РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.05.2025Справа № 910/420/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії

Акціонерного товариства "Укртелеком"

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

про стягнення 119 958,58 грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: Кочеванова М.С. за довіреністю від 15.01.2025 року № 10289;

від відповідача: Плясун О.І. (у порядку самопредставництва).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської міської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (далі - позивач, Товариство) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - відповідач, Компанія) про стягнення 119 958,58 грн. збитків.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилався на те, що Компанія неналежним чином здійснювала технічну експлуатацію систем водопостачання, що призвело до прориву водогону та пошкодження належної позивачу кабельної каналізації. Оскільки відповідач відмовився у добровільному порядку відшкодувати Товариству вартість відновлювальних робіт на суму 119 958,58 грн., останнє звернулося до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою від 17.01.2025 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/420/25 та вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін.

31.01.2025 року через систему "Електронний суд" надійшов відзив Компанії від 31.01.2025 року, в якому остання заперечила проти задоволення вимог позивача з огляду на недоведеність останнім протиправності дій (бездіяльності) та причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та завданими Товариству збитками. Відповідач звернув увагу на відсутність його вини у завданні Товариству збитків та вказав, що наданий позивачем на підтвердження їх розміру акт приймання-передачі від 01.03.2024 року № 112439 підписаний в односторонньому порядку лише представниками товариств, які є власниками або користувачами пошкоджених телефонної каналізації та магістральних оптоволоконних кабелів, проте не містить відомостей про залучення до участі в його складанні представників Компанії чи інших сторонніх позивачу органів чи установ. Відповідач також наголосив, що Товариство за відсутності на те правових підстав включило до розміру збитків виконання робіт з відновлення 1-го каналу кабельної каналізації з загальною протяжністю 360 метрів.

Ухвалою від 05.02.2025 року господарський суд міста Києва вирішив перейти до розгляду справи № 910/420/25 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 05.03.2025 року.

06.02.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла відповідь Товариства від 05.02.2025 року на відзив, в якій останнє навело мотиви на спростування висловлених Компанією у відзиві на позов заперечень проти задоволення вимог позивача.

10.02.2025 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення Компанії від 07.02.2025 року, в яких відповідач навів додаткові мотиви на спростування вимог позивача.

24.02.2025 року через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення позивача від 24.02.2025 року.

У підготовчому засіданні 05.03.2025 року суд долучив до матеріалів справи подані сторонами заяви по суті справи та додаткові пояснення позивача від 24.02.2025 року з доданими до них документами, а також постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 19.03.2025 року.

07.03.2025 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення відповідача від 06.03.2025 року. Означені заперечення долучені судом до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 19.03.2025 року суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/420/25 на 30 днів.

Ухвалою від 19.03.2025 року господарський суд міста Києва закрив підготовче провадження у справі № 910/420/25 та призначив її до судового розгляду по суті на 09.04.2025 року.

У судовому засіданні 09.04.2025 року оголошувалася перерва до 07.05.2025 року.

У судовому засіданні 07.05.2025 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у цьому судовому засіданні проти задоволення вимог Товариства заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву від 31.01.2025 року та запереченнях від 07.02.2025 року.

У судовому засіданні 07.05.2025 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.12.2023 року о 20:32 год. від диспетчера відділу усунення інцидентів Київської міської філії Товариства надійшло оповіщення NT0051863 про пошкодження плати мультіплексору XDM-40_XDM 500_XІО 192_Х1, що проявилася у КМФ SDH LOS (втрата сигналу) між ECІ XDM-40 (місто Київ, провулок Ужгородський, будинок 7) (XDM-500) плата/порт ІСЗр1 та ECI XDM-133 (с. Конча-Заспа, 1) (XDM-500) плата/порт X1р2 ВОК: КВ1386 (1, 2) КВ1387 (1, 2).

Водночас, о 20:31 год. того ж дня надійшло оповіщення NT0051864 про те, що орієнтовно постраждалими ресурсами є оптичний кабель М2б-М3 (Київ АТС-257, провулок Ужгородський, будинок 7 - Київ ВК-3-257, вулиця Набережно-Корчуватська, 92; КВ1414 8ОВ; КВ1414 АТС-257-ВКЗ), плата мультіплексору XDM-40_XDM-500_XIO_192 X1; шасі комутатору доступу (Ethernet) kv-konchazaspa1-f-rc4s1.

У позовній заяві Товариство вказувало, що з метою виконання невідкладних аварійних робіт з відновлення оптичного кабелю начальником Центру транспортної мережі № 1 ОСОБА_7 спільно з начальником Лінійної дільниці транспортної мережі № 126/1 ОСОБА_1 було прийнято рішення про направлення на місце аварії працівників Лінійної дільниці транспортної мережі № 126/1 Київської міської філії Товариства: інженерів лінійних споруд електрозв`язку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та кабельника-спаювальника ОСОБА_5

26.12.2023 року о 22:41 год. бригада на службовому транспортному засобі прибула на місце аварії за адресою: місто Київ, провулок Ужгородський, будинок 7, АТС-257, для проведення вимірів, встановлення точного місця пошкодження волоконно-оптичної мережі та його усунення. Транспортний засіб зі спеціалістами філії Товариства зупинився орієнтовно в 50-70 метрах від будинку № 7 на провулку Ужгородському. При виході з автомобіля інженер лінійних споруд електрозв`язку ОСОБА_2 побачив огородження місця аварії, розлом в асфальтованому покритті автомобільної дороги, який, як стало відомо пізніше, виник у результаті прориву водогону та значного витоку води. У безпосереднє місце розлому була вставлена гілка дерева для позначення провалу.

Присутні на місці аварії мешканці сусідніх будинків порекомендували не ставити транспортний засіб близько до місця аварії для попередження його провалу в підмитий ґрунт.

Після здійснення виїзду за начальником Дільниці мережі доступу № 326/1 міста Київ Київської міської філії Товариства ОСОБА_8 працівниками позивача був отриманий доступ до обладнання АТС-257 для проведення відповідних вимірів.

Для чіткого встановлення місця аварії 27.12.2023 року в період між 00:05 год. до 00:30 год. ОСОБА_2 були проведені виміри працездатності лінії з обладнання АТС-257. Результат вимірів підтвердив факт обриву волоконно-оптичного кабелю-8 ЛП КВ1386 на відстані 126 метрів від АТС-257 (яка розташована за адресою: провулок Ужгородський, 7) у напрямку санаторію "Конча-Заспа". Крім того, ОСОБА_2 спільно з іншими членами бригади позивача проведено обстеження ділянки 24-канальної телефонної кабельної каналізації від телефонного колодязя № 257-13 до телефонного колодязя № 257-190а . Членами аварійної бригади були підняті кришки каналізаційних люків телефонних колодязів № 257-13, № 257-212а, № 257-213а, № 257-189а, № 257-190а, після чого останні встановили значне їх заповнення водою та замулення ґрунтом і піщано-щебеневою сумішшю.

Так, працівниками позивача було встановлено, що від телефонного колодязя № 257-13 до телефонного колодязя № 257-112a - 18,5 м - канали частково пошкоджені та замулені на 100 %; від телефонного колодязя № 257-212a до телефонного колодязя № 257-213a - 31 м - канали замулені на 100 %; телефонні колодязі № 257-213a, № 257-189a, № 257-190а - нижні канали замулені, колодязі затоплені та замулені піщано-щебеневою сумішшю на 50 %; телефонний колодязь № 257-212a замулений піщано-щебеневою сумішшю на 100 %. Пошкодження кабельної каналізації та волоконно-оптичного кабелю 8ОВ типу ОКЛБг-3-ДА12-2х4Е-0,40Ф3,5/0,30Н19-8/0 сталися в результаті виходу з ладу водопровідної мережі Компанії та, як наслідок, відбувся витік води з-під землі на перехресті вулиці Красилівська, 2 та провулку Ужгородського, 3 у місті Києві.

Місце пошкодження було встановлене близько 00:40 год. на перехресті провулку Ужгородського та вулиці Красилівської між телефонними колодязями № 257-13 та № 257-112а.

26.12.2023 року ОСОБА_2 здійснив фотофіксацію наслідків аварії та результатів вимірів на власний телефон для обліку часу усунення аварії.

Враховуючи те, що колодязі були залиті водою, ОСОБА_3 виїхав на базу дислокації (вулиця Феодори Пушиної, 27) та доставив на місце пошкодження помпу для відкачування води. Після відкачування води до 07:00 год. ранку 27.12.2023 року роботи з ремонту волоконно-кабельної лінії були завершені.

На підтвердження означених обставин позивач надав суду копію оповіщення про аварію від 26.12.2023 року; нотаріально засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потьомкіною Т.В. та зареєстровану в реєстрі за № 338 заяву свідка ОСОБА_2 , оформлену в порядку, передбаченому статтею 88 Господарського процесуального кодексу України; копію складеного 27.12.2023 року акту розслідування причин пошкодження на лінійно-кабельних спорудах ВОЛЗ КВ1386 в напрямку АТС-257, пров. Ужгородський, 7 - ВК-3, вул. Набережна-Корчуватська, 92 (санаторій "Конча-Заспа") в зоні обслуговування ЦТМ № 1 ЛДТМ № 126/1 м. Київ 26.12.2023 року; копію акту про аварію лінійних споруд кабельної лінії зв`язку від 26.12.2023 року о 20.31 год.; копію схеми місця пошкодження ВОЛЗ; копію службової записки начальника цеху ОСОБА_9 від 27.12.2023 року № 82G610/2804-KV-23 директорові Київської міської філії Товариства Іванця А.В. про оплату працівникам за роботу у надурочний час; фотофіксацію з місця аварії; копії посадових інструкцій працівників Товариства, залучених до ліквідації наслідків аварії; копію аварійного акту на пошкодження лінійно-кабельних споруд та кабелів зв`язку МТМ від 08.01.2024 року.

Товариство зазначало, що 08.01.2024 року начальник Дільниці мережі доступу № 326/1 м. Київ Київської міської філії Товариства ОСОБА_8 вручив представнику Компанії - інженеру РЕВМ-5 Управління експлуатації водопровідних мереж Департаменту експлуатації водопровідного господарства Присяжнюку Борису Анатолійовичу аварійний акт на пошкодження лінійно-кабельних споруд (що підтверджується підписом останнього у вказаному акті).

На запит представника Товариства Мальцева С.Ю. Компанія листом від 11.09.2024 року № 3804/7/36/02-24 підтвердила, що 26.12.2023 року в результаті виходу з ладу водопровідної мережі відповідача відбувся витік води з-під землі на розі вулиць Красилівської, 2 та провулку Ужгородського, 3 у місті Києві, який було локалізовано 28.12.2023 року.

За умовами статті 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" водопровідною мережею є система трубопроводів, відповідних споруд та устаткування для розподілу і подачі питної води споживачам.

Згідно з пунктами 3, 4 Розділу І Інструкції обліку та класифікації аварій на міських водопровідних та каналізаційних системах КДІ-204-12 Укр 213-92, затвердженої наказом Держжитлокомунгоспу України 16.12.1992 року № 71, аварією на водопровідній мережі вважається пошкодження трубопроводу, споруди чи обладнання мережі, що викликає повне або часткове (більше 30 процентів розрахункового обсягу) припинення подачі води окремим абонентам або групі абонентів. Витік з водопровідної мережі є порушення цілісності трубопроводу чи арматури, що не вимагає негайного відключення.

Як було зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, наслідком прориву водогону та витоку води 26.12.2023 року стало пошкодження ділянки 24-канальної телефонної кабельної каналізації електронних комунікаційних мереж, а саме: від телефонного колодязя № 257-13 до телефонного колодязя № 257-112a - 18,5 м - канали частково пошкоджені та замулені на 100 %; від телефонного колодязя № 257-212a до телефонного колодязя № 257- 213a - 31 м - канали замулені на 100 %; телефонні колодязі № 257-213a, № 257-189a, № 257-190а - нижні канали замулені, колодязі затоплені та замулені піщано-щебеневою сумішшю на 50 %; телефонний колодязь № 257/212a замулений піщано-щебеневою сумішшю на 100 %.

Судом встановлено, що кабельна каналізація перебуває у власності Товариства та обліковується на балансі Київської міської філії позивача, про що свідчить зміст наявної в матеріалах справи копії відповідної інвентарної картки обліку основних засобів (інвентарний номер № ). Означені обставини сторонами під час розгляду справи не заперечувалися.

Відповідно до Розділу І Положення про кабельну каналізацію електронних комунікаційних мереж, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку від 06.09.2023 року № 342, ділянкою кабельної каналізації електронних комунікаційних мереж (ККЕ) є частина ККЕ між двома або більше оглядовими пристроями, двома адресами, муфтою та адресою, двома муфтами.

Інфраструктура ККЕ - обладнання та споруди, призначені для прокладання, монтажу та експлуатаційного обслуговування кабелів електронних комунікацій, що включають трубопроводи (канали кабельної каналізації), закладні та оглядові пристрої в колодязях, кабельних шафах, шахтах, колекторах, мостах, естакадах, тунелях, будівлях, а також приміщення для введення кабелів і розміщення лінійного обладнання, що надаються або можуть надаватися володільцем ККЕ у користування замовнику на договірних умовах.

У той же час, пошкодження ККЕ - це стан ККЕ, коли має місце відхилення від нормативно-технічного стану, що створило аварію на електронній комунікаційній мережі або створює передумови для її виникнення.

Факт пошкодження ділянки ККЕ внаслідок поломки мережі водопостачання також підтверджується дефектним актом від 28.12.2023 року № 005-1223-326ДМД01, затвердженим начальником ЦМД № 1 КМФ Товариства та наявним у справі витягом з програмного забезпечення АСТЛО.

Обґрунтовуючи пред`явлені у даній справі вимоги, Товариство посилалося на те, що кабельні колодязі та канали кабельної каналізації не могли використовуватися за призначенням з огляду на пошкодження цих каналів, замулення та затоплення кабельних колодязів. Наведені обставини обмежили доступ до каналів електронної комунікації та кабелів для їх обслуговування, перевірок та монтажу, для заміни, встановлення та обслуговування муфт, що фактично є пошкодженням кабельної каналізації.

Пунктом 2.1.3 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 року № 30 (далі - Правила), передбачено, що технічна експлуатація систем водопостачання та водовідведення повинна забезпечувати безперебійну і надійну роботу всіх споруд при високих техніко-економічних і якісних показниках з урахуванням вимог охорони водойм від забруднення стічними водами і раціонального використання водних ресурсів.

Пунктом 2.1.4 Правил визначено, що для забезпечення безперебійної і економічної роботи систем водопостачання та водовідведення необхідні: сучасне метрологічне забезпечення вимірювань витрати та кількості питної води і стічних вод, яка включає до себе відповідні засоби вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), так і методики виконання вимірювань (далі - МВВ); висококваліфікований технічний персонал, який виконує вимоги посадових інструкцій, правил технічної експлуатації та охорони праці; контроль і аналіз умов роботи, що склались, в першу чергу - економічних; організація раціональних режимів експлуатації мереж і споруд, які забезпечують удосконалення та інтенсифікацію їх роботи, максимальне використання резервів, впровадження прогресивної технології на основі сучасних досягнень науки і техніки; механізація і автоматизація виробничих процесів, проведення заходів для зменшення втрат води, ресурсів і матеріалів; профілактичний огляд і планово-попереджувальний ремонт мереж і споруд, їх елементів і устаткування; постійний контроль за якістю і кількістю стічних вод, що скидають підприємства у комунальну каналізацію; постійний контроль за рибозахисними пристроями; постійний контроль за якістю і кількістю питної води, що подається у водопровідну мережу та реалізується споживачам; постійний контроль за якістю та кількістю очищених стічних вод, які скидаються у водні об`єкти; вжиття заходів щодо попередження, вчасного виявлення і ліквідації аварій; систематична реєстрація і аналіз причин порушень в роботі і аварій.

Згідно з пунктом 2.1.6 Правил до функцій виробника входять, зокрема, розробка заходів запобігання аваріям і браку в роботі, поліпшення техніки безпеки і охорони праці; розробка планів ремонту споруд і устаткування згідно із системою планово-попереджувального ремонту; забезпечення експлуатаційних підрозділів технічною і робочою документацією, необхідними матеріалами, запасними частинами, механізмами, спецодягом, інструментами тощо; розробка завдань на реконструкцію та розвиток споруд і комунікацій, затвердження і видача технічних завдань і технічних умов, контроль за проектуванням нових та тих, що реконструюються, споруд; зменшення витоків та втрат питної води; здійснення технічного переоснащення та заміни зношених основних фондів, підвищення надійності систем водопостачання шляхом впровадження новітніх енергозберігаючих технологій та обладнання для очистки води.

Відповідно пункту 2.1.8 Правил у разі виникнення аварій на спорудах, мережах, устаткуванні систем водопостачання та водовідведення виробник повинен негайно вжити заходів для їх швидкого виявлення, локалізації та повної ліквідації.

Пунктом 2.9 Правил унормовано, що система планово-попереджувальних ремонтів (ППР) споруд і устаткування виробника включає в себе організаційно-технічні заходи нагляду і догляду за спорудами і всіма видами ремонту, які здійснюються періодично за заздалегідь розробленим планом.

Метою ППР є попередження передчасного зносу споруд і устаткування, запобігання аварій, забезпечення безперебійної роботи споруд і устаткування при високих якісних і техніко-економічних показниках.

Огляди споруд і устаткування повинні проводитись періодично, за затвердженим керівництвом календарним планом.

На основі даних цих оглядів і профілактичного обслуговування складаються дефектні відомості, розробляється проектно-кошторисна документація і проводяться поточний і капітальний ремонти.

Поточний ремонт виконують за рахунок експлуатаційних витрат, включають до техпромфінплану виробника і здійснюють силами ремонтних підрозділів чи експлуатаційного персоналу.

Капітальний ремонт виконують силами ремонтно-будівельних організацій (підрядним способом) чи ремонтних бригад виробника (господарським способом).

Впровадження систем ППР входить до обов`язків керівника виробника.

Керівництво проведенням ППР покладається на головного інженера виробника.

Безпосередньо за проведення ППР на об`єктах виробника відповідають начальники відповідних служб і підрозділів.

На працівників, відповідальних за проведення ППР, покладається виконання таких робіт:

розробка планів капітального ремонту і графіків оглядів поточного і капітального ремонтів;

організація технічного інструктажу працівників, зайнятих на ремонтних роботах;

складання заявок на матеріали, запасні частини і устаткування;

перевірка забезпеченості робіт матеріалами, запасними частинами, механізмами, робочою силою тощо;

складання кошторисів та іншої технічної документації;

організація виготовлення запасних частин, деталей та конструкцій;

контроль за раціональним використанням механізмів, матеріалів, електроенергії і палива;

перевірка комплектності і технічного стану нового обладнання;

проведення заходів з організації праці, техніки безпеки і охорони праці;

ведення обліку усіх видів ремонтних робіт;

підготовка до здачі і участь в прийманні в експлуатацію відремонтованих об`єктів.

Однак Компанія всупереч вищенаведених приписів не дотрималася покладених на неї обов`язків щодо належного утримання мереж і устаткування систем водопостачання та водовідведення, що призвело до прориву водогону та пошкодження належної позивачу кабельної каналізації.

У позовній заяві Товариство також вказувало, що водопровідні мережі Компанії знаходяться в охоронній зоні кабельних ліній електрозв`язку.

Згідно з пунктом 10 Умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв`язку, які є додатком до Правил охорони ліній електрозв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.1996 року № 135, у разі аварії, коли виникає потреба у невідкладних ремонтно-відновлювальних роботах в охоронних зонах ліній електрозв`язку, дозволяється виконувати ці роботи без попереднього узгодження з оператором телекомунікацій, дотримуючись таких вимог: одночасно з виїздом робітників до місця аварії оператор телекомунікацій, підземні лінії якого суміжні з місцем аварії, сповіщається телефонограмою про необхідність прибуття його представника; на місці проведення аварійних робіт зобов`язана знаходитися відповідальна за виконання робіт особа, яка повинна проінструктувати робітників згідно з пунктом 7 цих Умов; до прибуття на місце проведення аварійних робіт представника оператора телекомунікацій земляні роботи повинні виконуватися вручну згідно з пунктом 14 цих Умов. У разі виявлення кабелю електрозв`язку необхідно забезпечити його захист від можливих пошкоджень; представник оператора телекомунікацій, який прибув до місця аварії, зобов`язаний показати місцезнаходження підземних кабелів і споруд кабельної лінії, визначити заходи для їх збереження і бути присутнім до закінчення аварійних робіт.

Проте, при проведенні аварійних робіт з усунення витоку води з пошкодженого водогону Товариство не повідомлялося, заходів для збереження кабельної каналізації позивача від можливих пошкоджень Компанією проведено не було.

Для усунення пошкодження та відновлення кабельної каналізації Товариство звернулося з відповідним замовленням від 15.01.2024 року № 13929 до підрядної організації - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кластер Україна" в межах укладеного між ними договору від 09.02.2023 року № 82G700/23/ЛКС/АВР/01. Актом приймання-передачі від 01.03.2024 року № 112439 підрядник передав Товариству результати виконаних робіт, загальна вартість яких склала 119 985,58 грн. та була оплачена позивачем на користь підрядника згідно з платіжною інструкцією від 03.04.2024 року № 1254 на підставі рахунку від 05.03.2024 року № 18225.

Листом від 04.10.2024 року № 80С310/СЦ/ВИХ/371 Товариство звернулося до відповідача з вимогою (досудовим попередженням), в якій просило протягом 7 календарних днів перерахувати позивачу суму спричинених останньому збитків у розмірі 119 985,58 грн.

Однак, листом від 15.10.2024 року № 4388/12/36/02-24 Компанія повідомила позивача про відсутність підстав для задоволення його вимоги з огляду на відсутність документів на підтвердження виконання гідроізоляційних робіт станом на 26.12.2023 року, тоді як такі роботи згідно з долученим позивачем актом були здійснені вже після виявлення пошкодження кабельної каналізації. Відповідач також вказав про ненадання Товариством документів на підтвердження того, що саме вихід з ладу водопровідної мережі Компанії зумовив завдання позивачеві збитків, а не інші причини, такі як вологість землі, опади, сніготанення, відсутність належного контролю за фізичним зносом кабельної каналізації, в результаті яких волога та ґрунт потрапляли до кабельної каналізації.

Зважаючи на те, що Компанія у добровільному порядку не сплатила на користь позивача суму завданих останньому збитків у розмірі 119 985,58 грн., Товариство звернулося до господарського суду міста Києва з даним позовом.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За частинами 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з приписами частини 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

При вирішенні відповідних спорів слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії.

Відсутність будь-якої із зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

У той же час, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, а також надати докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідкового зв`язку між невиконанням зобов`язань відповідачем та заподіяними збитками.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку, є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

Заперечуючи проти позову, Компанія посилалася на те, що сам по собі факт виникнення аварії не залежить від волі відповідача, а зумовлений "випадком", тобто обставиною, яку неможливо передбачити. При цьому, позивач не надав доказів на підтвердження того, що саме дії Компанії в частині експлуатації та усунення пошкоджень на водопровідній мережі на розі вулиці Красилівська, 2 та провулку Ужгородського, 3 є неправомірними та такими, що призвели до завдання позивачу збитків. Крім того, позивач не надав доказів того, що саме вихід з ладу водопровідної мережі є причиною завдання збитків, а не інші обставини, такі як вологість землі, опади та сніготанення чи відсутність належного контролю за фізичним зносом кабельної каналізації, що і стало причиною для потрапляння ґрунтових вод до кабельної каналізації та телефонних колодязів.

Так, кабельна каналізація була введена в експлуатацію в 2002 році, тобто проміжок часу між введенням кабельної каналізації в експлуатацію та датою пошкодження, яка стверджується позивачем, складає 21 рік. За такий значний проміжок часу відповідна каналізаційна телекомунікаційна мережа безумовно піддавалася фізичному зносу внаслідок впливу агресивних чинників навколишнього середовища, що і було причиною її руйнування та потрапляння води до кабельної каналізаційної мережі. Викладене, на думку відповідача, підтверджується у тому числі відсутністю будь-яких документів щодо здійснення Товариством робіт із належного утримання кабельної каналізації, як-от проведення робіт з гідроізоляції.

Відповідач також зазначив, що розмив ґрунту відбувається постійно під впливом природних явищ, що свідчить про безпідставність тверджень Товариства про те, що саме аварія на водопроводі стала причиною вимивання піщаної подушки. Викладене, на переконання Компанії, спростовує твердження позивача в тій частині, що кількість опадів не могла вплинути на руйнування (фізичний знос) кабельної каналізації Товариства. Разом із тим, за умов належної експлуатації кабельної каналізації з боку позивача з дотриманням мінімально визначених технічних вимог до азбестоцементних труб, їх пошкодження та відповідно залиття було б технічно неможливим.

Компанія зазначала, що єдиним належним документом на підтвердження факту порушення правил охорони ліній електрозв`язку є наявність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Однак, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження притягнення відповідача чи його уповноваженого представника до відповідальності за порушення Правил охорони електричних мереж.

Більше того, наданий позивачем на підтвердження завданих збитків акт приймання-передачі від 01.03.2024 року № 112439, складений на підставі договору від 09.02.2023 року № 82G700/23/ЛКС/АВР/01, не є належним доказом визначення розміру збитків, оскільки такий акт був підписаний в односторонньому порядку лише представниками товариств, які є власниками або користувачами пошкоджених телефонної каналізації та магістральних оптоволоконних кабелів, та не містить відомостей про залучення до участі у його складанні представників відповідача чи будь-яких інших сторонніх позивачу органів чи установ.

Компанія також звернула увагу на те, що позивач за відсутності на те правових підстав включив до розміру збитків виконання робіт з відновлення 1-го каналу кабельної каналізації із загальною протяжністю 360 метрів, у той час як такий значний об`єм вказаних робіт жодним чином не може бути прямо чи опосередковано пов`язаним з аварійно-відновлювальними роботами, що виконувалися відповідачем на розі вулиці Красилівської, 2 та провулку Ужгородського, 3. Відтак, позивач, на переконання Компанії, має намір за рахунок відповідача здійснити роботи з реконструкції кабельної каналізації, вартість якої включена до встановлених для позивача тарифів.

Однак, вищенаведені заперечення Компанії не беруться судом до уваги з огляду на таке.

Так, посилання відповідача на те, що причиною залиття колодязів та замулення їх піщано-щебеневою сумішшю в обсязі до 50 та 100 % від об`єму колодязів та кабель-каналів є саме ґрунтові води не підтверджені жодними доказами. При цьому, суд враховує твердження позивача про те, що верховодка як результат опадів та сніготанення є безнапірними водами, у той час як характер пошкоджень спірної кабельної каналізації такий, що міг бути спричинений лише значним направленим витоком води, який властивий руху її під тиском.

Зі змісту наявних у матеріалах справи доказів, у тому числі фотофіксації місця аварії, вбачається, що означене місце знаходиться у межах населеного пункту на вулицях, на яких укладено асфальтобетоне покриття, плитка та наявні системи водовідведення. Затоплення або повінь як стихійні лиха у цей період у місті Києві зафіксовані не були, що є загальновідомою інформацією, яка не підлягає доведенню. Значний витік води сприяв вимиванню ґрунту і під асфальтобетонним покриттям автомобільної дороги, що призвело до його розлому та просідання, що підтверджується, зокрема, нотаріально засвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потьомкіною Т.В. та зареєстрованою в реєстрі за № 338 заявою свідка ОСОБА_2 , оформленою в порядку, передбаченому статтею 88 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, вимивання піщаної подушки під азбестоцементними трубопроводами призвело до їх просідання та відповідно роз`єднання, а під впливом маси ґрунту над трубами та кабелів - їх пошкодження.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на запит представника позивача від 18.10.2024 року про надання гідрометеорологічної інформації про добову кількість опадів, висоту снігового покриву та місячну норму опадів по місту Києву у період з 17 по 27 грудня 2023 року Українським гідрометеорологічним центром надано відповідь від 23.10.2024 року № 99003-3571/99, за змістом якої кількість опадів 26.12.2023 року в цілому по місту Києву становила 2 мм за добу, висота снігового покриву - відсутня.

Наведені обставини свідчать, зокрема, про відсутність паводку або тривалого грозового періоду до моменту прориву водогону 26.12.2023 року та настання аварії, що, у свою чергу, підтверджує фактичну неможливість спричинення значних руйнувань кабельної каналізації позивача (з огляду на характер пошкоджень) та її залиття і замулення у вказаному вище обсязі за наведених Компанією у відзиві обставин.

З огляду на викладене, суд також звертає увагу на те, що глибина прокладання азбестоцементних трубопроводів відповідно до таблиці 6.4 та пункту 6.6.8 Інструкції з проектування лінійно-кабельних споруд зв`язку, затвердженої наказом Міністерства зв`язку СРСР від 14.12.1987 року № 647 (чинної на час введення кабельної каналізації в експлуатацію), під автомобільною дорогою становить від 1.4 до 2 метрів.

Щодо тверджень Компанії про недотримання позивачем ВБН В.2.2-45-1-2004 "Проектування телекомунікацій. Лінійно-кабельні споруди" та ГБН В.2.2-2:2015 "Лінійно-кабельні споруди телекомунікацій. Проектування" суд вказує, що кабельна каналізація вводилась в експлуатацію у 2002 році, тобто до моменту затвердження означених будівельних норм.

Щодо посилань Компанії на безпідставне включення позивачем до розміру збитків виконання робіт з відновлення 1-го каналу кабельної каналізації із загальною протяжністю 360 метрів, суд зазначає таке.

За наданими Товариством поясненнями, підтвердженими матеріалами справи, після відновлення пошкоджених каналів на існуючій ділянці ККЕ, без перерви зв`язків (не перерізаючи кабелі) підрядником було відновлено канали (розрізано труби і одягнуто їх на кабелі, а потім їх з`єднано, зафіксовано і герметизовано в місцях з`єднання). Отже, відомості акта приймання-передачі виконаних робіт від 01.03.2024 року № 112439 стосуються не гідроізоляції, а відображають виконання робіт з герметизації стиків азбестоцементних труб кабель-каналів.

Слід зазначити, що роботи виконувалися підрядником відповідно до дефектного акту від 28.12.2023 року № 005-1223-326ДМД01, підписаного складом спеціалістів Товариства, які обстежували пошкоджену кабельну каналізацію. Рахунок підрядника від 05.03.2024 року № 18225 про оплату вартості виконаних робіт з відновлення ККЕ містить посилання на зазначений дефектний акт.

Відповідно до дефектного акту на ділянці від телефонного колодязя № 257-13 до телефонного колодязя № 257-212а, загальною довжиною 18,5 метрів було пошкоджено та замулено 24-канальну кабельну каналізацію. Додатком № 2 до інвентарної картки, копія якої наявна у матеріалах справи, підтверджено, що кабельна каналізація на даній ділянці є 24-канальною. Договором підряду від 09.02.2023 року № 82G700/23/ЛКС/АВР01 встановлено, що вартість робіт визначається у Додатку № 1 до договору підряду (пункт 6.2 цієї угоди), тоді як форма замовлення закріплена у Додатку № 2 до даного правочину.

У підписаному представниками позивача та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кластер Україна" замовленні наявне посилання на позицію 2.4 прайс-листа (який є Додатком № 1 до договору підряду), що містить ціну відновлення каналу за одиницю виміру - погонний метр у розмірі 102,19 грн. без ПДВ.

У матеріалах справи також наявний лист Товариства з обмеженою відповідальністю "Кластер Україна" від 03.02.2025 року № 1-2773, в якому підрядник додатково роз`яснив, що на зазначеній ділянці від телефонного колодязя № 257-13 до телефонного колодязя № 257-212а ним було замінено 24 канали довжиною по 15 метрів кожний з азбестоцементних труб (15 метрів х 24 канали = 360 метрів).

Отже, вартість відновлення належного позивачу майна становить 360 х 102,19 = 36 788,40 грн. без ПДВ. (як про це й зазначено в замовленні № 13929 та акті приймання-передачі від 01.03.2024 року № 112439).

Означені обставини свідчать про належне обчислення Товариством розміру завданих останньому збитків та необґрунтованість посилання Компанії на безпідставне включення позивачем до розміру збитків виконання робіт з відновлення 1-го каналу кабельної каналізації із загальною протяжністю 360 метрів.

Інших обґрунтованих заперечень щодо наданого Товариством розрахунку заявлених до стягнення збитків Компанією висловлено не було.

Суд також зазначає, що нормативними законодавчими приписами не передбачено обов`язкової необхідності залучення представників відповідача до приймання виконаних робіт за договором підряду, укладеним між замовником (Товариством) та підрядником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Кластер Україна").

Посилання відповідача на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження притягнення Компанії чи її уповноваженого представника до адміністративної відповідальності за порушення Правил охорони електричних мереж не спростовують обґрунтованості вимог Товариства та не свідчать про відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення збитків за судовим рішенням, ухваленим у порядку господарського судочинства.

Інші заперечення відповідача проти позову також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються її матеріалами.

Таким чином, за встановленими судом обставинами неправомірна бездіяльність відповідача, що полягала у неналежній технічній експлуатації систем водопостачання, призвела до пориву водогону та значного витоку води, який спричинив пошкодження належної Товариству кабельної каналізації та обрив волоконно-оптичного кабелю, внаслідок чого позивач поніс матеріальні витрати в обсязі вартості відновлювальних робіт на суму 119 958,58 грн., що в сукупності з несплатою Компанією в добровільному порядку визначеної позивачем встановленому законом порядку суми збитків, становить прямий причинно-наслідковий зв`язок із завданою Товариству шкодою в розмірі 119 958,58 грн.

Отже, у даному випадку наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Оскільки нарахована позивачем сума збитків у розмірі 119 958,58 грн. відповідає приписам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства про стягнення з Компанії цієї суми грошових коштів.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження факту добровільного відшкодування завданих позивачу збитків.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 1а; ) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18; ) в особі Київської міської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (01033, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 40; код ЄДРПОУ ВП 01189910) 119 958 (сто дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 58 коп. збитків, а також 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. В силу приписів частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 19.05.2025 року.

Суддя В.С. Ломака