ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.05.2025м. СумиСправа № 920/513/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №920/513/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ»

(вул. Князів Острозьких, буд. 32/2, м. Київ, 01010,

)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД

ТРОСТЯНЕЦЬ» (вул. Благовіщенська, буд. 58, м. Тростянець, Сумська область, 42601, )

про стягнення 179 173 грн 37 коп.,

Суть спору. 04.04.2025 позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить стягнути з відповідача на користь позивача 125 011,57 грн основного боргу, 2 512,23 грн. інфляційних втрат, 1 088,72 грн 3% річних, 10 442,39 грн пені та 40 118,46 грн штрафу на підставі Договору №41АР200-93216-22 від 20.06.2022 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, а також стягнути судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2025, справу призначено до розгляду судді Заєць С.В.

Ухвалою суду від 08.04.2025 позовну заяву залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви та зазначено спосіб усунення недоліків.

08.04.2025 через систему «Електронний суд» позивачем надано до суду заяву (вх.№1564) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №920/513/25 та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; сторонам встановлені строки для надання суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

Копію ухвали суду від 10.03.2025 про відкриття провадження у справі №920/513/25 було отримано позивачем та відповідачем в їх електронні кабінети системи «Електронний суд» 10.04.2025, 04:14, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с.59).

Таким чином, сторони вважаються такими, що належним чином повідомлені про розгляд справи Господарським судом Сумської області.

Водночас, відповідач ні відзиву на позовну заяву, ні аргументованих заперечень щодо позовних вимог в установлений судом строк суду не подав.

Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин першої четвертої статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд прийшов до наступних висновків.

20.06.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» (далі Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД ТРОСТЯНЕЦЬ» (далі Споживач, Відповідач) укладено Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-93216-22 (далі-Договір), відповідно до положень якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Пунктом 1.4. Договору унормовано, що передача за цим Договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів Споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення). Перелік точок комерційного обліку Споживача вказаний в Додатку 2, що є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 2.3. Договору обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до Договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених кодексом ГРМ.

Відповідно до п. 2.5.2 Договору на підставі отриманих від Споживача даних та/або Оператора ГТС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженими представникам Постачальника або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з п. 2.5.3. Договору Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

Відповідно до п. 2.5.4. Договору у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживаний) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку на підставі даних Оператора ГРМ чи Оператора ГРС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника. У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Постачальника.

Положеннями п. 3.1. Договору передбачено, що розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем. Підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії Договору ціна на газ може змінюватися, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії Договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається.

Згідно з п. 10.14. Договір вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії. Кількість пролонгацій необмежена. При цьому Сторони укладають додаткову угоду до цього Договору, в якій визначать плановий обсяг постачання природного газу.

Додатковою угодою №ДУ-6/41 ДУ-6/41АР200-93216-22 від 28.12.2022 до Договору сторони, зокрема, домовились, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печаткам и Сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої Споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2023 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

27.11.2023 сторони уклади Додаткову угоду № b23-2/41АР200-93216-22 до Договору про таке:

« 1. Сторони домовились викласти з 01.01.2024 року п.1.1. Договору в наступній редакції:

« 1.1. Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу в 2024 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором».

2. Сторони домовились доповнити з 01.01.2024 року пункт 1.2. Договору наступним абзацом:

«Річний плановий обсяг постачання газу в 2024 році 18000 куб. м.».

3. Сторони домовились доповнити з 01.01.2024 року Додаток 1 до Договору плановими обсягами постачання газу в такій редакції:

Планові обсяги постачання газу у «ТКО» на 2024 р. по місяцях, куб.м.

56X0000164O8L00ZAT «Сумигаз»
І-кварталІІ-кварталІІІ-кварталIV-квартал
Січень0,00Квітень1000,00Липень3000,00Жовтень 2000,00
Лютий0,00Травень2000,00Серпень3000,00Листопад 1000,00
Березень0,00Червень3000,00Вересень3000,00Грудень0,00

4. Сторони домовились викласти п. 2.2. Договору в наступній редакції:

« 2.2. Включення Споживача до Реєстру споживачів постачальника відбувається на весь строк дії Договору (в тому числі на всі розрахункові періоди, передбачені Договором) на підставі письмової заяви Споживача про укладення Договору, яка є одночасно заявою про включення в Реєстр споживачів Постачальника, наданої Постачальнику, не пізніше ніж за 22 доби до дати початку розрахункового періоду, в якому буде здійснюватися постачання природного газу Споживачу. Включення Споживача до Реєстру споживачів постачальника може бути здійснено в коротші терміни».

5. Сторони домовились викласти п. 10.1. Договору в наступній редакції:

« 10.1. Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої Споживач включений до Реєстру споживачів ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2024 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення».

6. Сторони домовились викласти п. 10.14. Договору в наступній редакції:

« 10.14. Договір вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік на тих же самих умовах, якщо за місяць за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії. Кількість пролонгацій необмежена. При цьому, плановими обсягами постачання природного газу по місяцях на кожен наступний календарний рік, визнаватимуться обсяги, погоджені Сторонами у Додатку 1 до Договору, з урахуванням їх коригування на підставі заявки Споживача».

7. Всі інші положення Договору залишаються незмінними та обов`язковими для виконання Сторонами».

29.07.2024 сторони уклади Додаткову угоду №b24-8/41AP200-93216-22 до Договору про таке:

« 1. «Згідно п. 3.3. Договору, сторони домовились про узгодження ціни на газ, починаючи з 01.08.2024 року

«Ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 20,41666667 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 20,55324267 грн. Податок на додану вартість становить 4,11064853 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 24,66389120 грн»

2. Сторони домовились викласти п. 3.3.1. Договору в наступній редакції:

« 3.3.1. В разі порушення Споживачем графіку оплати, визначеного п. 4.2. цього Договору, більше ніж на 3 (три) банківські дні, Постачальник в односторонньому порядку встановлює ціну кубічного метру газу без урахування податку на додану вартість з 01.08.2024 року на рівні: 22,08333333 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн.

Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 22,21990933 грн.

Податок на додану вартість становить 4,44398187 грн.

Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 26,66389120 грн».

3. Сторони домовились з 01.08.2024 викласти п. 4.2. Договору в наступній редакції:

« 4.2. Оплата газу за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку:

- оплата в розмірі 100% (сто відсотків) за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до 10-го числа місяця, наступного за звітним місяцем.»

4. Решта умов Договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання Сторонами».

30.08.2024 сторони уклади Додаткову угоду №b24-9/41AP200-93216-22 до Договору про таке:

« 1. «Згідно п. 3.3. Договору, сторони домовились про узгодження ціни на газ, починаючи з 01.09.2024 року:

«Ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 20,41666667 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 20,55324267 грн. Податок на додану вартість становить 4,11064853 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 24,66389120 грн».

2. Сторони домовились викласти п. 3.3.1. Договору в наступній редакції:

« 3.3.1. В разі порушення Споживачем графіку оплати, визначеного п. 4.2. цього Договору, більше ніж на 3 (три) банківські дні, Постачальник в односторонньому порядку встановлює ціну кубічного метру газу без урахування податку на додану вартість з 01.09.2024 року на рівні: 22,08333333 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн.

Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 22,21990933 грн.

Податок на додану вартість становить 4,44398187 грн.

Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 26,66389120 грн».

3. Сторони домовились з 01.09.2024 викласти п.4.2. Договору в наступній редакції:

« 4.2. Оплата газу за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку:

- оплата в розмірі 100% (сто відсотків) за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до 10-го числа місяця, наступного за звітним місяцем.»

4. Решта умов Договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання Сторонами».

Так, на виконання умов Договору Позивач у серпні 2024 року поставив Відповідачу природний газ обсягом 12 912,19 м3 на загальну суму 318 464,84 грн, а у вересні 2024 року Постачальником було поставлено, а Споживачем прийнято природний газ обсягом 556,20 м3 на загальну суму 13 718,05 грн.

Постачальником було надано Споживачу акт №ТГ384138977 від 31.08.2024 приймання-передачі природного газу та акт №ТГ384146915 від 30.09.2024 приймання-передачі природного газу через електронний документообіг. Дані акти було підписано Сторонами в порядку, визначеному п. 9.1.2. Договору.

Водночас, оплату за спожитий природний газ у період з 01.07.2024 року по 30.09.2024 року Відповідач в порушення умов Договору здійснив частково.

Станом на 28.11.2024 заборгованість Споживача перед Постачальником за вказаний вище спірний період за Договором склала 140 011 грн 57 коп., що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків, підписаним сторонами (а.с.14-15).

02.12.2024 Позивачем було надіслано на юридичну адресу Відповідача вимогу від 02.12.2024 №200-Сл-12916-1224 про сплату заборгованості за Договором №41АР200-93216-22 в розмірі 140 011 грн 57 коп. у строк до 16.12.2024.

06.12.2024 відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків від 16.01.2025 Відповідачем здійснено часткову оплату заборгованості у розмірі 15 000 грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та всупереч умовам укладеного між сторонами Договору повну оплату за спожитий природний газ за період серпень 2024 року вересень 2024 року своєчасно не здійснив. У зв`язку з чим, Позивач просить суд стягнути з Відповідача 125 011 грн 57 коп. основного боргу, 10 442 грн 39 коп. пені та 40 118 грн 46 коп. штрафу, 2 512 грн 23 коп. інфляційних втрат, 1 088 грн 72 коп. 3% річних.

Вирішуючи спір у даній справи, суд керується наступним:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів, правочинів, інших юридичних фактів.

Згідно з частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що сторони умовами Договору, а саме п. 4.2. передбачили, що остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Доказів зміни терміну остаточної оплати за спожитий газ матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору Позивач у серпні 2024 року поставив Відповідачу природний газ обсягом 12 912,19 м3 на загальну суму 318 464,84 грн, а у вересні 2024 року Постачальником було поставлено, а Споживачем прийнято природний газ обсягом 556,20 м3 на загальну суму 13 718,05 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані ЕЦП та скріплені електронною печаткою Відповідача (а.с. 12-13).

Відповідачем спожитий природний газ в повному обсязі за період серпень 2024 року вересень 2024 року не оплачений, що є порушенням умов Договору, доказів відсутності боргу та/або його оплати Відповідачем суду подано не було.

Таким чином, порушуючи передбачені Договором умови, Відповідач взяті зобов`язання щодо своєчасної повної оплати вартості спожитого природного газу не виконав та заборгованість в розмірі 125 011 грн 57 коп. не погасив, тому суд вважає правомірними, обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з Відповідача боргу в розмірі 125 011 грн 57 коп. за спожитий природний газ у серпні вересні 2024 року.

Щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій суд зазначає наступне:

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки .

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною першою статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини першої статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина перша статті 173 ГК України містить визначення господарського зобов`язання, яким визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Тобто в розумінні статей 173 та 230 ГК України пеня є різновидом господарської санкції за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, суть якого може полягати як в зобов`язанні сплатити гроші (грошове зобов`язання), так і в зобов`язанні виконати роботу, передати майно, надати послугу (негрошове зобов`язання).

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань підлягають стягненню штрафні санкції у вигляді пені, розмір якої повинен визначатися обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами та узгоджуватися в договорі.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 6.2.1. Договору в разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення 10 442 грн 39 коп. пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення

Розглянувши та перевіривши розрахунок пені, наведений Позивачем в обґрунтованому розрахунку сум, що стягуються (а.с.31-33), суд встановив, що даний розрахунок є обґрунтованим та арифметично правильним.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 року у справі № 911/2813/17, від 22.03.2018 року у справі № 911/1351/17, від 25.05.2018 року у справі № 922/1720/17, від 02.04.2019 року у справі № 917/194/18).

Згідно з положеннями п.6.2.2 Договору сторони погодили, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого Споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), Споживач сплачує Постачальнику штраф за перевищення обсягу постання газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф - Vп) х Ц х К,

де: Vф - обсяг фактично поставленого газу протягом розрахункового періоду;

Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;

Ц - вартість газу за Договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1.

Відповідно до п. 6.2.3 Договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Як вказує Позивач та підтверджується актами приймання-передачі природного газу, Споживачем не було дотримано дисципліни відбору природного газу у зазначених спірних періодах, в результаті чого під час відбору газу за спірний період відбулось як перевищення запланованих обсягів так і недобір.

Відповідно до поданого Позивачем розрахунку (а.с. 31-33) з урахуванням п. 6.2.2 п. 6.2.3. Договору сума штрафу становить 40 118 грн 46 коп.

Відповідач контррозрахунку штрафних санкцій суду не надав.

Водночас, частиною 1 статті 233 ГК України передбачено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Аналогічне положення міститься в ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз наведених норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, і відповідно питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто, сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Таким чином, розмір штрафних санкцій (неустойки) може бути зменшений за рішенням господарського суду. При цьому, статті 551 ЦК України, 233 ГК України та положення ГПК України не містять норм, які б ставили можливість суду використати право на зменшення заявлених до стягнення з боржника штрафних санкцій в залежність від наявності відповідного клопотання з цього приводу сторони у справі. Тобто суд може реалізувати своє право та прийняти рішення про зменшення розміру неустойки за власною ініціативою.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.11.2020 у справі № 927/184/13-г.

Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Враховуючи викладене вище, суд приймає до уваги відсутність обґрунтованих доказів на підтвердження понесення Позивачем збитків внаслідок неналежного виконання Відповідачем своїх зобов`язань по Договору або погіршення матеріального стану підприємства саме у зв`язку з діями Відповідача, суд вважає за доцільне зменшити розмір нарахованої пені на 25 % - до 7 831 грн 79 коп. та зменшити розмір нарахованого штрафу на 25 % - до 30 088 грн 84 коп. В іншому відмовити.

Стосовно вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних збитків.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних у розмірі 1 088 грн 72 коп. та інфляційні втрати в розмірі 2 512 грн 23 коп., розрахунок 3% річних та інфляційних втрат додано до позовної заяви (а.с.31-33).

Розглянувши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, наведений Позивачем у позовній заяві, суд встановив, що позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову в частині стягнення з Відповідача 125 011 грн 57 коп. основного боргу, 7 831 грн 79 коп. пені, 30 088 грн 84 коп. штрафу, 1 088 грн 72 коп. 3% річних та 2 512 грн 23 коп. інфляційних втрат. Водночас, суд відмовляє: в частині стягнення 2 610 грн 60 коп. пені та 10 029 грн 62 коп. штрафу (у зв`язку із зменшенням розміру пені на 25% та штрафу на 25%).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, враховуючи, що спір виник у зв`язку із неналежним виконанням Відповідачем умов договору поставки природного газу, судовий збір в 3028 грн 00 коп. покладається на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД ТРОСТЯНЕЦЬ» про стягнення 179173 грн 37 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД ТРОСТЯНЕЦЬ» (вул. Благовіщенська, буд. 58, м. Тростянець, Сумська область, 42601, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» (вул. Князів Острозьких, буд. 32/2, м. Київ, 01010, ) 125 011 (сто двадцять п`ять тисяч одинадцять) грн 57 коп. основного боргу, 7 831 (сім тисяч вісімсот тридцять одну) грн 79 коп. пені, 30 088 (тридцять тисяч вісімдесят вісім) грн 84 коп. штрафу, 1 088 (одну тисячу вісімдесят вісім) грн 72 коп. 3% річних та 2 512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн 23 коп. інфляційних втрат, а також 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 14.05.2025.

Суддя С.В. Заєць