрема: відсутність опадів, спекотна погода, суховійні явища, зниження вологості повітря, дефіцит грунтової вологи в червні-серпні 2020 року на території Сосницького району Чернігівської області, Фермерського господарства, щодо обов`язку (зобов`язання) поставити насіння соняшнику врожаю 2020 року в кількості 817,69 тон, у термін до 10.10.2020 за договором поставки.

50. Постанова суду апеляційної інстанції обов`язково має містити мотивувальну частину із зазначенням (підпункти б), в), г) пункту 3 частини першої статті 282 ГПК України) доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу; чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

51. Однак, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що скасовуючи рішення місцевого господарського суду в частині стягнення штрафних санкцій, апеляційний суд належним чином не спростував усіх аргументів позивача та висновків суду першої інстанції щодо відсутності доказів, що на всіх посівних площах відповідача, засіяного соняшником, через форс-мажорні обставини було зібрано всього 182,31 тон соняшнику, що були поставлені позивачу. Такий висновок має суттєве значення для справи щодо встановлення причинного зв`язку між обставинами, викликаними винятковими погодними умовами та причинами невиконання зобов`язання за договором, зважаючи на те, що на виконання умов договору відповідач поставив 182,31 тон замість 1000 тон (що становить 18,23 %), а за його ж твердженням було визнано загиблими посіви соняшнику (442,92 га) повністю в обсязі 50% від посухи і відсутності вологи, а також визнано пошкодженими посіви соняшнику (177,168 га) частково в обсязі 20% від посухи і відсутності вологи.

52. Отже, для звільнення себе від відповідальності внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставинами непереборної сили) відповідач зобов`язаний був надати не лише сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а й довести, що такі обставини об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, підтвердити загальну кількість зібраного врожаю 2020 року та обставини неможливості поставити у кількості більше 182,31 тон соняшнику.

53. Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач не довів, що у 2020 році ним була здійснена діяльність зі збору соняшника в кількості, яка виявилася недостатньою для належного виконання укладеного з позивачем договору, що є підставою для висновку, що у позивача були наявні підстави для нарахування штрафних санкцій/ неустойки за прострочку поставки товару та прострочку повернення передоплати, оскільки відповідач наданими суду доказами не спростував ані своєї вини, ані протиправної поведінки в порушенні взятого на себе господарського зобов`язання.

54. Суд апеляційної інстанції у постанові не навів доводи, за якими він не погодився з висновками суду першої інстанції щодо відсутності доказів, що на всіх посівних площах відповідача, засіяного соняшником, через форс-мажорні обставини було зібрано всього 182,31 тон соняшнику, що були поставлені позивачу.

55. Відповідно до частини четвертої статті 219 ГК України сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

56. У справі, що розглядається, сторони погодили порядок та строки засвідчення таких обставин. Зокрема, визначили, що сторона, для якої настали форс-мажорні обставини, зобов`язана, зокрема, повідомити іншій стороні протягом 10 календарних днів з моменту виникнення таких обставин. І прямо обумовили, що в іншому випадку форс-мажорні обставини вважаються непідтвердженими.

57. Відповідач, не дивлячись на те, що за його твердженням, форс-мажорні обставини тривали з 01.06.2020 по 07.09.2020, своєчасно не повідомив позивача про їх настання; 30.09.2020 (тобто, у період, коли відповідачеві вже було відомо про існування форс-мажорних обставин) уклав додаткову угоду № 1 до договору, в якій сторони змінили термін поставки до 10.10.2020, і лише в січні 2021 року (тобто через 5 місяці після збору врожаю 2020 та спливу строку надзвичайної події природного характеру місцевого рівня (засухи)) звернувся до Торгово-промислової палати України про засвідчення відповідних обставин.

58. Твердження відповідача і висновки суду апеляційної інстанції, що листом № 36 від 11.09.2020 було повідомлено позивача про неможливість виконання поставки соняшнику врожаю 2020 року в обсязі та строки відповідно до умов договору поставки у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, є безпідставними, оскільки позивач не визнавав обставини отримання такого листа, а в матеріалах справи відсутні докази його надсилання. Так само відсутні докази повідомлення позивача про акт від 07.09.2020 обстеження загиблих посівів, що складений без участі представника позивача, лише за участі членів комісії Фермерського господарства.

59. Подібні висновки щодо необхідності виконання умов договору своєчасного повідомлення позивача про обставини, які ставлять під загрозу поставку передбаченого договором товару, а також повідомлення про настання форс-мажору викладені у постанові колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21, на яку посилався скаржник, та у постанові від 21.09.2022 у справі № 911/589/21, що враховуються відповідно до частини четвертої статті 300 ГПК України.

60. Отже, Верховний Суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що наведені відповідачем і зазначені в сертифікаті Торгово-промислової палати України форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за конкретних обставин справи не можуть бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за договором поставки у вигляді стягнення штрафних санкцій, розмір яких не оскаржував відповідач.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом в процесі розгляду справи, відповідач за період дії договору звертався до позивача із листами для погодження перепусток для працівників ТОВ «ФПК-Портал-Буд»: № 55/22 від 14.02.2022р. ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 ); № 102/23 від 31.05.2023 р. ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ); № 110/23 від 09.06.2023 р. ( ОСОБА_9 ); № 113/23 від 12.06.2023 р. ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ); № 191/23 від 18.09.2023 р. ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ); № 192/23 від 18.09.2023 р. ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ); № 193/23 від 18.09.2023 р. ( ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ); № 219/23 від 06.10.2023 р. ( ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ); № 230/2023 від 17.10.2023р. ( ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ); № 286/23 від 26.12.2023 р. ( ОСОБА_6 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ); № 28/24 від 15.01.2024 р. ( ОСОБА_6 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ); № 119/24 від 17.06.2024 р. ( ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_24 , ОСОБА_11 , ОСОБА_26 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ), а Філією "Дельта-лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" було погоджено надання вищеперерахованим працівникам відповідача перепусток для проходу до порту для виконання робіт.

Крім того, як вбачається із журналу обліку відвідувачів та журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці, у період з 24.02.2022 по 02.01.2024р. можливістю проходу через прохідні Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» скористалися 7 робітників ТОВ «ФПК-Портал-Буд», а саме 1. ОСОБА_8 01.06.2023 15:23 (дата та час входу) - 01.06.2023 16:01 (дата та час виходу); 2. ОСОБА_9 19.09.2023 11:16 (дата та час входу) - 19.09.2023 11:55 (дата та час виходу); 3. ОСОБА_16 11.10.2023 9:58 (дата та час входу) - 11.10.2023 11:04 (дата та час виходу), 12.10.2023 9:54 (дата та час входу) - 12.10.2023 15:26 (дата та час виходу), 12.10.2023 17:58 (дата та час входу) - 12.10.2023 19:05 (дата та час виходу), 13.10.2023 8:59 (дата та час входу) - 13.10.2023 12:44 (дата та час виходу), 17.10.2023 10:49 (дата та час входу) - 17.10.2023 17:26 (дата та час виходу), 20.10.2023 15:42 (дата та час входу) - 20.10.2023 15:59 (дата та час виходу); 4. ОСОБА_24 25.12.2023 9:49 (дата та час входу) - 25.12.2023 10:20 (дата та час виходу), 02.01.2024 11:04 (дата та час входу) - 02.01.2024 12:41(дата та час виходу); 5. ОСОБА_25 02.01.2024 11:04 (дата та час входу) - 02.01.2024 12:41 (дата та час виходу); 6. ОСОБА_18 11.10.2023 9:57 (дата та час входу) - 11.10.2023 11:05 (дата та час виходу); 7. ОСОБА_19 11.10.2023 10:03 (дата та час входу) - 11.10.2023 11:05 (дата та час виходу), 12.10.2023 8:33 (дата та час входу) - 12.10.2023 9:36 (дата та час виходу).

Отже, як було встановлено в процесі розгляду справи, працівникам відповідача було оформлено належним чином перепустки, та працівники відповідача мали доступ на територію порту для виконання робіт з капітального ремонту фасаду посту регулювання руху суден (ПРРС) «Одеса», розташованого в Одеській області, м. Одеса, площа Митна, 1-Г, що вказує на те, що наведені відповідачем і зазначені в сертифікаті № 3100-22-1337 від 04.11.2022 р. Торгово-промислової палати України форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) не можуть бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за договором № 296-В-ФДЛ-21 від 19.11.2021 р. у формі сплати штрафних санкцій.

Заперечення відповідача щодо неможливості виконання робіт за договором у період з 24.02.2022 р. по 26.07.2022 р. з огляду на оголошення протягом 24.02.2022 р. по 26.07.2022 р. повітряних тривог у кількості 407 разів, є безпідставними і необґрунтованими та не беруться судом до уваги, з огляду на те, що відповідачем не було зазначено та ніяким чином обґрунтовано причинний зв`язок між обставинами, викликаними оголошенням повітряних тривог по всій території України у період з 24.02.2022 р. по 26.07.2022 р. в кількості 407 штук та причинами невиконання ним своїх зобов`язань за договором № 296-В-ФДЛ-21 від 19.11.2021 р.

Крім того, суд звертає увагу на те, що сторони у самому договорі погодили порядок та строки засвідчення форс-мажорних обставин. Зокрема, визначили, що сторона, для якої настали форс-мажорні обставини, зобов`язана не пізніше ніж протягом 15 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі з наданням доказів виникнення обставин непереборної сили, при цьому відповідач, не дивлячись на те, що за його твердженням, форс-мажорні обставини тривали з 24.02.2022 р. по 04.11.2022 р. (включно), своєчасно не повідомив позивача про їх настання, а 31.03.2023 р. (тобто, у період, коли відповідачеві вже було відомо про існування форс-мажорних обставин) уклав із позивачем додаткову угоду № 1 до договору, і лише в вересні 2022 року звернувся до Торгово-промислової палати України про засвідчення відповідних обставин, що також додатково вказує на те, що наведені відповідачем і зазначені в сертифікаті № 3100-22-1337 від 04.11.2022 р. Торгово-промислової палати України форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) не можуть бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за договором № 296-В-ФДЛ-21 від 19.11.2021 р. у формі сплати штрафних санкцій, в тому числі в силу положень п. 8.3. договору, зі змісту якого вбачається, що неповідомлення, неналежне або несвоєчасно повідомлення позбавляє Сторону права посилатися на обставини непереборної сили, як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Таким чином у процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду всіх належних та допустимих доказів, що б у своїй сукупності підтверджували факт існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які об`єктивно унеможливили виконання ним у вставлений строк своїх зобов`язань за договором № 296-В-ФДЛ-21 від 19.11.2021 р.

Як було зазначено вище, відповідач у своєму клопотанні б/н від 20.11.2024 р. про зменшення розміру грошових санкцій, просить суд зменшити штрафні санкції (пеню та штраф) на 90 %.

В обґрунтування свого клопотання відповідач зазначає, що ним було порушенні взяті на себе зобов`язання за договором саме у зв`язку з існуванням обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини), що стало підставою введення воєнного стану, закриття українських портів на вхід/вихід, встановлення 3-го (вищого) рівня охорони портових засобів та суден, на підтвердження чого відповідачем було отримано сертифікат торговельно-промислової палати № 3100-22-1337 від 04.11.2022 р.

Щодо вищезазначеного клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Частина третя статті 551 Цивільного кодексу України дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду за наявності кількох умов: якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов`язання збитків; за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При чому законодавцем не визначено переліку таких обставин. Це питання вирішується на підставі аналізу конкретної ситуації. Зокрема, істотне значення можуть мати обставини, які стосуються ступеня виконання зобов`язання, причин невиконання або неналежного виконання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків, тощо.

У свою чергу норми статті 233 Господарського кодексу України визначають як обставини, що беруться до уваги у випадку зменшення неустойки, ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть учать у зобов`язанні, не лише майнові, але і інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Правила частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.

Водночас зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

Отже, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

При цьому ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.09.2022 р. у справі № 916/2302/21.

Приписами частин 1, 2 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 617 цього ж кодексу особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Як було зазначено вище, відповідачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду всіх належних та допустимих доказів, що б у своїй сукупності підтверджували факт існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які об`єктивно унеможливили виконання ним у вставлений строк своїх зобов`язань за договором № 296-В-ФДЛ-21 від 19.11.2021 р.

Крім того, у процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували наявність обставин, що є підставою у відповідності до положень ст. 233 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України для реалізації судом права на зменшення розміру штрафних санкцій, а отже у зв`язку із тим, що відповідач не зазначив достатніх обставин та доказів їх підтвердження, передбачених положеннями ст. 233 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, то у суду відсутні правові підстави для реалізації його права на зменшення розміру пені та штрафу, заявлених позивачем, а тому суд дійшов висновку про залишення клопотання відповідача про зменшення розміру грошових стягнень без задоволення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФПК-Портал-Буд" (08136, вул. Балукова, буд. 4, квартира 4, с. Крюківщина, Бучанський район, Київська область; ідентифікаційний код 32771651) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, пр. Берестейський, буд. 14, м. Київ; ідентифікаційний код 38727770) в особі Філії "Дельта-лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (54017, вул. Лягіна, буд. 27, м. Миколаїв, Миколаївська область; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 38728507) 1 544 838 (один мільйон п`ятсот сорок чотири тисячі вісімсот тридцять вісім) грн 04 (чотири) коп. пені за порушення строків виконання робіт згідно п. 7.2.1. договору, 1 363 800 (один мільйон триста шістдесят три тисячі вісімсот) грн 36 (тридцять шість) коп. пені за неповернення незакритої актами приймання будівельних робіт суми попередньої оплати згідно пункту 7.2.4. договору, 1 318 764 (один мільйон триста вісімнадцять тисяч сімсот шістдесят чотири) грн 18 (вісімнадцять) коп. штрафу за прострочення строку виконання робіт понад 30 календарних днів згідно пункту 7.2.1. договору та судові витрати 50 728 (п`ятдесят тисяч сімсот двадцять вісім) грн 83 (вісімдесят три) коп. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

19 травня 2025 р.