ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" травня 2025 р. Cправа № 902/1115/22(902/609/24)

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Полотнянко Б.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" ()

до: ОСОБА_1 (іден. номер НОМЕР_1 )

про стягнення 252 720,00 грн

в межах справи № 902/1115/22

за заявою: ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" ()

про банкрутство

за участю представників:

позивача: Марчук Г.В. (в режимі відеоконференцзв`язку)

відповідача: Наконечний О.М. (в режимі відеоконференцзв`язку)

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа № 902/1115/22 за заявою ОСОБА_2 до ТОВ "Якимівський Граніт" про банкрутство.

Провадження у цій справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника.

Так, ухвалою суду від 20.01.2025 року продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ "Якимівський Граніт" та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Демчана О.І. у справі № 902/1115/22 - до 28.04.2025 року. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 28.04.2025 року.

Разом з цим, в межах цієї справи про банкрутство розглядається справа №902/1115/22(902/609/24) за позовом ТОВ "Якимівський Граніт" до ОСОБА_1 про стягнення 252 720,00 грн.

29.05.2024 року до суду від ТОВ "Якимівський Граніт" надійшла позовна заява №02-116/94 від 27.05.2024 року (через систему "Електронний суд") до ОСОБА_1 про стягнення 252 720,00 грн.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/1115/22(902/609/24), вказаний позов передано на розгляд судді Тісецькому С.С.

Ухвалою від 03.06.2024 року позовну заяву ТОВ "Якимівський Граніт" до ОСОБА_1 про стягнення 252 720,00 грн., в межах справи № 902/1115/22 про банкрутство ТОВ "Якимівський Граніт", залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову - протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

12.06.2024 року до суду від позивача надійшла заява б/н від 11.06.2024 року про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 14.06.2024 року відкрито провадження у справі №902/1115/22(902/609/24) за позовом ТОВ "Якимівський Граніт" до ОСОБА_1 про стягнення 252 720,00 грн, в межах справи № 902/1115/22 про банкрутство ТОВ "Якимівський Граніт". Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

27.08.2024 року до суду від представника Відповідача надійшов відзив б/н від 27.08.2024 року на позовну заяву у справі №902/1115/22(902/609/24).

Ухвалою суду від 29.08.2024 року задоволено клопотання представника Відповідача - адвоката Наконечного О.М. б/н від 27.08.2024 року про витребування доказів у справі № 902/1115/22(902/609/24). Витребувано від ТОВ "Якимівський Граніт": 1) засвідчену копію касової книги ТОВ "Якимівський Граніт" за період з 01.04.2020 р. по 30.09.2021 р.; 2) засвідчену копію головної книги ТОВ "Якимівський Граніт" за період з 01.04.2020 р. по 30.09.2021 р.; 3) засвідчені копії оборотно-сальдових відомостей ТОВ "Якимівський Граніт" по рахунку 301 за період з 01.04.2020 р. по 30.09.2021 р..

02.09.2024 року до суду від арбітражного керуючого Демчана О.І. надійшла, окрім іншого, відповідь на відзив б/н від 30.08.2024 року по справі №902/1115/22(902/609/24)

05.09.2024 року до суду від представника Відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив б/н від 05.09.2024 року у справі № 902/1115/22(902/609/24).

15.10.2024 року до суду від арбітражного керуючого Демчана О.І. надійшли такі документи: заява б/н від 15.10.2024 року про долучення доказів до справи №902/1115/22(902/609/24), до якої долучені, зокрема додаткові пояснення № 02-116/122 від 15.10.2024 р. по справі № 902/1115/22(902/609/24); клопотання б/н від 15.10.2024 року про витребування доказів у справі № 902/1115/22(902/609/24).

Ухвалою суду від 16.10.2024 року, зокрема, витребувано у Відділення поліції № 3 (м.Іллінці) Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у строк до 29.11.2024р. наступні докази : 1) засвідчену копію касової книги ТОВ "Якимівський Граніт" за період з 01.04.2020 р. по 30.09.2021 р.; 2) засвідчену копію головної книги ТОВ "Якимівський Граніт" за період з 01.04.2020 р. по 30.09.2021 р.; 3) засвідчені копії оборотно-сальдових відомостей ТОВ "Якимівський Граніт" по рахунку 301 за період з 01.04.2020 р. по 30.09.2021 р..

29.11.2024 року на електронну поштову адресу від Відділення поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшли копії документів.

03.12.2024 року до суду від представника Позивача надійшли додаткові пояснення № 02-116/131 від 02.12.2024 року по справі № 902/1115/22 (902/609/24) (із додатками).

18.03.2025 року до суду від представника Відповідача надійшло клопотання б/н від 17.03.2025 року про долучення доказів до матеріалів справи №902/1115/22(902/609/24), зокрема, висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 10.03.2025 року № 10571/24-72; та поновлення процесуального строку для подання доказів, з посиланням на те, що подання висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 10.03.2025 року № 10571/24-72, разом з відзивом на позовну заяву було неможливим з причин, що не залежали від сторони відповідача. Так, на дату визначену в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 14.06.2024р. - до 27.08.2024 року, висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 10.03.2025 року № 10571/24-72 не було, та відповідно був отриманий стороною відповідача пізніше, що унеможливило дотримання процесуального строку встановленого ГПК України. Тобто, вказаний висновок експерта не був поданий в строки передбачені ГПК України з об`єктивних причин.

Ухвалою суду від 20.03.2025 року відкладено розгляд справи №902/1115/22(902/609/24) в межах справи № 902/1115/22 про банкрутство ТОВ "Якимівський Граніт" на 12.05.2025 року.

29.04.2025 року до суду від представника Позивача надійшло письмове пояснення б/н від 29.04.2025 року щодо клопотання відповідача про долучення доказів та висновку експерта № 10571/24-72 від 10.03.2025 року, в якому позивач, окрім іншого, просить суд відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів до матеріалів справи та не приймати до розгляду долучені до цього клопотання докази, в тому числі висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 10.03.2025 №10571/24-72, оскільки такі докази подано відповідачем поза визначеним процесуальним законом та судом строку та відповідачем не надано жодних доказів неможливості подання таких доказів у такий строк чи не повідомлено суд та учасників справи протягом відповідного строку про неможливість подання таких доказів та необхідність додаткового часу для проведення експертного дослідження.

В судове засідання на визначену дату з`явились представники позивача та відповідача.

В ході розгляду справи представник позивача надав пояснення щодо позовних вимог, підтримав їх та просив задоволити.

Представник відповідача щодо даного позову заперечив, з підстав наведених у поданих до суду відзиві та запереченнях на відповідь на відзив.

Також, представник позивача підтримав вимоги, викладені у письмовому поясненні б/н від 29.04.2025 року щодо клопотання відповідача про долучення доказів та висновку експерта № 10571/24-72 від 10.03.2025 року.

При цьому, щодо клопотання представника відповідача б/н від 17.03.2025 року про долучення доказів до матеріалів справи №902/1115/22(902/609/24,) в частині вимог про поновлення строку на долучення документів до матеріалів справи, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 119 ГПК України, та з метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вважає за можливе задовольнити клопотання в цій частині та прийняти документи до розгляду.

Суд, заслухавши представників сторін та дослідивши наявні матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позовні вимоги мотивовано наступним.

Ліквідатором із отриманих від керівника ТОВ "Якимівський Граніт" документів встановлено, що за період з 2020-2021 роки головним бухгалтером ТОВ "Якимівський Граніт" ОСОБА_1 без відображення в документах бухгалтерського обліку та без достатніх правових підстав отримувались кошти банкрута на наступні цілі у наступних розмірах:

1) Готівкова виручка ТОВ "Якимівський Граніт", отримана ОСОБА_1 та не здана в касу підприємства.

У період з 16.03.2021 по 05.07.2021 ОСОБА_1 отримано із каси ТОВ "Якимівський Граніт" грошові кошти на загальну суму принаймні 388 500,00 грн із призначенням "здача виручки" на підставі наступних видаткових касових ордерів у наступних сумах: 16.03.2021 - 10 000,00 грн., 17.03.2021 - 9 000,00 грн., 18.03.2021 - 17 500,00 грн., 19.03.2021 - 17 000,00 грн., 22.03.2021 - 10 000,00 грн., 25.03.2021 - 9 500,00 грн., 26.03.2021 - 13 000,00 грн., 05.04.2021 - 50 000,00 грн., 21.04.2021 - 30 000,00 грн., 22.04.2021 - 60 000,00 грн., 05.05.2021 - 15 000,00 грн., 12.05.2021 - 50 000,00 грн., 18.05.2021 - 15 000,00 грн., 15.06.2021 - 12 500,00 грн., 05.07.2021 - 55 000,00 грн., 01.09.2021 - 15 000,00 грн. Всього: 388 500,00 грн.

Як вбачається із виписки по рахунку ТОВ "Якимівський Граніт" в АТ КБ "Приватбанк", ОСОБА_1 здійснювалась здача отриманої за вищезгаданими видатковими касовими ордерами готівки до банку 16.03.2021 на суму 10 000,00 грн., 17.03.2021 на суму 9 000,00 грн., 18.03.2021 на суму 17 500 грн., 19.03.2021 на суму 17 000,00 грн., 22.03.2021 на суму 10 000,00 грн., 25.03.2021 на суму 9 500,00 грн., 26.03.2021 на суму 13 000, 00 грн., 05.04.2021 на суму 50 000, 00 грн., 21.04.2021 на суму 30 000 грн, 06.05.2021 на суму 15 000, 00 грн., 12.05.2021 на суму 50 000,00 грн., 16.06.2021 на суму 12 500, 00 грн., 02.09.2021 на суму 15 000,00 грн.

Водночас, 22.04.2021 ОСОБА_3 отримано 60 000,00 грн з каси підприємства, проте на рахунок підприємства було зараховано всього 30 000,00 грн. Відомості щодо надходження на рахунок банкрута коштів на суму 15 000,00 грн отриманих ОСОБА_1 з каси 18.05.2021 та на суму 55 000,00 грн., отриманих 05.07.2021, у виписці відсутні.

Відповідно до п.п. 29, 48 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, ОСОБА_1 після отримання із каси підприємства коштів для їх здачі в банк зобов`язана була здійснити таку здачу не пізніше наступного дня з дати їх отримання, та надати підприємству докази їх здачі в банк у вигляді квитанції/чека.

Натомість, будь-які докази здачі отриманих відповідачем 22.04.2021, 18.05.2021 та 05.07.2021 коштів у встановлений строк до установи банку для зарахування на поточний рахунок ТОВ "Якимівський Граніт" відсутні, у зв`язку із чим наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 100 000,00 грн як безпідставно набутих.

Зазначені висновки також частково підтверджуються звітом про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України ТОВ "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021, відповідно до якого загальна сума невідповідності отриманих та внесених в касу підприємства ОСОБА_1 коштів складає 45 000,00 грн, водночас на дослідження аудитора не було надано видатковий касовий ордер від 05.07.2021 на суму 55 000,00 грн.

2) Виплата готівкових коштів ОСОБА_1 в якості заробітної плати та премій.

Як вбачається із наданих колишнім керівником ТОВ "Якимівський Граніт" документів, у період з 16.10.2020 по 15.09.2021 ОСОБА_1 отримано із каси ТОВ "Якимівський Граніт" грошові кошти на загальну суму 76 500,00 грн із призначенням "зарплата, зарплата за січень, зарплата за квітень, зарплата за квітень і травень (частково), в рахунок зарплати" на підставі наступних видаткових касових ордерів у наступних сумах: 16.10.2020 - 5 000,00 грн., 30.12.2020 - 12 500,00 грн., 23.03.2021 - 10 000,00 грн., 30.04.2021 - 1 000,00 грн., 03.06.2021 - 10 000,00 грн., 25.06.2021 - 1 000,00 грн., 12.07.2021- 15 000,00 грн., 13.08.2021 - 10 000,00 грн., 15.09.2021 - 12 000,00 грн. Всього: 76 500,00 грн.

Також, із наданих керівником документів вбачається, що за період з 16.07.2020 по

10.03.2024 ОСОБА_3 з каси ТОВ "Якимівський Граніт" видано 3 500,00 грн із призначенням "премія" на підставі наступних видаткових касових ордерів у наступних сумах: 16.07.2020 - 2 000,00 грн., 22.09.2020 - 1 000,00 грн., 10.03.2021 - 500,00 грн., Всього: 3 500,00 грн.

Відповідно до пп.164.2.1 п.164.2. ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, що є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб, входять доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Відповідно до пп. 14.1.48. ПКУ України, заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Відповідно до пп.164.2.1 п.164.2. ст.164, пп. 14.1.48. ПК України, суми отриманих ОСОБА_1 коштів в якості отримання заробітної плати, премії, включаються до бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб та мали бути відображені в бухгалтерському обліку та податковій звітності підприємства, як податкового агента по сплаті відповідних податків.

Водночас, як вбачається зі звіту про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021, відомості про здійснення зазначених нарахувань у бухгалтерському обліку підприємства не відображено, що свідчить про відсутність будь-яких підстав для нарахування відповідних премій чи заробітної плати, та, відповідно, безпідставність отримання відповідачем зазначених коштів з каси підприємства.

Крім того, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №00000252 №7629,8192- 8199/22-21 від 20.12.2022, висновки, викладені в звіті про фактичні результати узгоджених процедур в частині отримання ОСОБА_1 коштів з каси підприємства, щодо безпідставності виплати готівкових коштів в рахунок заробітної плати та у вигляді премій, підтверджуються на загальну суму 70 000,00 грн (66 500,00 грн - виплата заробітної плати та 3 500,00 грн - виплата премій).

Таким чином, будь-які підстави для отримання ОСОБА_3 із каси підприємства коштів на суму 80 000,00 грн в якості заробітної плати/премій були відсутні.

3) Виплата готівкових коштів ОСОБА_1 на різні цілі

Ліквідатором досліджено наявні видаткові ордери, а саме від 18.11.2020 та від 08.04.2021, відповідно до яких ОСОБА_1 було отримано із каси ТОВ "Якимівський Граніт" грошові кошти на загальну суму 35 000,00 грн без зазначення підстав, у наступних сумах: 18.11.2020 - 15 000,00 грн., 08.04.2021 - 20 000,00 грн. Всього 35 000,00 грн.

Також, з отриманих ліквідатором від керівника підприємства документів вбачається, що у період з 27.03.2020 по 07.09.2021 ОСОБА_1 отримано із каси ТОВ "Якимівський Граніт" грошові кошти із призначенням "оренда сервера/обслуговування сервера": 27.03.2020 - 1 200,00 грн., 01.06.2020 - 1 400,00 грн., 04.08.2020 - 800,00 грн., 08.09.2020- 800,00 грн., 01.10.2020 - 800,00 грн., 27.10.2020 - 1 500,00 грн., 25.03.2021 - 2 350,00 грн., 16.03.2021 - 1 000,00 грн., 19.04.2021 - 3 000,00 грн., 05.07.2021 - 1 000,00 грн., 11.08.2021 - 2 000,00 грн., 22.09.2021 - 300,00 грн. Всього: 16 150,00 грн.

Окрім зазначеного, ОСОБА_3 з каси підприємства у період з 04.03.2020 по 07.09.2021 отримано 21 570,00 грн на різні цілі (послуги програміста, канцтовари для архіву, перевірки тощо), на підставі наступних видаткових касових ордерів: 04.03.2020 - 900,00 грн., 10.04.2020 - 400,00 грн., 13.05.2020 - 200,00 грн., 12.08.2020 - 420,00 грн., 16.03.2021 - 500,00 грн., 14.05.2021 - 18 000,00 грн., 07.09.2021 - 1 150,00 грн. Всього: 21 570,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , нібито на потреби підприємства, отримано з каси ТОВ "Якимівський Граніт" 72 720,00 грн.

Попри положення пп. 170.9.2. ст.170 ПК України (в редакції, чинній на дату здійснення відповідних виплат), п.2,3 Порядку складання звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.09.2015 №841 (в редакції, чинній на дату здійснення відповідних оплат), п.19 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 №148 в редакції, чинній станом на дату видачі готівки ОСОБА_1 , будь-які документи, що підтверджували б здійснення ОСОБА_1 вказаних витрат в інтересах та на користь ТОВ "Якимівський Граніт", а також звіти про використання отриманих ОСОБА_1 коштів на підприємстві відсутні, колишнім керівником ТОВ "Якимівський Граніт" ліквідатору не передавались.

Крім того, як встановлено в звіті про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021, витрати ОСОБА_1 , нібито на здійснення яких видавались кошти на підставі вищезазначених видаткових касових ордерів, є такими, що не підтверджуються відповідними записами у бухгалтерському обліку та можуть викликати сумніви щодо необхідності здійснення виплат готівкових коштів на суму всього 140 120,00 грн.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №00000252 №7629,8192- 8199/22-21 від 20.12.2022, висновки, викладені в звіті про фактичні результати узгоджених процедур в частині відсутності підстав для видачі ОСОБА_1 коштів без цілі, на оренду сервера та на різні цілі підтверджується на суму 47 420,00 грн.

Підсумовуючи, у період 2020-2021 роки ОСОБА_1 за відсутності будь-яких підтверджуючих документів, отримано з каси ТОВ "Якимівський Граніт" грошові кошти на загальну суму 252 720, 00 грн, що складається з: 100 000,00 грн - грошові кошти, отримані ОСОБА_1 з каси підприємства та не здані до банку; 80 000,00 грн - грошові кошти, отримані ОСОБА_1 з каси підприємства із призначенням "зарплата/премії"; 72 720,00 грн - грошові кошти, отримані ОСОБА_1 з каси підприємства із призначенням на різні цілі, без цілі та "за оренду сервера".

Ліквідатором із отриманих від керівника банкрута документів встановлено, що ТОВ "Якимівський Граніт" зверталось до ОСОБА_1 із вимогою про сплату боргу вих.№6-2023 від 02.06.2023, водночас будь-якої відповіді від боржника підприємству не надходило, безпідставно набуті ОСОБА_1 кошти ТОВ "Якимівський Граніт" не повернуто.

Окремо слід зауважити, що ОСОБА_1 займала посаду головного бухгалтера ТОВ "Якимівський Граніт", починаючи з 01.12.2019, що підтверджується наказом №13 від 04.11.2020.

ОСОБА_1 мала можливість безпосередньо впливати на видачу коштів із каси підприємства як головний бухгалтер останнього.

До того ж, як вбачається з до долучених до цієї позовної заяви видаткових касових ордерів, значна частина коштів видавалась ОСОБА_1 за підписом ОСОБА_4 , як керівника ТОВ "Якимівський Граніт", в тому числі кошти на підставі видаткових касових ордерів, складених після 22.06.2021.

Натомість, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29 від 05.03.2024, керівником ТОВ "Якимівський Граніт" починаючи з 22.06.2021 був ОСОБА_2 .

До того ж, ліквідатором від колишнього керівника ТОВ "Якимівський Граніт" отримано додаткові документи, що доводять відсутність у ОСОБА_4 повноважень на видачу коштів з каси підприємства: заяву ОСОБА_4 від 23.06.2021 про звільнення з посади директора та призначення директором з виробництва та накази ТОВ "Якимівський Граніт" №16 та №17 від 24.06.2021 про призначення ОСОБА_2 директором підприємства та покладення на нього відповідних повноважень у зв`язку із переведенням ОСОБА_4 на посаду директора з виробництва та відпусткою останнього.

Більше того, ліквідатором від колишнього керівника ТОВ "Якимівський Граніт" додатково отримано копію посадової інструкції директора ТОВ "Якимівський Граніт" №6/1 від 25.03.2020, якою до обов`язків та повноважень директора підприємства у вказаний період не було включено видачу коштів з каси підприємства.

Зазначене додатково підтверджує безпідставність отримання ОСОБА_1 коштів із каси підприємства та наявність підстав для стягнення таких коштів на користь ТОВ "Якимівський Граніт".

Слід також зауважити, що ліквідатором від колишнього керівника ТОВ "Якимівський Граніт" отримано доповідну касира та завідуючого складом ТОВ "Якимівський Граніт" ОСОБА_5 , відповідно до якої головний бухгалтер підприємства ОСОБА_1 брала участь у підозрілих операціях із готівковими коштами підприємства. Аналогічно, із вказаної доповідної вбачається, що відповідачем разом із ОСОБА_4 вчинялись дії з метою знищення документів банкрута з метою приховування протиправної діяльності посадових осіб підприємства.

За фактом розтрати та привласнення майна ТОВ "Якимівський Граніт" його посадовими особами, зокрема ОСОБА_1 , ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області відкрито кримінальне провадження №0000252, досудове розслідування в якому станом на дату подання цієї позовної заяви здійснюється ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (смт. Іллінці), що також доводить протиправність набуття ОСОБА_1 коштів ТОВ "Якимівський Граніт".

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що у ліквідатора відсутні будь-які документи, які підтверджували б наявність підстав отримання ОСОБА_1 вищезгаданих грошових коштів ТОВ "Якимівський Граніт", а виписки по рахунках банкрута не містять відомостей про повернення останньою відповідних сум, та з огляду на те, що кошти, отримані ОСОБА_1 , видавались останній у період коли вона була головним бухгалтером ТОВ "Якимівський Граніт", наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 252 720,00 грн., як безпідставно набутих.

Посилаючись на наведені обставини та положення ч.ч. 1,2 ст. 1212 ЦК України, ч. 1 ст. 1213 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача 252 720,00 грн. безпідставно отриманих коштів.

Відповідач у відзиві на позовну заяву б/н від 27.08.2024 року щодо заявлених позовних вимог заперечує та зазначає таке.

01.04.2020 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду бухгалтера ТОВ "Якимівський Граніт", відповідно до наказу № 15 від 31.03.2020 року (копія трудової книжки - додається).

30.09.2021 року ОСОБА_1 було звільнено з посади за згодою сторін, відповідно до наказу № 19 від 27.09.2021 року.

У позовній заяві позивачем зазначено, що у період 2020-2021 роки ОСОБА_1 за відсутності будь-яких підтверджуючих документів, отримано з каси ТОВ "Якимівський Граніт" грошові кошти на загальну суму 252 720 грн.

Зазначене позивачем не відповідає дійсності. Вказаних коштів від ТОВ "Якимівський Граніт" ОСОБА_1 не отримувала.

Підтвердженням цього є, зокрема, реєстр касових документів за період 01.12.2019р.-30.09.2021р., а також касові документами (згідно реєстрів), які були передані директору ОСОБА_2 за актом приймання-передачі справ, документів від 28.09.2021р. при звільненні ОСОБА_1 (копії - додаються).

Крім того, для підтвердження обставин руху грошових коштів в касі ТОВ "Якимівський Граніт", Позивачу було надіслано адвокатський запит (копії - додається), яким витребувано копії: касової книги ТОВ "Якимівський Граніт" за період з 01.04.2020р. по 30.09.2021р., головної книги ТОВ "Якимівський Граніт" за період з 01.04.2020р. по 30.09.2021р., оборотно-сальдових відомостей ТОВ "Якимівський Граніт" по рахунку 301 за період з 01.04.2020р. по 30.09.2021р.

У відповіді на адвокатський запит позивачем було надано відповідь вих.№02-116/111 від 26.08.2024 про те, що дані документи передані правоохоронним органам і долучені до матеріалів кримінального провадження. У той же час, позивачем не надано документів, які б підтверджували передачу цих документів правоохоронним органам, а також не зазначено про відсутність копій цих документів.

Слід зазначити, що за наданих позивачем до матеріалів справи копій документів з назвами "видатковий касовий ордер", за якими ОСОБА_1 коштів від ТОВ "Якимівський Граніт" не отримувала, вбачається, що вони не можуть вважатися такими, що підтверджують касові операції з огляду на наступне: не зазначено підприємства, установи, організації, ідентифікаційного коду в ЄДРПОУ юридичної особи якої вони стосуються, номерів документів, не зазначено хто видав, сум одержаного, відсутні підписи посадових осіб або ж містять різні підписи, а також не заповнені інші обов`язкові відомості, відповідно до п. 32 Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148.

Крім того, не підтверджуються вимоги позивача і фінансовою звітністю за 2021-2023 р.р., неподання якої підтверджується листом Головного управління статистики у Вінницькій області № 03.1-14/380-24 від 22.08.2024 року (копія - додається).

Щодо звіту про фактичний результати узгоджених процедур ТОВ "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 року по 31.10.2021 року.

Посилання позивача на вказаний звіт є безпідставними з огляду на наступне.

Звіт складено суб`єктом аудиторської діяльності - Аудиторською фірмою "Успіх- Аудит" (код ЗКПО 33231186) з посиланням на вимоги Міжнародного стандарту супутніх послуг 4400 "Завдання з виконання узгоджених процедур стосовно фінансової інформації".

Однак, суб`єктом аудиторської діяльності допущені суттєві порушення вимог цього стандарту, а саме: у звіті відсутнє узгодження з замовником мети та конкретних процедур, які проводилися суб`єктом аудиторської діяльності (порушено параграф 9 стандарту 4400); відсутнє належне документування виконаних узгоджених процедур та отриманих аудиторських доказів як основи для звіту про фактичні результати (порушено параграф 15 стандарту 4400); порушено вимоги параграфу 18 стандарту 4400 щодо структури та змісту звіту про фактичні результати в частині необхідності наведення: мети виконання узгоджених процедур; переліку конкретних виконаних процедур; конкретної фінансової або нефінансової інформації, до якої застосовуються узгоджені процедури; твердження про те, що звіт стосується лише елементів, рахунків, статей або фінансової та нефінансової інформації, та не поширюється на фінансову звітність суб`єкта господарювання у цілому; твердження про те, що аудитор не є незалежним від суб`єкта господарювання (якщо доречно).

Згідно параграфів 4-6 стандарту 4400: оскільки суб`єкт аудиторської діяльності лише надає звіт про фактичні результати узгоджених процедур, упевненість щодо результатів перевірки, викладених у висновках звіту аудитором не висловлюється. Натомість користувачі звіту самі оцінюють процедури та результати, наведені суб`єктом аудиторської діяльності у звіті та роблять свої власні висновки.

Звіт було надано лише директору (власнику) Товариства ОСОБА_2 , який дав свою згоду на проведення процедур, оскільки інші сторони, не обізнані з основами проведення процедур, можуть не правильно тлумачити їх результати.

У звіті зазначено зокрема: що до перевірки були надані окремі аркуші касової книги, тобто не касова книга, оформлена як це передбачено чинним законодавством; прибуткові видаткові ордера до перевірки не представлені; видаткові касові ордери не несуть в собі інформацію, наявність якої передбачена п. 32 Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148; інформацію щодо персоніфікації підписів на видаткових касових ордерах надав директор (власник) Товариства ОСОБА_2 ; показники, наведені в таблицях №1,3,5 та №№ 2,4,6 на думку аудитора слід вважати умовними; посаду головного бухгалтера займала ОСОБА_1 (наказ по Товариству про прийняття на постійну роботу від 01.12.2019р. № 23). Проте, ОСОБА_1 була на посаді бухгалтера, а не головного бухгалтера. Крім того, була прийнята на посаду 01.04.2020 відповідно до наказу № 15 від 31.03.2020 року, а не наказу зазначеному у звіті (копія реєстру кадрових документів за період 01.12.2019р. - 30.09.2021р. - додається).

Тобто, в ході перевірки суб`єктом аудиторської діяльності - Аудиторською фірмою "Успіх-Аудит" використані аудиторські документи, що не є достатніми, прийнятними та достовірними для формування аудиторської думки. Аудиторські процедури для отримання прийнятних аудиторських доказів у достатньому обсязі аудитором взагалі не виконувались. Це суперечить нормам ЗУ "Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність", який визначає міжнародні стандарти аудиту як сукупність професійних стандартів, що встановлюють правила надання аудиторських послуг і розкривають питання етики та контролю якості, які визначені міжнародними стандартами контролю якості, аудиту, огляду, іншого надання впевненості та супутніх послуг.

Враховуючи вищезазначене, висновки, сформовані у звіті про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України ТОВ "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 р. по 31.10.2021 р., складеному суб`єктом аудиторської діяльності - Аудиторською фірмою "Успіх-Аудит", є хибними, упередженими, та не можуть бути використані, як підтвердження позовних вимог.

Щодо висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000252 від 20.12.2022 № 7629,8192-8199/22-21.

Копія документу як "висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000252 від 20.12.2022 № 7629,8192-8199/22-21", вимогам ст.ст. 98-104 ГПК України не відповідає, оскільки:

По-перше: як вбачається з його змісту, він складений у кримінальному провадженні № 000252, а не у даній господарській справі № 902/1115/22(902/609/24).

По-друге: старший слідчий з СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Залюшня С.А. не є учасником господарської справи. Учасниками даної справи є сторони: ТОВ "Якимівський Граніт" - позивач та ОСОБА_1 - відповідач.

По-третє: відповідачем до матеріалів справи надана копія вказаного документа, а не оригінал висновку експерта.

По-четверте: ОСОБА_1 взагалі не було відомо про наявність кримінального провадження до моменту отримання позовної заяви від ТОВ "Якимівський Граніт".

З огляду на вищезазначене та відповідно до ст. 77 ГПК України, копія документа під назвою "висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000252 від 20.12.2022 № 7629,8192-8199/22-21" є недопустимим доказом у даній господарській справі.

Крім того, зі змісту вказаного "висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000252 від 20.12.2022 № 7629,8192-8199/22-21", він складений без врахування касових документів за період 01.12.2019р.-30.09.2021р. (згідно реєстру, що додається), касової книги, головної книги, оборотно-сальдових відомостей ТОВ "Якимівський Граніт".

У той же час, стосується перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам законодавства України, а не встановлює наявність або відсутність фактів.

Таким чином, доводи позивача про те, що ОСОБА_1 за відсутності будь-яких підтверджуючих документів, отримано з каси ТОВ "Якимівський Граніт" грошові кошти на загальну суму 252 720 грн., не відповідають дійсності.

Позивач у відповіді на відзив б/н від 30.08.2024 року зазначає таке.

Відзив ОСОБА_1 не спростовує доводи поданої ТОВ "Якимівський Граніт" позовної заяви з огляду на наступні обставини.

Щодо доказів безпідставного набуття ОСОБА_1 коштів ТОВ "Якимівський Граніт".

У відзиві ОСОБА_1 зазначає, що остання коштів, на суму 252 700,00 грн з каси ТОВ "Якимівський Граніт", що визначені ліквідатором як безпідставно отримані, не отримувала, що, а думку відповідача, підтверджується реєстром касових документів за період з 01.04.2020р. по 30.09.2021р. та а також касовими документами, які, нібито, були передані директору підприємства ОСОБА_2 за актом приймання-передачі справ, документів від 28.09.2021р. при звільненні ОСОБА_1 .

З метою отримання пояснень щодо вказаних документів ліквідатор звернувся до колишнього керівника ТОВ "Якимівський Граніт" ОСОБА_2 . Ознайомившись із долученими ОСОБА_1 до відзиву документами ОСОБА_2 повідомив наступне (копія відповідної нотаріально засвідченої заяви свідка додається):

- документи, копії яких долучені до відзиву ОСОБА_1 на позовну заяву ТОВ "Якимівський Граніт" про стягнення з ОСОБА_1 252 700,00 грн та клопотання про витребування документів, поданого в межах справи №902/1115/22(902/609/24), а саме акт приймання-передачі справ, документів від 28.09.2021, реєстр кадрових документів за період 01.12.2019р.- 30.09.2021р. від 27.09.2021 та реєстр касових документів за період 01.12.2019р. - 30.09.2021р. від 27.09.2021, ОСОБА_2 особисто не підписував, документи згідно переліку, наведеного у вказаних документах, від ОСОБА_1 не приймав;

- підписи, проставлені у акті приймання-передачі справ, документів від 28.09.2021, реєстрі кадрових документів за період 01.12.2019р.- 30.09.2021р. від 27.09.2021 та реєстрі касових документів за період 01.12.2019р. - 30.09.2021р. від 27.09.2021, копії яких долучені до відзиву та клопотання ОСОБА_1 , вчинені не ОСОБА_2 ;

- звільнення ОСОБА_1 з посади бухгалтера ТОВ "Якимівський Граніт" дійсно здійснювалось на підставі наказу, підписаного ОСОБА_2 як керівником підприємства, після звільнення останньої мною було частково прийнято від ОСОБА_1 бухгалтерські та інші документи підприємства. Водночас, надати будь-які документи щодо звільнення ОСОБА_1 з посади бухгалтера та передачі останньою мені документів у нього можливість відсутня, оскільки такі документи перебувають у правоохоронних органів та долучені до матеріалів кримінального провадження, в межах якого здійснюється досудове розслідування щодо дій посадових осіб ТОВ "Якимівський Граніт", в тому числі ОСОБА_1 , по привласненню коштів підприємства;

- викладені в позовній заяві ТОВ "Якимівський Граніт" відомості щодо безпідставності отримання ОСОБА_1 коштів із каси підприємства відповідають дійсності, я, як керівник ТОВ "Якимівський Граніт", не приймав рішення та не надавав дозволу на видачу відповідних сум ОСОБА_1 , будь-які відомості та документи щодо витрат, визначених у графі "призначення" долучених до позовної заяви касових ордерів, до мого відома не доводились.

У зв`язку із виявленими ознаками підробки підпису ОСОБА_2 на долучених до відзиву відповідача документах, колишній керівник ТОВ "Якимівський Граніт" також звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ч.2,4 ст.358 КК України (докази подання відповідної заяви долучаються).

Зазначені обставини свідчать, що викладені у відзиві ОСОБА_1 відомості не відповідають дійсності, будь-які відомості щодо реального існування документів, перелічених у долучених до відзиву актах та реєстрах, ліквідатору невідомі.

Натомість, ліквідатором долучено до позовної заяви копії видаткових касових ордерів, в яких проставлено підписи директора (в подальшому - директора з виробництва) ТОВ "Якимівський Граніт" ОСОБА_4 , як особи, що видавала відповідні кошти, та підписи ОСОБА_1 , як особи, що такі кошти приймала. Зазначені документи отримані ліквідатором від керівника ТОВ "Якимівський Граніт" ОСОБА_2 , за повідомленнями якого вказані документи були вилучені останнім у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 під час проби знищення ними цих документів. В останніх фактично відображено здійснення операцій з безпідставного використання коштів ТОВ "Якимівський Граніт", поза бухгалтерським обліком, з метою отримання особистої вигоди за рахунок коштів підприємства.

Зазначене також спростовує аргументи відповідача щодо того, що вказані операції не відображені в фінансовій звітності підприємства, оскільки відповідачем в позовній заяві, із посиланням на відповідні докази (звіт аудитора, висновок експерта), зазначалось, що такі операції в бухгалтерському обліку підприємства не відображені, відповідно до відомостей фінансової звітності банкрута не потрапили.

Твердження відповідача щодо того, що надані позивачем копії видаткових касових ордерів містять недоліки (не заповнені реквізити), відповідно останні не можуть вважатись такими, що підтверджують касові операції, є безпідставними.

З посиланням на судову практику, позивач зазначає, що недоліки касових ордерів, як первинних документів (відсутність певних реквізитів), не є підставою стверджувати, що відповідні видачі готівкових коштів ОСОБА_1 не здійснювались. Натомість, проставлення призначення платежу та підписів посадових осіб підприємства, що фактично мали доступ до готівкових коштів ТОВ "Якимівський Граніт", свідчить про волевиявлення таких осіб на, відповідно, видачу та отримання готівкових коштів банкрута, без достатніх на те правових підстав.

У період складання долучених до позовної заяви ліквідатора касових ордерів, бухгалтером ТОВ "Якимівський Граніт" була саме ОСОБА_1 , відповідно обов`язок щодо правильного заповнення касових ордерів було покладено безпосередньо на неї, що додатково доводить безпідставність посилань останньої.

Підсумовуючи, ліквідатором до позовної заяви долучено належні та допустимі докази видачі готівкових коштів із каси ТОВ "Якимівський Граніт" ОСОБА_1 без будь-яких правових підстав. Натомість, відповідачем жодними доказами не спростовано викладену в позовній заяві інформацію, а долучені до відзиву документи щодо наявності у ТОВ "Якимівський Граніт" доказів неотримання ОСОБА_1 відповідних коштів, за повідомленням колишнього керівника підприємства, є недостовірними, у ліквідатора відомості щодо існування таких доказів відсутня, останні йому колишнім керівником підприємства не передавались.

Щодо долучених до позовної заяви звіту про фактичні результати узгоджених процедур та висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи.

У відзиві відповідач зазначає, що долучені ліквідатором до позовної заяви докази, а саме копія звіту про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України ТОВ "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021 та копія висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №00000252№7629,8192-8199/22-21 від 20.12.2022, є недопустимими доказами, що не можуть бути використані, як підтвердження позовних вимог.

Долучені ліквідатором до позовної заяви звіт та висновок є допустимими доказами, оскільки містять підтверджену та систематизовану інформацію щодо обставин здійснення господарської діяльності, сформовану на підставі первинних документів банкрута (в тому числі частково таких, що були втрачені та ліквідатору не передавались). Зазначені документи створювались, в тому числі, особами із підвищеною відповідальністю (експертом в межах кримінального провадження), що доводить достовірність викладених в цих документах відомостей.

Посилання відповідача на невідповідність звіту за результатами узгоджених процедур міжнародним стандартам супутніх послуг 4400 жодним чином не спростовує достовірності цього документа, та викладених у ньому фактичних обставин.

Крім того, отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.12.2019 року у справі №522/1029/18), а можливість використання при розгляді іншої справи в якості одного з доказів виконаних у кримінальному провадженні висновків експерта підтверджено Верховним Судом (постанови від 17.10.2019 року у справі № 678/364/15-ц; від 05.02.2020 року у справі № 461/3675/17 та від 10.03.2020 року у справі № 9901/740/18).

Зазначені висновки Верховного Суду спростовують твердження відповідача щодо того, що оскільки висновок експерта, наданий ліквідатором, виконувався в кримінальному провадженні, а не в межах цієї справи, то він є недопустимим доказом.

З огляду на все вищевикладене, відзив ОСОБА_1 не спростовує викладених у позовній заяві обставин безпідставного отримання ОСОБА_1 коштів з каси ТОВ "Якимівський Граніт".

Відповідач у запереченні на відповідь на відзив б/н від 05.09.2024 року зазначає наступне.

У відзиві Позивач, зокрема, вказує наступне: документи, копії яких долучені до відзиву ОСОБА_1 на позовну заяву ТОВ "Якимівський Граніт" про стягнення з ОСОБА_1 252 700,00 грн та клопотання про витребування документів, поданого в межах справи №902/1115/22(902/609/24), а саме акт приймання-передачі справ, документів від 28.09.2021, реєстр кадрових документів за період 01.12.2019р.- 30.09.2021р. від 27.09.2021 та реєстр касових документів за період 01.12.2019р. - 30.09.2021р. від 27.09.2021, ОСОБА_2 особисто не підписував, документи згідно переліку, наведеного у вказаних документах, від ОСОБА_1 не приймав;

підписи, проставлені у акті приймання-передачі справ, документів від 28.09.2021, реєстрі кадрових документів за період 01.12.2019р.- 30.09.2021р. від 27.09.2021 та реєстрі касових документів за період 01.12.2019р. - 30.09.2021р. від 27.09.2021, копії яких долучені до відзиву та клопотання ОСОБА_1 , вчинені не ОСОБА_2 .

Позиція Позивача про те, що акту приймання-передачі справ, документів від 28.09.2021р., реєстру касових документів за період 01.12.2019р.-30.09.2021р. та реєстру кадрових документів за період 01.12.2019р.-30.09.2021р., директор ОСОБА_2 не підписував та не приймав, не відповідає дійсності.

Вищевказані документи підписані та отримані особисто директором ТОВ "Якимівський Граніт" ОСОБА_2

ОСОБА_1 була звільнена з посади бухгалтера за згодою сторін. Відповідно, при звільненні, за звичаями ділового обороту, передала директору ТОВ "Якимівський Граніт" ОСОБА_2 документи зазначені в акті приймання- передачі справ, документів від 28.09.2021р., в т.ч. касові документи (прибуткові касові ордери та видаткові касові ордери), разом з реєстром касових документів за період 01.12.2019р.-30.09.2021р., реєстром кадрових документів за період 01.12.2019р.-30.09.2021р., що підтверджується його підписами.

Таким чином, позиція Позивача щодо заперечення підписання та отримання вищезазначених документів є безпідставною.

Позивач у додаткових поясненнях № 02-116/122 від 15.10.2024 року зазначає наступне.

З метою уточнення позиції ліквідатора щодо долучених до позовної заяви доказів, останній повідомляє наступне.

Так, в позовній заяві ліквідатором зазначено, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "Якимівський Граніт" становить 252 720,00 грн, з яких: 100 000,00 грн - грошові кошти, отримані ОСОБА_1 з каси підприємства та не здані до банку; 80 000,00 грн - грошові кошти, отримані ОСОБА_1 з каси підприємства із призначенням "зарплата/премії"; 72 720,00 грн - грошові кошти, отримані ОСОБА_1 з каси підприємства із призначенням на різні цілі, без цілі та "за оренду сервера".

Факти отримання відповідачем коштів з каси підприємства підтверджуються отриманими ліквідатором від попереднього керівника ТОВ "Якимівський Граніт" первинними документами, що містять особисті підписи посадових осіб підприємства - видатковими касовими ордерами, оригінали яких наявні у ліквідатора.

Окрім зазначеного, наявність відповідної заборгованості також частково підтверджується звітом про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021 та висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №00000252 №7629,8192-8199/22-21 від 20.12.2022.

Вид заборгованостіСума за первинними документамиСума за звітом аудитораСума за висновком експерта
Кошти, не здані в банк100 000,0045 000,00-
З/п та премії80 000,0070 000,00 (арифметично 80 000,00)70 000,00 (арифметично - 85 000,00)
Різні цілі72 720,0072 720,0047 420,00 (арифметично - 71 270,00)
Всього:252 720,00187 720,00117 420,00

Таким чином, обставини нездачі ОСОБА_1 до установи банку коштів банкрута на суму 45 000,00 грн підтверджуються звітом аудитора, водночас на дослідження не надавався видатковий касовий ордер від 05.07.2021 на суму 55 000,00 грн, по якому також відсутні докази здачі коштів в касу підприємства. Під час проведення експертизи питання здачі коштів банкрута до банку не розглядалось.

Виплата коштів в якості заробітної плати та премій ОСОБА_1. з каси підприємства на суму 80 000,00 грн у повному обсязі підтверджується звітом аудитора та висновком експерта, всі касові ордери щодо таких виплат надавались аудитору та експерту та відображені у відповідних таблицях. В той же час, в звіті аудитора допущено технічну описку - сума всіх досліджених аудитором касових ордерів щодо виплати коштів у рахунок заробітної плати складає 76 500,00 грн, хоча в таблиці зазначено 66 500,00 грн.

Щодо експертизи, у висновку експерта відображено наявність касових ордерів про виплату ОСОБА_1 заробітної плати на загальну суму 81 500,00 грн, проте сума зазначена як 66 500,00 грн, без наведення обґрунтувань виключення тих чи інших ордерів із розрахунку відповідної суми. Виплата премій на суму 3 500,00 грн у повному обсязі підтверджується як звітом, так і висновком.

Виплата коштів ОСОБА_1 на обслуговування сервера та на різні цілі на суму 72 720 грн на підставі долучених до матеріалів справи видаткових касових ордерів підтверджується у повному обсязі звітом аудитора, та на суму 47 420,00 грн висновком експерта. У висновку експерта не відображено отримання ОСОБА_1 22.09.2021 300,00 грн "за коректування роботи сервера", та 07.09.2021 1 150,00 грн "перевірка по фонду соцстраху", що пов`язано із передачею неповного пакету документів експерту для проведення дослідження (про що буде зазначено далі). Крім того, у висновку експерта відображено касові ордери про видачу коштів ОСОБА_1 для обслуговування сервера та на різні цілі на загальну суму 36 270,00 грн, хоча у підсумку таблиці визначено суму всього 12 420,00 грн, без зазначення підстав невключення частини касових ордерів до цієї суми.

Розрахунок суми заборгованості ОСОБА_1 з повернення безпідставно набутих коштів ТОВ "Якимівський Граніт" здійснено ліквідатором на підставі отриманих від колишнього керівника банкрута ОСОБА_6 видаткових касових ордерів, складених посадовими особами банкрута в ході здійснення його господарської діяльності, які є первинними документами.

При цьому, звіт аудитора та висновок експерта використано ліквідатором як додаткові джерела, в яких у період до визнання ТОВ "Якимівський Граніт" банкрутом встановлювались обставини протиправної діяльності посадових осіб підприємства щодо безпідставного отримання коштів із каси. При цьому, часткова невідповідність даних поданих ліквідатором видаткових касових ордерів відомостям вищезгаданих додаткових джерел не свідчить про неправильність визначення сум заборгованості ОСОБА_1 .

Водночас, з метою виявлення причин невідповідності відомостей наданої суду первинної документації висновкам експерта, ліквідатор звертався до Вінницького відділення КНДІСЕ із запитом, яким просив надати перелік документів, на підставі яких проводилась відповідна експертиза.

Листом від 19.09.2024 Вінницьке відділення КНДІСЕ відмовило у наданні такої інформації з огляду на заборону розголошення відомостей досудового розслідування.

У зв`язку із зазначеним ліквідатор звернувся до колишнього керівника банкрута для надання відповідних пояснень.

Колишній керівник банкрута 04.10.2024 повідомив ліквідатору, що він, як заявник та потерпілий у кримінальному провадженні №0000252, звернувся до службових осіб ГУНП у Вінницькій області, які повідомили йому контактні дані експерта, що проводив відповідну експертизу.

За результатами телефонної розмови із експертом йому стало відомо, що експертиза проводилась на підставі документів, наданих слідчим, відповідальним за ведення кримінального провадження. За повідомленням експерта всі документи, надані слідчим для проведення експертизи, були враховані під час проведення експертизи, документи, що були відхилені експертом як недостовірні чи неприйнятні, були відсутні. Водночас, надати відповідну інформацію в письмовому вигляді у експерта можливість відсутня, з огляду на відсутність відповідної вказівки слідчого або прокурора.

ОСОБА_2 також повідомив, що ним до матеріалів вищезгаданого кримінального провадження передавались копії тих самих документів, що в подальшому були передані ліквідатору банкрута та використані останнім для подання позовних заяв в межах справи про банкрутство про стягнення безпідставно набутих коштів.

Таким чином, невідображення у висновку експерта окремих видаткових касових ордерів про видачу коштів посадовим особам банкрута з каси пов`язане із непередачею експерту всіх документів щодо господарської діяльності банкрута, при цьому жодні з отриманих експертом документів не були відхилені останнім як неприйнятні, що доводить факт того, що всі долучені ліквідатором до позовної заяви видаткові касові ордери доводять факт безпідставного отримання відповідачем коштів ТОВ "Якимівський Граніт".

Підсумовуючи вищевикладене, в звіті аудитора зроблено висновки про отримання посадовими особами банкрута (в тому числі, ОСОБА_1 ) коштів із каси підприємства, для здійснення фінансових операцій, реальне здійснення яких не підтверджується жодними первинними документами, та які жодним чином не відображено в бухгалтерській звітності банкрута. Зазначені висновки, у визначених експертом сумах, підтверджено за результатами проведення експертизи в межах кримінального провадження №00000252, що в сукупності із вищезазначеними обставинами ненадання експерту повного пакету документів, підтверджує безпідставність отримання відповідачем коштів банкрута та наявність підстав для стягнення таких коштів.

Щодо отримання бухгалтерських документів банкрута.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 29.08.2024 по справі №902/1115/22(902/609/24) задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Наконечного О.М. б/н від 27.08.2024 року про витребування доказів у справі №902/1115/22(902/609/24), витребувано від ТОВ "Якимівський Граніт": засвідчену копію касової книги ТОВ "Якимівський Граніт" за період з 01.04.2020 р. по 30.09.2021 р.; засвідчену копію головної книги ТОВ "Якимівський Граніт" за період з 01.04.2020 р. по 30.09.2021 р.; засвідчені копії оборотно-сальдових відомостей ТОВ "Якимівський Граніт" по рахунку 301 за період з 01.04.2020 р. по 30.09.2021 р.

Позивач повідомляє, що витребувані документи ліквідатору колишнім керівником ТОВ "Якимівський Граніт" ОСОБА_2 не передавались.

З метою встановлення місцезнаходження таких документів ліквідатор звернувся до колишнього керівника ТОВ "Якимівський Граніт" для надання відповідних пояснень. ОСОБА_2 повідомив, що відповідні документи у нього відсутні, оскільки останні передані правоохоронним органам та станом на дату надання пояснень перебувають у матеріалах кримінального провадження (копія пояснень долучалась відповідачем до відзиву).

З метою отримання відповідних документів ліквідатором 28.08.2024 направлено на адресу ВП №4 Вінницького РЦП ГУНП у Вінницькій області клопотання про надання копій документів вих.№02-116/113 від 28.08.2024, яким просив надати ліквідатору, зокрема, копії витребуваних вищезгаданою ухвалою документів.

Листом №11589/229/02-2024 від 02.09.2024 ВП №4 Вінницького РУП повідомило, що кримінальне провадження №0000252 від 26.08.2022 було передано до іншого органу досудового розслідування - ВП №3 (м. Іллінці) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

З огляду на зазначене, 12.09.2024 ліквідатором направлено на адресу ВП №3 (м. Іллінці) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області клопотання про надання копій документів.

Водночас, станом на дату подання цих пояснень, відповіді за результатами розгляду цього клопотання ліквідатору не надходило, витребувані документи у ліквідатора відсутні.

Таким чином, ліквідатором вживаються заходи для отримання витребуваних господарським судом Вінницької області документів, після отримання таких, останні будуть невідкладно долучені ліквідатором до матеріалів справи.

Позивач у додаткових поясненнях № 02-116/131 від 02.12.2024 року зазначає наступне.

27.11.2024 ліквідатором отримано доступ до електронного кабінету платника податків ТОВ "Якимівський Граніт", та проаналізовано відомості звітності підприємства щодо нарахування та виплати заробітної плати працівникам банкрута, в тому числі відповідачу.

Як зазначалось ліквідатором у позовній заяві, ОСОБА_1 безпідставно з каси підприємства було видано кошти із призначеннями "зарплата, зарплата за січень, зарплата за квітень, зарплата за квітень і травень (частково), в рахунок зарплати" в наступних розмірах, згідно таблиці.

Таким чином, на підставі долучених до позовної заяви видаткових касових ордерів ОСОБА_1 видано з каси підприємства кошти, нібито, в якості заробітної плати за наступні періоди у наступних сумах: жовтень 2020 року - 5 000,00 грн; грудень 2020 року - 12 500,00 грн., січень 2021 року - 10 000,00 грн; квітень 2021 року - 10 000,00 грн; квітень + травень 2021 року - 15 000,00 грн; червень 2021 року - 1 000,00 грн; серпень 2021 року - 10 000,00 грн; вересень 2021 року - 12 000,00 грн.

Як вбачається із Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2020 року, за жовтень-грудень 2020 року ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) нараховано дохід у розмірі всього 9 000,00 грн, з якого утримано 1 620,00 грн ЄСВ, відповідно до виплати відповідачу підлягало всього 7 380,00 грн.

При цьому, з поточного рахунку банкрута в АТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_1 було перераховано кошти в якості заробітної плати за вказані періоди, згідно таблиці, всього 7 245,00 грн.

Аналогічно, за наступні періоди, згідно таблиці.

Таким чином, передбачена штатним розписом заробітна плата ОСОБА_1 за період жовтень 2020 року - серпень 2021 року в повному обсязі (за вирахуванням податків, та зборів) перерахована останній з поточного рахунку ТОВ "Якимівський Граніт", що додатково доводить безпідставність отримання відповідачем коштів з каси підприємства із відповідними призначеннями.

Аналогічно, хоча виписка по рахунку банкрута не містить відомостей про перерахування саме ОСОБА_1 коштів в якості заробітної плати за вересень 2021 року (остання перераховувалась з рахунку банкрута одним платежем на всіх працівників), з додатку 1 до податкового розрахунку сум за вересень 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 нараховано 7 937,63 грн, до виплати підлягало 6 191,35 грн. В той же час, з каси підприємства в якості заробітної плати та премій за цей місяць відповідачем отримано 12 000,00 грн, що також доводить відсутність у ОСОБА_1 права на отримання таких коштів та обґрунтованість поданої позовної заяви в цій частині.

Позивач у письмових поясненнях б/н від 29.04.2025 року зазначає наступне.

В клопотанні про долучення доказів до матеріалів справи відповідач зазначає, що, на його думку, висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 10.03.2025 року №10571/24-72, підтверджено хибність звіту про фактичні результати узгоджених процедур в частині здійснення виплат готівкових коштів ОСОБА_1 на загальну суму 140 120,00 грн, а також, нібито, повністю спростовано доводи позивача про те, що ОСОБА_1 за відсутності будь-яких підтверджуючих документів, отримано з каси ТОВ "Якимівський Граніт" грошові кошти на загальну суму 252 720,00 грн.

Водночас, навіть у випадку прийняття судом до розгляду поданого відповідачем поза межами встановленого строку висновку експерта, наведені відповідачем твердження, викладені у відповідному висновку експерта, жодним чином не спростовують наведених у позовній заяві аргументів позивача та долучених до позовної заяви доказів, з огляду на наступне.

По-перше, відповідно до ч.1 ст. 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

В матеріалах справи наявна копія висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №00000252 №7629,8192-8199/22-21 від 20.12.2022, в якому містяться висновки, протилежні наведеним у долученому відповідачем висновку.

Як зазначалось ліквідатором у додаткових поясненнях від 15.10.2024, зазначеним висновком експерта підтверджено факт видачі ОСОБА_1 на підставі наявних у матеріалах справи видаткових касових ордерів з каси ТОВ "Якимівський Граніт" готівкових коштів на загальну суму 117 420,00 грн (арифметично - 156 270,00 грн), за тієї обставини, що питання нездачі отриманих готівкових коштів в банк експертом не досліджувалось. Аналогічно, експертами зроблено висновок, що у відповідній частині висновки, відображені у звіті про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій підтверджуються документально.

З огляду на той факт, що відповідна експертиза проводилась експертом, що має відповідний рівень кваліфікації - ОСОБА_7 , за дорученням акредитованої експертної установи - Вінницького відділення КНДІСЕ, при цьому ініціатором проведення такої експертизи була третя, незаінтересована сторона - слідчий у кримінальному провадженні (на відміну від наданого відповідачем висновку експертизи, проведеної за ініціативи відповідача та на підставі наданих ним документів), існують обґрунтовані сумніви щодо достовірності викладених у висновку від 10.03.2025 висновків та їх відповідності обставинам справи.

По-друге, як вбачається з тексту наданого відповідачем висновку експерта, висновки щодо відсутності документального підтвердження видачі коштів ОСОБА_1 , та, відповідно, хибності висновків звіту про фактичні результати узгоджених процедур від 21.10.2022, зроблені експертом у зв`язку із тим, що, на думку експерта, всі надані на дослідження видаткові касові ордери оформлені не у відповідності до вимог Положення про ведення касових операцій №148 від 29.12.2017, в останніх відсутня інформація, наявність якої передбачена п.32 зазначеного положення.

В той же час, відповідно до а.9 ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Попри те, що в деяких з долучених до матеріалів справи видаткових касових ордерах не зазначено найменування підприємства - ТОВ "Якимівський Граніт", наявні в матеріалах справи документи дозволяють чітко встановити, що останні видані саме ТОВ "Якимівський Граніт" та відображають господарські операції з видачі коштів саме ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), зокрема, наявні докази перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ "Якимівський Граніт".

При цьому, всі касові ордери містять відомості про отримувача - ОСОБА_1 , переважна більшість містить підпис отримувача коштів, яким ОСОБА_1 фактично підтвердила факт отримання нею коштів із каси ТОВ "Якимівський Граніт", та підпис ОСОБА_4 , як керівника (директора з виробництва/головного бухгалтера) ТОВ "Якимівський Граніт" яким підтверджено факт видачі коштів з каси підприємства, при цьому, жодних доказів того, що ці підписи вчинені не зазначеними особами, в матеріалах справи відсутні.

Аналогічно, всі ордери містять дату їх складання та призначення видачі коштів, що дозволяє встановити реальність відповідних операцій.

Відтак, наявних в таких касових ордерах реквізитів достатньо для ідентифікації осіб, що брали участь у відповідних господарських операціях, основний аргумент, на підставі якого експертом зроблено висновок щодо відсутності документального підтвердження видачі коштів з каси банкрута ОСОБА_1 є безпідставним та не відповідає нормам законодавства, чинного у період існування відповідних правовідносин.

Долученим відповідачем звітом експерта фактично підтверджуються викладені в позовній заяві аргументи позивача щодо безпідставності видачі коштів ОСОБА_1 з каси ТОВ "Якимівський Граніт". Експерт приходить до висновку, що: "...на нашу думку, є такими, що не підтверджуються відповідними записами в бухгалтерському обліку та можуть викликати сумнів щодо необхідності здійснення виплат готівкових коштів витрати на загальну суму 366 551,50 грн, у тому числі в розрізі виплат працівникам Товариства: головному бухгалтеру ОСОБА_1 - 140 120,00 грн.."

Зазначені обставини доводять, що відповідні кошти видавались ОСОБА_1 безпідставно, без наявної на те правової підстави, що доводить обґрунтованість поданого позову та наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 відповідних сум.

Підсумовуючи, відповідачем із пропуском встановленого строку, та без належного обґрунтування причин його пропуску, подано до Господарського суду Вінницької області докази, які, з огляду на викладені у цих поясненнях обставини, не підлягають прийняттю судом до розгляду. В той же час, навіть у випадку прийняття таких доказів до розгляду, останні жодним чином не спростовують вимог позовної заяви та не доводять відсутності у відповідача обов`язку повернути безпідставно отримані з каси підприємства кошти ТОВ "Якимівський Граніт".

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУзПБ, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно постанови Верховного Суду від 19.09.2024 року у справі № 910/14065/23, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення з відповідача 252 720,00 грн. безпідставно набутих коштів згідно ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

Підставами позовних вимог є обставини щодо того, що за період з 2020-2021 роки головним бухгалтером ТОВ "Якимівський Граніт" ОСОБА_1 без відображення в документах бухгалтерського обліку та без достатніх правових підстав отримувались кошти банкрута в загальному розмірі 252 720,00 грн. При цьому, виписки по рахунках позивача не містять відомостей про повернення відповідачем відповідних сум.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , остання 01.04.2020 року була прийнята на посаду бухгалтера ТОВ "Якимівський Граніт", відповідно до наказу № 15 від 31.03.2020 року.

30.09.2021 року ОСОБА_1 було звільнено з посади за згодою сторін, відповідно до наказу № 19 від 27.09.2021 року.

За змістом копії Звіту ТОВ "Успіх Аудит" про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 року по 31.10.2021 року, окрім іншого, вбачається наступне.

Звіт адресований директору (власнику) ТОВ "Якимівський Граніт" ОСОБА_2 та за змістом якого:

"Ми виконали узгоджені з Вами процедури щодо перевірки окремих фінансових операцій, пов`язаних з рухом готівкових коштів та матеріальних цінностей (готової продукції), здійснених Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт", далі - Товариство, за період діяльності директора, в подальшому директора з виробництва (у відсутність директора Товариства виконує обов`язки директора) на предмет відповідності їх вимогам чинного законодавства України.

Наше завдання виконано згідно з Міжнародним стандартом супутніх послуг 4400 "Завдання з виконання узгоджених процедур стосовно фінансової інформації", якій застосовується до завдань з узгоджених процедур.

Ціллю завдання з узгоджених процедур є виконання тих аудиторських процедур, які були погоджені з нами директором (власником) Товариства ОСОБА_2 , а також надання звіту про фактичні результати, далі - Звіт.

Оскільки ми лише надаємо звіт про фактичні результати перевірки, упевненість не висловлюється. Натомість користувач звіту сам оцінює процедури та результати, наведені нами у звіті, і на підставі нашої роботи робить свої власні висновки.

Звіт надається лише директору (власнику) Товариства ОСОБА_2 , який дав свою згоду на проведення процедур, оскільки інші сторони, не обізнані з основами проведення процедур, можуть неправильно тлумачити їх результати.

На протязі періоду з 28.01.2020 р. по 24.06.2021 р., відповідальною особою, яка згідно з частиною 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ, із змінами, далі - Закон № 996, несе відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом установленого терміну, але не менше трьох років, був директор Товариства ОСОБА_4 (наказ (розпорядження) про прийняття на роботу № 3 - від 28.01.2020 р.).

Згідно наказу (розпорядження) про переведення на іншу роботу № 9 - від 24.06.2021 р. ОСОБА_4 було переведено на посаду директора з виробництва (у відсутність директора Товариства виконує обов`язки директора).

Згідно наказу № 0 - від 24.06.2021 р. директором Товариства призначено ОСОБА_2 , власник Товариства.

На протязі вищезазначеного періоду посаду головного бухгалтера займала ОСОБА_1 (наказ по Товариству про прийняття на постійну роботу від 01.12.2019 р. № 23). Згідно з частиною 7 ст. 8 Закону № 996, із змінами, головний бухгалтер, зокрема, організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій. Крім того, відповідно до підпунктів 2.15 та 2.16 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" від 24.05.1995 р. № 88, із змінами, далі - Положення № 88, первинні документи підлягають обов`язковій перевірці головним бухгалтером за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку.

Згідно наданого до перевірки Акта приймання - передачі справ документів від 28.09.2021 р. призначений на посаду директора Товариства ОСОБА_2 прийняв документи від головного бухгалтера ОСОБА_1 за період діяльності Товариства з 01.12.2019 р. по 30.09.2021 р.

Дані таблиць №№ 7, 8, 9 мають невідповідність між сумами вказаними у видаткових касових ордерах, виписаних з метою внесення готівкових коштів на поточний рахунок Товариства і фактично внесеними. Загальна сума невідповідності 95 000,00 грн., у тому числі кошти готівкові кошти "недовнесли" в банківську установу, зокрема, головний бухгалтер ОСОБА_1 - 45 000,00 грн.;

За даними показників наведених в цьому розділі Звіту таблиць, на думку аудитора, є такими, що не підтверджуються відповідними записами в бухгалтерському обліку та можуть викликати сумніви щодо необхідності здійснених виплат готівкових коштів витрати на загальну суму 366 551,50 грн. (підсумок Таблиць №№ 21 - 31), у тому числі в розрізі виплат працівникам Товариства, зокрема, головному бухгалтеру ОСОБА_1 - 140 120,00 грн. (підсумок Таблиць №№: 27-30 "виплати готівкових коштів головному бухгалтеру ОСОБА_1 , підстави для здійснення яких не встановлені", "виплати готівкових коштів в рахунок заробітної плати головному бухгалтеру ОСОБА_1 ", "виплати готівкових коштів для обслуговування сервера та різні цілі головному бухгалтеру ОСОБА_1 ", "виплати готівкових коштів у вигляді премій головному бухгалтеру ОСОБА_1 ".

Також, в матеріалах справи наявна копія висновку експерта № 7629,8192-8199/22-21 від 20.12.2022 року за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №0000252, на розгляд якої було поставлено, окрім іншого, наступні питання (постанова про уточнення питань від 08.12.2022 року):

12. Чи підтверджуються документально висновки, відображені у звіті про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України ТОВ "Якимівський граніт" за період діяльності з 01.01.2020 по 31.10.2021 в частині здійснення витрат працівниками товариства за різним призначенням на загальну суму 366 551,5 грн., згідно наявних касових ордерів? Якщо не підтверджуються у повному обсязі, то прошу вказати су яку підтверджуються?

Проведення експертизи доручено: ОСОБА_8 , старшому судовому експерту, експерту третього кваліфікаційного класу, має вищу економічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень "спеціаліст", має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 11.1 "Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності", 11.2 "Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій", 11.3 "Дослідження документів фінансово-кредитних операцій", стаж експертної роботи з 2015 року, свідоцтва № 846-19, №847-19, №848-19, ЕКК КНДІСЕ, дійсні до 06.02.2024 року.

Відповідно до ст. 70 та п. 2 ст. 102 КПК України про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок, за ст. 385 КК України за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків експерт попереджений.

За результатами проведення експертизи було здійснено, зокрема, висновки:

12. Висновки, відображені у звіті про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України ТОВ "Якимівський граніт" за період діяльності з 01.01.2020 по 31.10.2021 в частині здійснення витрат працівниками товариства за різним призначенням, згідно наявних касових ордерів підтверджуються на загальну суму 229 709,00 грн., на суму 136 842,50 грн. документально підтвердити не видається за можливе.

Щодо виплат готівкових коштів ОСОБА_1 без зазначеної підстави (табл. 19), відповідно до наявних касових ордерів ОСОБА_1 видано коштів без зазначеної підстави на загальну суму 35 000,00 грн.

Щодо виплат готівкових коштів ОСОБА_1 в рахунок заробітної плати (табл. 20), відповідно до наявних касових ордерів ОСОБА_1 видано коштів в рахунок заробітної плати на загальну суму 66 500,00 грн.

Щодо виплат готівкових коштів ОСОБА_1 для обслуговування сервера та різні цілі (табл. 21), відповідно до наявних касових ордерів ОСОБА_1 , видано коштів для обслуговування сервера та різні цілі на загальну суму 12 420,00 грн.

Щодо виплат готівкових коштів ОСОБА_1 у вигляді премій (табл. 22) відповідно до наявних касових ордерів ОСОБА_1 видано коштів у вигляді премій на загальну суму 3 500,00 грн.

За результатами дослідження наявних в матеріалах справи видаткових касових ордерів щодо видачі готівкових коштів працівниками товариства за різним призначенням, а саме: директору з виробництва (в.о. директора) ОСОБА_4 , інженеру з праці ОСОБА_4 , головному бухгалтеру ОСОБА_1 та касиру ОСОБА_5 підтверджується на загальну суму 229 709,00 грн. (105 265,00+22798,00+10139,00+ 2925,00+ 1470,00+ 13000,00+ 3 5 000,00+1242 0,00+3 500,00+23192,00)

Отже, висновки, відображені у звіті про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України ТОВ "Якимівський граніт" за період діяльності з 01.01.2020 по 31.10.2021 в частині здійснення витрат працівниками товариства за різним призначенням, згідно наявних касових ордерів підтверджуються на загальну суму 229 709,00 грн. на суму 136 842,50 грн. документально підтвердити не видається за можливе.

Поряд з цим, в матеріалах справи наявний висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 10571/24-72 від 10.03.2025 року за результатами проведення судової економічної експертизи, здійсненої за запитом відповідача ОСОБА_1 , згідно договору на проведення експертизи від 28.11.2024 № 3008/11- 24.

Так, на розгляд судової економічної експертизи було поставлено наступні питання:

1) Чи підтверджуються документально на нормативно висновки, відображені у звіті про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01 березня 2021 по 31 жовтня 2021 року (дата складання Звіту - 21.10.2022), в частині здійснення виплат Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" готівкових коштів бухгалтеру ОСОБА_1 на загальну суму 140 120,00 грн.?

2) Чи підтверджуються документально на нормативно матеріалами справи № 902/1115/22(902/609/24) отримання з каси Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" готівкових коштів бухгалтером ОСОБА_1 на загальну суму 252 720 грн.?

Проведення експертизи доручено: Гриненку Ігорю Миколайовичу , завідувачу відділу досліджень фінансово-кредитних операцій та економічної діяльності підприємств лабораторії економічних досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, судовому експерту вищого кваліфікаційного класу, стаж експертної роботи з 2011 року, який має вищу економічну та юридичну освіту другого рівня за ступенем магістра, кандидат економічних наук та кваліфікацію судового експерта за спеціальностями: 11.1 "Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності" (свідоцтво від 17.05.2024 № 297-24, видане Центральною експертно-кваліфікаційною комісією при Міністерстві юстиції України, дійсне до 17.05.2027), 11.2 "Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій" (свідоцтво від 17.05.2024 № 298-24, видане Центральною експертно-кваліфікаційною комісією при Міністерстві юстиції України, дійсне до 17.05.2027), 11.3 "Дослідження документів фінансово-кредитних операцій" (свідоцтво від 17.05.2024 № 299-24, видане Центральною експертно-кваліфікаційною комісією при Міністерстві юстиції України, дійсне до 17.05.2027).

Про кримінальну відповідальність за ст.384 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок експерт обізнаний.

Так, за змістом звіту, разом із запитом ОСОБА_1 на проведення економічної експертизи від 15.10.2024 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшли матеріали, що будуть предметом розгляду Господарським судом Вінницької області у господарській справі № 902/1115/22 (902/609/24), а саме: копія позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів ТОВ "Якимівський Граніт" від 27.05.2024 вих. № 02-116/94; клопотання про долучення документів до матеріалів справи від 11.07.2024 вих. № 02-116/107; копія доказів направлення позовної заяви відповідачу; копія доказів сплати судового збору; копія інформаційної довідки з ЄДРЮОФОПГФ щодо ФОП ОСОБА_1; копії видаткових касових ордерів; копія виписки по рахунку ТОВ "Якимівський граніт" № НОМЕР_4 в АТ КБ "Приватбанк"; копія звіту про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021; копія висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №00000252 №7629,8192-8199/22-21 від 20.12.2022; копія наказу ТОВ "Якимівський Граніт" від 04.11.2020 № 13; копія вимоги про сплату боргу від 02.06.2023 № 6-2023; копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.03.2024 № 29; копія наказу від 24.06.2021 № 16; копія заяви ОСОБА_4 про звільнення з посади директора та призначення директором з виробництва від 23.06.2021; копія наказу від 24.06.2021 № 17 про переведення ОСОБА_4 та покладання повноважень директора; копія посадової інструкції директора від 25.03.2020 № 6/1; копія доповідної ОСОБА_5 від 30.09.2021; копія витягу з ЄРДР від 26.08.2022; копія заяви про усунення недоліків позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів ТОВ "Якимівський Граніт" від 11.06.2022; копія постанови про визнання банкрутом ТОВ "Якимівський Граніт"; копія платіжної інструкції від 07.06.2024 № 6/1; копія витягу ЄДР ФОП ОСОБА_1.; копія доказів про отримання ухвали про залишення без руху 03.06.2024; клопотання про долучення документів до матеріалів справи від 12.06.2024; копія доказів направлення ОСОБА_10 (після описки); відповідь на відзив ОСОБА_1 на позовну заяву про стягнення безпідставно набутих коштів ТОВ "Якимівський Граніт" від 30.08.2024; додатки до відповіді на відзив (копія заяви свідка від 30.08.2024; копія талону-повідомлення єдиного обліку від 30.08.2024 № 26.27 (скріншот з електронного суду); копія Акту прийому-передачі від 08.02.2024; копія клопотання про надання копій документів від 28.08.2024 Вих. № 02-116/113; копія доказів надсилання клопотання про надання копій документів від 28.08.2024 Вих. №02-116/113); копія клопотання про відкладення судового засідання від 02.09.2024 Вих. №02-116/115; відзив на позовну заяву від 27.08.2024; відповідь на адвокатський запит адвоката Наконечного О.М. від 19.08.2024; пояснення ОСОБА_2 22.08.2024; акт приймання-передачі справ, документів від 28.09.2021; реєстр кадрових документів за період 01.12.2019-30.09.2021; клопотання про витребування доказів; лист Головного управління статистики у Вінницькій області від 22.08.2024 №03.1-14380-24; трудова книжка (ст. 1,28-29); адвокатський запит від 19.08.2024; реєстр касових документів за період 01.12.2019-30.09.2021; заперечення (на відповідь на відзив) від 05.09.2024; копії ухвал Господарського суду Вінницької області у справі № 902/1115/22 (902/609/24): від 03.06.2024, від 14.06.2024, від 27.08.2024, від 29.08.2024, від 02.09.2024;

Крім того, листом від 27.12.2024 (вх. КНДІСЕ від 30.12.2024 № 24238-14- 24) ОСОБА_1 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надано клопотання про приєднання додаткових матеріалів з додатковими документами, а саме копії: додаткових пояснень щодо позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів ТОВ "Якимівський граніт" від 15.10.2024 вих. № 02-116/122; запиту про надання інформації від 12.09.2024 вих. № 02-116/119; листа ВВ КНДІСЕ від 29.09.2024 №4138/3762-12-24/21; пояснень ОСОБА_2 від 04.10.2024; листа ВП №4 Вінницького РУП від № 11589/229/02-2024; клопотання про надання копій документів від 12.09.2024 вих.№02-116/118; клопотання про витребування документів від 15.10.2024; додаткових пояснень щодо позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів ТОВ "Якимівський Граніт" від 02.12.2024 вих. № 02-116/131; додатків до податкових документів сум нарахованого податку ТОВ "Якимівський Граніт" за період жовтень 2020 року - вересень 2021 року: 4 квартал 2020; Квітень 2021; Січень 2021; Травень 2021; Червень 2021; Серпень 2021; Вересень 2021; доказів отримання електронного підпису ТОВ "Якимівський Граніт" 27.11.2024; копія запиту на проведення економічної експертизи; копія Ухвали Господарського суду Вінницької області від 16.10.2024 у справі № 902/1115/22 (902/609/24); копія Авансові звіти ТОВ "Якимівський граніт" за 2020 рік (на 78 аркушах); копія Каса ТОВ "Якимівський Граніт" за 2020 рік (на 102 аркушах); копія договору про проведення експертизи від 28.11.2024 №3008/11-24; копія рахунку від 28.11.2024 № 5020; копія платіжної інструкції від 29.11.2024; копія Ухвали Господарського суду Вінницької області від 03.12.2024 у справі № 902/1115/22 (902/609/24).

Дослідження проводилось у межах представлених документів.

В ході проведення судової експертизи, експертом встановлено та з`ясовано наступне:

По першому та другому питаннях:

В матеріалах, наданих на дослідження, наявна копія звіту про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021 (надалі - Звіт), складений Товариством з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Успіх-Аудит".

Предметом дослідження були узгоджені процедури щодо перевірки окремих фінансових операцій, пов`язаних з рухом готівкових коштів та матеріальних цінностей (готової продукції), здійснених Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" (надалі - Товариство), за період діяльності директора, в подальшому директора з виробництва (у відсутність директора Товариства виконує обов`язки директора) на предмет відповідності їх вимогам чинного законодавства України.

Крім того, у Звіті наведена інформація щодо здійснення витрат працівниками Товариства за різним призначенням, які не були відображено у бухгалтерському обліку Товариства.

За даними показників наведених в цьому розділі Звіту таблиць, на нашу думку, є такими, що не підтверджуються відповідними записами в бухгалтерському обліку та можуть викликати сумнів щодо необхідності здійснення виплат готівкових коштів витрати на загальну суму 366 551,50грн. (підсумок Таблиць №№ 21-31), у тому числі в розрізі виплат працівникам Товариства: директору з виробництва (в.о. директора) ОСОБА_4 - 141 846,00 грн. (підсумок Таблиць №№ 21, 23, 24, 25); інженеру з праці ОСОБА_4 - 42 200,00 грн. (підсумок Таблиць 22, 26); головному бухгалтеру ОСОБА_1 - 140 120,00 грн. (підсумок Таблиць №№ 27-30); касиру ОСОБА_5 - 42 385,50 грн. (Таблиця № 31).

В матеріалах, наданих на дослідження, наявні копії видаткових касових ордерів в кількості 49 штук ТОВ "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2020 по 30.09.2021 відповідно до нижче наданого переліку:

1 від 16.03.2021 на суму 10 000,00 грн.

2 від 17.03.2021 на суму 9 000,00 грн.

3 від 18.03.2021 на суму 17 500,00 грн.

4 від 19.03.2021 на суму 17 000,00 грн.

5 від 22.03.2021 на суму 10 000,00 грн.

6 від 25.03.2021 на суму 9 500,00 грн.

7 від 26.03.2021 на суму 13 000,00 грн.

8 від 05.04.2021 на суму 50 000,00 грн.

9 від 21.04.2021 на суму 30 000,00 грн.

10 від 22.04.2021 на суму 60 000,00 грн.

11 від 05.05.2021 на суму 15 000,00 грн.

12 від 12.05.2021 на суму 50 000,00 грн.

13 від 18.05.2021 на суму 15 000,00 грн.

14 від 15.06.2021 на суму 12 500,00 грн.

15 від 05.07.2021 на суму 55 000,00 грн.

16 від 01.09.2021 на суму 15 000,00 грн.

17 від 16.10.2020 на суму 5 000,00 грн.

18 від 30.12.2020 на суму 12 500,00 грн.

19 від 23.03.2021 на суму 10 000,00 грн.

20 від 30.04.2021 на суму 1 000,00 грн.

21 від 08.06.2021 на суму 10 000,00 грн.

22 від 25.06.2021 на суму 1 000,00 грн.

23 від 12.07.2021 на суму 15 000,00 грн.

24 від 13.08.2021 на суму 10 000,00 грн.

25 від 15.09.2021 на суму 12 000,00 грн.

26 від 16.07.2020 на суму 2 000,00 грн.

27 від 22.09.2020 на суму 1 000,00 грн.

28 від 10.03.2021 на суму 500,00 грн.

29 від 18.11.2020 на суму 15 000,00 грн.

30 від 08.04.2021 на суму 20 000,00 грн.

31 від 27.03.2020 на суму 1 200,00 грн.

32 від 01.06.2020 на суму 1 400,00 грн.

33 від 04.08.2020 на суму 800,00 грн.

34 від 08.09.2020 на суму 800,00 грн.

35 від 01.10.2020 на суму 800,00 грн.

36 від 27.10.2020 на суму 1 500,00 грн.

37 від 25.03.2021 на суму 2 350,00 грн.

38 від 16.03.2021 на суму 1 000,00 грн.

39 від 19.04.2021 на суму 3 000,00 грн.

40 від 05.07.2021 на суму 1 000,00 грн.

41 від 11.08.2021 на суму 2 000,00 грн.

42 від 22.09.2021 на суму 300,00 грн.

43 від 04.03.2020 на суму 900,00 грн.

44 від 10.04.2020 на суму 400,00 грн.

45 від 13.05.2020 на суму 200,00 грн.

46 від 12.08.2020 на суму 420,00 грн.

47 від 16.03.2021 на суму 500,00 грн.

48 від 14.05.2021 на суму 18 000,00 грн.

49 від 07.09.2021 на суму 1 150,00 грн.

Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затверджене Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 (із змінами та доповненнями) (надалі - Положення № 148) є основоположним та регламентує порядок ведення касових операцій у національній валюті.

При проведенні дослідження касових документів, а саме видаткових касових ордерів Форма № КО-2, експертом перевірені повнота та правильність заповнення реквізитів документів, наявність обов`язкових реквізитів, в тому числі підписів посадових осіб, відповідність записів в документах вимогам нормативних актів, проводилось зіставлення даних у первинних документах з іншими бухгалтерськими обліковими регістрами.

Правильність заповнення видаткових касових ордерів регулюється п.32 Положення № 148.

У видаткових касових ордерах відсутня інформація, наявність якої передбачена п.32 Положення № 148.

Видатковий касовий ордер є первинним документом, що використовується для оформлення операцій з видачі готівки з каси.

Форма № КО-2 видаткового касового ордера затверджена Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (Постанова НБУ від 29.12.2017 № 148).

Результати дослідження касових документів, а саме видаткових касових ордерів ТОВ "Якимівський граніт" Форми № КО-2, стосовно їх оформлення згідно із вимогами чинного законодавства за період з 01 березня 2021 року по 31 жовтня 2021 року наведені в Додатку № 1 до висновку.

За результатами дослідження видаткових касових ордерів ТОВ "Якимівський граніт" Форми № КО-2, які були предметом дослідження звіту про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021 експертом встановлено, що у Звіті загальна сума виплат готівкових коштів головному бухгалтеру ОСОБА_1 наведена з арифметичними помилками.

Крім того, за результатами дослідження касових документів, а саме видаткових касових ордерів ТОВ "Якимівський граніт" Форми № КО-2, стосовно їх оформлення згідно із вимогами чинного законодавства за період з 01 березня 2021 року по 31 жовтня 2021 року, експертом встановлено, що всі вищезазначені видаткові касові ордери оформлені не у відповідності до вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затверджене Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 (із змінами та доповненнями).

Таким чином, висновки, відображені у звіті про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01 березня 2021 року по 31 жовтня 2021 року (дата складання Звіту - 21.10.2022), в частині здійснення виплат Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" готівкових коштів бухгалтеру ОСОБА_1 на загальну суму 140 120,00грн., документально та нормативно не підтверджуються.

Крім того, матеріалами справи № 902/1115/22 (902/609/24) отримання з каси Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" готівкових коштів бухгалтером ОСОБА_1 на загальну суму 252 720,00грн., документально та нормативно не підтверджується.

Також, підтвердженням здійснення видаткових касових операцій, при не належному оформленні прибуткових та видаткових касових документів, відповідно до Методики проведення судових експертиз від 03.03.2010 "Методи, способи та прийоми, які використовуються при проведенні судово-економічних експертиз", Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України, 2003 рік, реєстраційний код у Реєстрі методик проведення судових експертиз - 11.0.08, може бути перевірка і співставлення записів з іншими обліковими бухгалтерськими регістрами.

Такими регістрами можуть слугувати: реєстри прибуткових та видаткових касових ордерів, касова книга, інвентаризаційні описи, оборотно-сальдові відомості, картки рахунків бухгалтерського обліку, головна книга, виписки банку.

В матеріалах, наданих на дослідження, наявна копія виписки по рахунку ТОВ "Якимівський граніт" № 7154 в АТ КБ "Приватбанк".

Провівши дослідження виписок банку шляхом вибірки та співставлення сум готівкової виручки, що була здана на поточний рахунок ТОВ "Якимівський граніт" з датами та сумами, зазначеними в касових ордерах, виявлено перевищення суми готівкової виручки, що здана на поточний рахунок, над сумами, зазначеними у видаткових ордерах, що досліджуються.

Результати дослідження виписки по рахунку ТОВ "Якимівський граніт" № 7154 в АТ КБ "Приватбанк" на предмет внесення готівкової виручки з каси ТОВ "Якимівський граніт" за період з 16.03.2021 по 02.09.2021 на поточний рахунок наведені в Додатку № 2 до висновку.

За результатами дослідження, наявних в матеріалах справи, видаткових касових ордерів, експертом встановлено, що загальна сума за видатковими касовими ордерами, де зазначена підстава "здача виручки", за період з 16.03.2021 по 01.09.2021 складає 388 500,00грн.

За результатами дослідження виписки по рахунку ТОВ "Якимівський граніт" № 7154 в АТ КБ "Приватбанк", експертом встановлено, що готівкової виручки за період з 16.03.2021 по 02.09.2021 здано на загальну суму 391 300,00 грн.

Загальна сума торгової виручки, що була здана на поточний рахунок ТОВ "Якимівський граніт" за період з 05.05.2020 по 02.09.2021 склала 980 450,00 грн.

Як зазначалось вище, в матеріалах, наданих на дослідження, наявна копія Каса ТОВ "Якимівський Граніт" за 2020 рік (на 102 аркушах).

Для можливості підтвердження та перевірки сумових показників, підстави для видачі коштів, наявного залишку готівки в касі - було проведено дослідження касової книги.

Касова книга, що надана на дослідження, не пронумерована, не прошнурована, не скріплена печаткою, містить окремі аркуші із зазначенням номеру аркушу, дати, номерів прибуткових і видаткових касових ордерів, зазначенням підстави для оприбуткування та видачі готівки, зазначено суми. Аркуші касової книги не містять підписи посадових осіб. Видаткові касові ордери, відповідно до переліку, що надані на дослідження, в касовій книзі не відображені.

Фактичне оформлення касової книги не відповідає вимогам, встановленим Положенням № 148.

В матеріалах, наданих на дослідження, та додатково наданих матеріалах відсутні Інвентаризаційні описи ТОВ "Якимівський граніт", у розумінні п.46 Положення № 148.

Враховуючи вищезазначене, підтвердити надлишок чи нестачу готівкових коштів в касі ТОВ "Якимівський граніт", не видається за можливе через неналежне оформлення касових операцій.

Підсумовуючи результати дослідження, в обсязі наданих на дослідження документів та в межах компетенції експерта економіста:

- висновки, відображені у звіті про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01 березня 2021 року по 31 жовтня 2021 року (дата складання Звіту - 21.10.2022), в частині здійснення виплат Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" готівкових коштів бухгалтеру ОСОБА_1 на загальну суму 140 120,00 грн., документально та нормативно не підтверджуються;

- матеріалами справи № 902/1115/22(902/609/24) отримання з каси Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" готівкових коштів бухгалтером ОСОБА_1 на загальну суму 252 720,00 грн., документально та нормативно не підтверджується.

За результатами проведення експертизи було здійснено наступні висновки:

1) В обсязі наданих на дослідження документів та в межах компетенції експерта економіста, висновки, відображені у звіті про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01 березня 2021 року по 31 жовтня 2021 року (дата складання Звіту - 21.10.2022), в частині здійснення виплат Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" готівкових коштів бухгалтеру ОСОБА_1 на загальну суму 140 120,00 грн., документально та нормативно не підтверджуються.

2) В обсязі наданих на дослідження документів, в тому числі матеріалами справи № 902/1115/22(902/609/24), та в межах компетенції експерта економіста, отримання з каси Товариства з відповідальністю "Якимівський граніт" готівкових коштів бухгалтером ОСОБА_1 на загальну суму 252 720,00 грн. документально та нормативно не підтверджуються.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Тобто, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зокрема, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Тобто, зобов`язання з безпідставного набуття та збереження майна можуть бути наслідком таких юридичних фактів: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. При цьому, за змістом статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 ЦК України.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постановах від 25.04.2019 у справі №904/2342/18 та від 12.02.2019 у справі № 910/20926/16.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 Цивільного кодексу України.

Зокрема, набуття відповідачем як однією зі сторін зобов`язання коштів за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, а поза підставами, передбаченими договором, внаслідок перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а є підставою для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України.

Якщо поведінка набувача, потерпілого не свідчить про існування та виконання договірного зобов`язання, то у разі виникнення між ними спору щодо повернення майна, яке знаходиться у набувача, на спірні правовідносини поширюються положення статті 1212 Цивільного кодексу України.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Приписами ст. 1213 ЦК України встановлено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Статтею 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальними правилами статті 86 ГПК України (постанова Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 910/21067/17).

Також, згідно постанови Верховного Суду від 19.10.2023 року у справі № 910/7514/21, оцінка доказів - це визначення їх об`єктивної дійсності, правдивості та достовірності. Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів з огляду на їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності - є усунення суперечностей між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що випливають з отримуваної доказової інформації. Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому суд у кожному випадку повинен навести мотиви, з яких він приймає одні докази та відхиляє інші.

Приймаючи або відхиляючи будь-які доводи сторін суди повинні у мотивувальній частині судового рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи взято або не взято до уваги судом.

Суд зазначив, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, поряд з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 ГПК України.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Обов`язок (тягар) доказування обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №922/1163/18, від 23.12.2020 у справі №910/2284/20).

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі № 917/549/20, стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у пункті 7.44. постанови від 16.02.2021 року у справі № 927/645/19.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18, від 1811.2019 року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.пня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Виходячи з наведеного, Верховний Суд зазначив про те, що суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

Так, на підтвердження заявлених позовних вимог, позивачем до суду було надано, зокрема, копії: видаткових касових ордерів про видачу коштів з каси підприємства; виписки по рахунку ТОВ "Якимівський Граніт" № НОМЕР_4 в АТ КБ "Приватбанк"; звіту про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021; висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №00000252 №7629,8192-8199/22-21 від 20.12.2022; додатків до податкових розрахунків сум нарахованого податку ТОВ "Якимівський Граніт" за період жовтень 2020 року - вересень 2021 року.

При цьому, як зазначено позивачем у додаткових пояснення, наявність заборгованості відповідача в розмірі 252 720,00 грн. звітом про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01.03.2021 по 31.10.2021 та висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №00000252 №7629,8192-8199/22-21 від 20.12.2022 - підтверджується частково, в розмірі 187 720,00 грн. (за звітом аудитора) та 117 420,00 грн. (за висновком експерта); а за первинними документами в розмірі 252 720,00 грн.

Поряд з цим, як зазначено вище, в ході розгляду даної справи, відповідачем було замовлено проведення судової економічної експертизи, згідно договору на проведення експертизи від 28.11.2024 № 3008/11-24, укладеного між відповідачем та КНДІСЕ Міністерства юстиції України.

За результатами проведення судової економічної експертизи було складено висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 10571/24-72 від 10.03.2025 року.

Так, на розгляд судової економічної експертизи було поставлено наступні питання:

1) Чи підтверджуються документально на нормативно висновки, відображені у звіті про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01 березня 2021 по 31 жовтня 2021 року (дата складання Звіту - 21.10.2022), в частині здійснення виплат Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" готівкових коштів бухгалтеру ОСОБА_1 на загальну суму 140 120,00 грн.?

2) Чи підтверджуються документально на нормативно матеріалами справи № 902/1115/22(902/609/24) отримання з каси Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" готівкових коштів бухгалтером ОСОБА_1 на загальну суму 252 720 грн.?

За результатами проведення експертизи було здійснено наступні висновки:

1) В обсязі наданих на дослідження документів та в межах компетенції експерта економіста, висновки, відображені у звіті про фактичні результати узгоджених процедур щодо перевірки окремих фінансових операцій на предмет відповідності їх здійснення вимогам чинного законодавства України Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" за період діяльності з 01 березня 2021 року по 31 жовтня 2021 року (дата складання Звіту - 21.10.2022), в частині здійснення виплат Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" готівкових коштів бухгалтеру ОСОБА_1 на загальну суму 140 120,00 грн., документально та нормативно не підтверджуються.

2) В обсязі наданих на дослідження документів, в тому числі матеріалами справи № 902/1115/22(902/609/24), та в межах компетенції експерта економіста, отримання з каси Товариства з відповідальністю "Якимівський граніт" готівкових коштів бухгалтером ОСОБА_1 на загальну суму 252 720,00 грн. документально та нормативно не підтверджуються.

При цьому, суд зауважує, що як зазначено вище, на дослідження судовому експерту було надано, зокрема, документи що містяться в матеріалах справи № 902/1115/22(902/609/24), в т.р. позовну заяву разом з додатками, серед яких також є первинні бухгалтерські документи, згадані вище висновок звіту аудитора та висновок судового експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні, які надано позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог.

У п. 18 Постанови № 4 від 23.03.2012 р. Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" викладено правову позицію про те, що у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з`ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства при проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи.

Отже, надаючи оцінку наявному у цій справі висновку судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 10571/24-72 від 10.03.2025 року за результатами проведення судової економічної експертизи, здійсненої за запитом відповідача ОСОБА_1, суд зважає на те, що відповідний висновок містить усі відомості передбачені приписами ст. ст. 98, 101 ГПК України.

Поряд з цим, згідно ст. 7-1 ЗУ "Про судову експертизу", підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведення судової економічної експертизи № 10571/24-72 від 10.03.2025 року, вказана експертиза здійснена за запитом ОСОБА_1, згідно договору на проведення експертизи від 28.11.2024 № 3008/11- 24.

Також, в матеріалах справи міститься акт здачі-приймання висновку експерта №10571/24-72 від 10.03.2025 року.

Відтак, матеріалами справи підтверджується на якій підставі було проведено судову економічну експертизу № 10571/24-72.

Крім цього, згідно підпункту 1.2.3., п. 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема, економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції, під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.

Завдання економічної експертизи визначені у розділі ІІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5.

Судом встановлено, що у висновку експерта від 10.03.2025 року № 10571/24-72, серед іншого, зазначено: який вид експертизи було проведено; викладені питання на які експерту слід надати відповіді; наведено список нормативних актів і літератури; які матеріали досліджено (вказано детальний опис досліджуваних документів); на підставі яких доказів проводилося експертне дослідження; викладені висновки експерта на поставлені питання.

Зважаючи на викладене, суд, оцінюючи наявний у справі висновок судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Гриненка І.М. за результатами проведення судової економічної експертизи № 10571/24-72 від 10.03.2025 року, дійшов висновку, що зазначений висновок містить відповіді на поставлені питання, які є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи.

За таких обставин, відповідний висновок приймається судом як належний та допустимий доказ в підтвердження заперечень відповідача у даній справі.

Водночас, з огляду на наведені вище обставини та висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи, в даному конкретному випадку, суд дійшов висновку про необґрунтованість і недоведеність обставин щодо безпідставного набуття коштів відповідачем, в зв`язку з чим, відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 252 720,00 грн. безпідставно набутих коштів.

Зважаючи на викладене та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ "Якимівський Граніт" до ОСОБА_1 про стягнення 252 720,00 грн. безпідставно набутих коштів, в повному обсязі, з мотивів наведених вище.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 032,64 грн. підлягають віднесенню на позивача згідно вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 7 КУ з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 12, 13, 42, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні позову ТОВ "Якимівський Граніт" до ОСОБА_1 про стягнення 252 720,00 грн. безпідставно набутих коштів у справі №902/1115/22(902/609/24), в межах справи № 902/1115/22 про банкрутство ТОВ "Якимівський Граніт".

2. Судові витрати у справі покласти на позивача.

3. Копію рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні поштові адреси: арбітражному керуючому Демчану О.І. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; представнику Відповідача - адвокату Наконечному О.М. - ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України повне рішення складено 15 травня 2025 р.

Суддя Тісецький С.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи