УХВАЛА

19 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 926/407/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ємця А. А. - головуючого, Бенедисюка І. М., Малашенкової Т. М.,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія»

про зупинення виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 03.09.2024

у справі за позовом Комунального підприємства «Чернівціводоканал»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія»

про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 (повний текст складено 15.01.2025) у справі № 926/407/24.

Верховний Суд ухвалою від 24.03.2025 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» на рішенння Господарського суду Чернівецької області від 03.09.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у цій справі, розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 17.04.2025.

Верховний Суд ухвалою від 17.04.2025 зупинив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» у справі № 926/407/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

14.05.2025 від Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» до Верховного Суду надійшла заява про зупинення виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 03.09.2024 у справі № 926/407/24, яке було залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 до завершення розгляду справи № 920/19/24 Великою Палатою Верховного Суду. Вказана заява була надіслана через систему "Електронний суд".

В обґрунтування поданої заяви скаржник зазначає, що 03.02.2025 Господарський суд Чернівецької області видав наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 03.09.2024 у справі № 926/407/24. Крім того, заявник зазначає, що ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 15.04.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» про розстрочку виконання рішення частково задоволено; виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 03.09.2024 у справі №926/407/24 розстрочено на 8 місяців.

Оскільки провадження у цій справі зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24, Суд дійшов висновку про необхідність поновлення провадження для розгляду поданої заяви.

Повноваження суду стосовно зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії унормовано положенням частини першої статті 332 ГПК України, відповідно до якого суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Однак необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії, має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.

Заява про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали/не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі №904/94/19).

Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

У разі зміни або скасування судового рішення після його виконання статтею 333 ГПК України унормовано вирішення питання про поворот виконання рішення, постанови.

Так, навіть саме по собі проведення виконавчих дій не є безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції виконання (дії) оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанцій, що набрали законної сили і є обов`язковими до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).

Суд має право зупинити виконання судових рішень, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.

Разом з тим в ухвалі про зупинення виконання судового рішення суд не вправі обґрунтовувати своє рішення припущеннями, суд має навести підстави для такого зупинення.

Саме по собі твердження скаржника, що судові рішення прийнятті з порушенням не свідчать про автоматичну необхідність їх зупинення. Право на оскарження само по собі не є причиною зупинення виконання судового рішення. Факт прийняття Великою Палатою Верховного Суду справи до розгляду, не є безумовною причиною для зупинення судових рішень. належних доказів не додано, які б свідчили про необхідність зупинення виконання рішення у відповідності до вимог статті 332 ГПК України.

Слід зауважити, що за змістом статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частини першої статті 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Крім того, Касаційний господарський суд враховує те, що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (§ 43).

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Суд враховує, що у заяві скаржника про зупинення виконання судового рішення не наведені аргументовані та обґрунтовані доводи, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення його виконання та відсутні докази на підтвердження факту необхідності зупинення виконання оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи викладене, зупинення виконання судових рішень в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, та беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення й з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції належно обґрунтованих і підтверджених підстав для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення перегляду його в касаційному порядку, в задоволенні заяви скаржника слід відмовити.

З огляду на те, що касаційне провадження у цій справі поновлювалось для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія», і обставини, які зумовили зупинення провадження у цій справі не усунуто, тому касаційне провадження у справі № 926/407/24 підлягає зупиненню до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

Керуючись статтями 228, 234, 235, 332 ГПК України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Поновити касаційне провадження у справі № 926/407/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у справі № 926/407/24.

2. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» про зупинення виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 03.09.2024 у справі № 926/407/24 до завершення розгляду справи № 920/19/24 Великою Палатою Верховного Суду.

3.Зупинити касаційне провадження у справі № 926/407/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя А. Ємець

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова