УХВАЛА

14 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 911/2113/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 і рішення Господарського суду Харківської області від 11.11.2024 у справі

за позовом керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі: (1) Харківської міської ради, (2) Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем"

про стягнення 2 608 439, 60 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Керівник Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова (далі - "Прокурор") в інтересах держави в особі Харківської міської ради (далі - "Міська рада") та Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (далі - "Департамент") звернувся до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем" (далі - "Товариство", Відповідач), у якій просив стягнути з Відповідача на користь Харківської територіальної громади в особі Департаменту 2 608 439, 60 грн збитків, завданих державі неналежним виконанням умов договорів підряду.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Прокурор зазначав про те, що у провадженні СВ відділу поліції № 1 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000041 від 06.05.2021 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 191, частиною другою статті 366 Кримінального кодексу України, процесуальне керівництво в якому забезпечується Немишлянською окружною прокуратурою міста Харкова.

3. Пояснював, що досудовим розслідуванням, яке на цей час триває, встановлено обставини неналежного виконання Товариством (як підрядником) робіт за укладеними з Департаментом (як замовником) договорами про закупівлю робіт з капітального ремонту вулиць, доріг та тротуарів у місті Харкові, внаслідок чого територіальній громаді міста завдано збитки в сумі 2 608 439,60 грн. За твердженням Прокурора, вказані обставини підтверджуються висновком комісійної судової будівельно-технічної та дорожньо-технічної експертизи Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" в рамках кримінального провадження № 0000041 від 06.05.2021 та висновком судово-економічної експертизи Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 05.05.2022 за № СЕ-19/121-22/4844-ЕК, які пов`язані між собою та проведені в рамках одного кримінального провадження № 0000041 від 06.05.2021.

4. Розглядаючи заявлений позов, суди попередніх інстанцій встановили, що впродовж 2020 року Департамент (як замовник) і Товариство (як підрядник) уклали ряд договорів, а саме: - Договір про закупівлю робіт № 853 від 09.10.2020 з капітального ремонту вул. Олімпійської, 11, 13 у м. Харкові, Договір про закупівлю робіт № 899 від 30.10.2020 з капітального ремонту внутрішньоквартальної дороги та тротуару від вул. Танкопія до будівлі 15-А по вул. Олімпійській у м. Харкові; - Договір про закупівлю робіт № 919 від 05.11.2020 з капітального ремонту вул. Роганської, 142, 146 у м. Харкові, Договір про закупівлю робіт № 924 від 06.11.2020 з капітального ремонту бульвару Івана Каркача, 77 у м. Харкові; - Договір про закупівлю робіт № 925 від 06.11.2020 з капітального ремонту бульвару Івана Каркача, 73 у м. Харкові (з усіма Додатковими угодами) (далі - Договори).

5. За умовами пунктів 2.1., 2.2. Договорів підрядник повинен був виконати передбачені цими Договорами роботи, якість яких відповідає умовам будівельних норм та правил. Відношення сторін, пов`язані з забезпеченням гарантійного строку якості робіт (експлуатації об`єкта) та усуненням виявлених недоліків (дефектів), будуть регулюватися положеннями Загальних умов, затверджених Постановою КМУ від 01.08.2005 № 668. Згідно з пунктами 2.3., 2.4. Договорів підрядник гарантував надійність і якість виконаних робіт і можливість експлуатації об`єктів протягом 5 років, а також відповідність виконаних робіт та конструкцій проєктній документації.

6. У пунктах 2.5., 2.6. Договорів сторони домовились, що у разі виявлення, в термін гарантійного строку, у закінчених роботах або в об`єкті ремонту недоліків (дефектів) підрядник, за письмовою вимогою замовника зобов`язаний усунути за свій рахунок недоробки, що виникли протягом гарантійного строку і зумовлені виконанням робіт з порушенням діючих норм і правил, умов Договорів, перелік недоробок і дефектів визначається дефектним актом, укладається сторонами. В акті в обов`язковому порядку фіксується дата виявлення дефектів і строк їх усунення. При відмові підрядника брати участь у складенні дефектного акта він може складатися з залученням спеціалістів незаінтересованих органів (спеціалістів архбудконтролю). Якщо підрядник протягом строку, визначеного у акті, не усуне недоліки у виконаних роботах, замовник має право усунути недоліки силами іншого виконавця з оплатою цих витрат підрядником.

7. Згідно з пунктами 4.1 Договорів розрахунки проводяться шляхом оплати замовником на підставі актів виконаних робіт (форма № КБ-2в, КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін.

8. Відповідно до пунктів 6.4.1., 6.4.4.1. п. 6.4. Договорів підрядник має право отримувати плату за виконані роботи в міру надходження коштів. Своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за виконані роботи тільки після підписання замовником актів виконаних робіт (№ КБ-2в, № КБ-3).

9. За результатами виконання вказаних Договорів, Департамент і Товариство підписали Акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 13 190 112, 00 грн, а саме: 1) Акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за лютий 2021 року від 11.02.2021 до Договору про закупівлю робіт № 853 від 09.10.2020, згідно з яким Відповідачем передано, а Департаментом прийнято будівельні роботи з капітального ремонту вул. Олімпійської, 11,13 у м. Харкові на загальну суму 3 436 340,40 грн; 2) Акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за лютий 2021 року від 18.02.2021 до Договору про закупівлю робіт № 899 від 30.10.2020, згідно з яким Відповідачем передано, а Департаментом прийнято будівельні роботи з капітального ремонту внутрішньоквартальної дороги та тротуару від вул. Танкопія до будівлі 15-А по вул. Олімпійській у м. Харкові на загальну суму 1 973 834,40 грн; 3) Акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за лютий 2021 року від 11.02.2021 до Договору про закупівлю робіт № 919 від 05.11.2020, згідно з яким Відповідачем передано, а Департаментом прийнято будівельні роботи з капітального ремонту вул. Роганської, 142, 146 у м. Харкові на загальну суму 2 113 368, 00 грн; 4) Акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за квітень 2021 року від 26.04.2021 до Договору про закупівлю робіт № 924 від 06.11.2020, згідно з яким Відповідачем передано, а Департаментом прийнято будівельні роботи з капітального ремонту бульвару Івана Каркача, 77 у м. Харкові на загальну суму 2 822 810, 40 грн; 5) Акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за лютий 2021 року від 19.02.2021 до Договору про закупівлю робіт № 925 від 06.11.2020, згідно з яким Відповідачем передано, а Департаментом прийнято будівельні роботи з капітального ремонту бульвару Івана Каркача, 73 у м. Харкові на загальну суму 2 843 758, 80 грн.

10. Всі перелічені Акти підписані сторонами без зауважень та скріплені їхніми печатками, а також роботи підтверджені підписом працівника з технічного нагляду (інженер з технічного нагляду) та скріплено його печаткою.

11. На виконання Договорів з розрахункового рахунку Департаменту на розрахунковий рахунок Товариства перераховано бюджетні кошти в загальній сумі 13 190 112, 00 грн, що підтверджується банківськими виписками.

12. За твердженням Прокурора, у вказаних Актах приймання виконаних будівельних робіт Відповідач вказав відомості, що не відповідали об`ємам фактично виконаних робіт та полягали у завищенні цих об`ємів і вартості виконаних робіт, що призвело до зайвого перерахування йому коштів місцевого бюджету на загальну суму 2 608 439,60 грн, підтвердженням чого є надані висновки судових експертиз, проведених в рамках кримінального провадження.

13. Виходячи з наведених обставин, оцінивши подані сторонами докази, зокрема, підписані сторонами без зауважень Акти приймання виконаних будівельних робіт, надані Прокурором висновки експертів, а також висновок експерта виготовлений на виконання ухвали про призначення комплексної судової будівельно-технічної та дорожньо-технічної експертизи у цій справі, Господарський суд Харківської області дійшов висновку про недоведеність Прокурором у спірних правовідносинах необхідних елементів господарського правопорушення, які є підставою для стягнення з Відповідача збитків, а тому ухвалив рішення від 11.11.2024, яким у задоволенні позову відмовив. Східний апеляційний господарський суд своєю постановою від 26.02.2025 рішення місцевого господарського суду залишив без змін.

14. Не погодившись із судовими рішеннями, заступник керівника Харківської обласної прокуратури (далі також "Прокурор") звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. Скаргу подано з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

15. Скаржник стверджує, що оскаржені рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права (статті 509, 525, 526, 611, 837, 857, 877, 883, 884, 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 193, 218, 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України)) та з порушенням норм процесуального права (статей 13, 73, 76, 77, 78, 79, 86, 236 ГПК України). При цьому, висновок Верховного Суду щодо правильного застосовування положень статей 853, 857, 858, 883 ЦК України у подібних правовідносинах (щодо стягнення коштів сплачених за безпідставно включені до акту приймання виконаних робіт недостовірні відомості, що не відповідають об`ємам фактично виконаних робіт та полягають у завищенні об`ємів і вартості виконаних робіт) відсутній.

16. Прокурор наполягає, що в межах провадження у цій справі він за допомогою належних та допустимих доказів (висновок комісійної судової будівельно-технічної та дорожньо-технічної експертизи Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" в рамках кримінального провадження № 0000041 від 06.05.2021 та висновок судово-економічної експертизи Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 05.05.2022 за № СЕ-19/121-22/4844-ЕК) довів обставини включення Відповідачем до актів приймання виконаних робіт недостовірних відомостей щодо об`ємів фактично виконаних робіт, однак суди попередніх інстанцій безпідставно надали перевагу висновку експерта № СЕ-19/121-24/11709-БТ від 17.09.2024, виготовленого за результатами призначеної судом у цій справі експертизи, а надані Прокурором докази оцінили формально та необґрунтовано відхилили.

17. Верховний Суд ухвалою від 21.04.2025 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Прокурора на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 і рішення Господарського суду Харківської області від 11.11.2024 у цій справі з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

18. 07.05.2025 до суду касаційної інстанції надійшов відзив Товариства, в якому останнє стверджує про безпідставність та необґрунтованість доводів Прокурора. Наполягає, що заявлена скаржником підстава касаційного оскарження у даному випадку взагалі відсутня, адже відмова у задоволенні позовних вимог у цій справі була обґрунтована недоведеністю позовних вимог, а не специфікою застосування статей 853, 857, 858, 883 ЦК України. Виходячи з наведеного, Відповідач з рішеннями судів попередніх інстанцій погоджується, просить залишити їх без змін, а у задоволенні касаційної скарги відмовити.

19. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОГП (Турчин І. А.) і представника Відповідача (Тищенко А. В.), перевіривши наявність зазначеної у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження судових рішень, дослідивши наведені у скарзі доводи, Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Прокурора у даній справі з огляду на таке.

20. Як вже зазначалося, звертаючись до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у цій справі скаржник вказав про те, що подає її на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України з мотивів неправильного застосування судами попередніх інстанцій положень статей 853, 857, 858, 883 ЦК України та відсутності висновку Верховного Суду щодо їх правильного застосування у подібних правовідносинах.

21. Згідно із пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

22. Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом викладення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

23. При цьому, колегія суддів Верховного Суду виходить також з того, що на предмет подібності слід оцінити саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19).

24. Здійснюючи касаційне провадження у цій справі колегія суддів з`ясувала, що у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі № 916/477/18 (спір за позовом прокурора в інтересах держави в особі "державного" замовника про стягнення з "приватного" підрядника збитків, завданих безпідставним завищенням вартості підрядних робіт) надано такі висновки:

"ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ…

…Цивільний кодекс України

Стаття 525

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 частина 1

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 626 частина 1Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 837 частина 1

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Стаття 857

Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Стаття 882 частина 4

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Стаття 883 частини 1, 2

Підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Господарський кодекс України

Стаття 193 частина 1

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 224

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Стаття 225 частина 1

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом…

…ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій…

… відповідно до статей 11, 525, 526, 629 Цивільного кодексу України договір як підстава для виникнення цивільних прав та обов`язків є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання допускається виключно у випадках, встановлених договором або законом.

Суд звертає увагу, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Ураховуючи положення статті 74 Господарського процесуального кодексу України, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Натомість Відповідачу, з урахуванням положень частини 1 статті 883 Цивільного кодексу України, потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу"…

25. З викладеного слідує, що у справі № 916/477/18, в якій спір стосувався стягнення з підрядника на користь замовника збитків, завданих безпідставним завищенням обсягів виконаних робіт за договором генерального підряду, який фінансувався за бюджетні кошти Верховний Суд вже надав правовий висновок щодо застосовування норм матеріального права, якими регулюються подібні правовідносини, вказавши, що виходячи з цих норм в таких правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.

26. Зі змісту оскаржених у цій справі судових рішень вбачається, що постанова Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 і рішення Господарського суду Харківської області від 11.11.2024 згаданому висновку суду касаційної інстанції цілком відповідають, адже відмовляючи у задоволенні позову у цій справі, суди попередніх інстанцій виходили саме з недоведеності Прокурором наявності збитків, протиправності поведінки Відповідача у спірних правовідносинах та причинного зв`язку між такою поведінкою із заподіяними збитками.

27. Базували свої висновки на встановлених обставинах того, що Департамент і Товариство підписали Акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в № 1 від 11.02.2021, 18.02.2021, 19.02.2021, 26.04.2021 до укладених Договорів на загальну суму 13 190 112, 00 грн без будь-яких зауважень та застережень. Ці акти підтверджені працівником з технічного нагляду, а роботи завізовані ним. Більше того, доказів звернень Департамента до Товариства з приводу якихось недоліків у виконаних роботах у встановленому Договорами порядку матеріали цієї справи не містять.

28. При цьому, оскільки надані Прокурором висновки експертів викликали у місцевого суду сумніви щодо їх правильності, для встановлення необхідних для правильного вирішення даного спору фактичних обставин, які входять до предмета доказування, а саме щодо обсягів та вартості виконаних Відповідачем підрядних робіт за укладеними Договорами, ухвалою від 20.11.2023 Господарський суд Харківської області задовольнив відповідне клопотання Товариства та призначив судову комплексну будівельно-технічну та дорожньо-технічну експертизу, за наслідками здійснення якої експертом було надано висновок № СЕ-19/121-24/11709-БТ від 17.09.2024.

29. Оцінивши цей висновок, місцевий та апеляційний суди погодились з тим, що в процесі експлуатації дорожнього одягу під впливом транспортних навантажень і природно-кліматичних факторів відбувається зміна властивостей асфальтобетону та інших матеріалів дорожнього покриву, що може призвести, зокрема, до його зносу та зміни товщини, а отже після 6 місяців після влаштування відповідних шарів встановити відповідність фізико-механічних і експлуатаційних показників таких шарів вимогам національних стандартів на момент їх улаштування не є можливим. Надані ж Прокурором висновки експертів, які, зокрема, зазначеної специфіки не врахували, суди оцінили критично.

30. Пунктом 4 частини першої статті 296 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.

31. При цьому, в силу вимог частини другої статті 300 ГПК України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

32. Таким чином, оскільки встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій, а після відкриття касаційного провадження у цій справі виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення місцевого господарського суду відповідно до такого висновку, згідно з наведеним пунктом 4 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Прокурора на судові рішення у даній справі.

33. Інші доводи касаційної скарги в межі підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України не входять, а відтак судом касаційної інстанції не розглядаються.

За таких обставин, керуючись статтями 234, 235, 296, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 і рішення Господарського суду Харківської області від 11.11.2024 у справі № 911/2113/22 закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І. С.

Судді Берднік І. С.

Зуєв В. А.