ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" травня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/2640/23
вх. № 11716

Суддя Аюпова Р.М.

без участі представників сторін,

розглянувши заяву про відвід судді Міньковського С.В. (вх. № 11716/25 від 15.05.2025), подану представником Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" Синяк Д.О. у справі за заявою : Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Рефілл"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області (суддя Міньковський С.В.) перебуває справа № 922/2640/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Рефілл".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.05.2025 відкладено підсумкове засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанова про визнання його банкрутом і відкрита ліквідаційна процедура, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство на 29.05.2025 року; зобов`язано керівника боржника надати всі документи розпоряднику майна Комлику І.С. стосовно наявних у боржника активів, у тому числі щодо дебіторської заборгованості (перелік дебіторів; сум заборгованості; первинних документів, які підтверджують розмір заборгованості) та інші необхідні документи для вирішення питання щодо подальшої процедури. Докази передачі документів надати до суду; зобов`язано керівника боржника надати розпоряднику майна та суду перелік кредиторів - фізичних осіб, які мають заборгованість по заробітній платі та рахуються за даними бухгалтерського обліку боржника із зазначенням їх адрес, РНОКПП та суми заборгованості; зобов`язано розпорядника майна повторно скликати та провести збори кредиторів, на яких визначитись, з урахуванням наданих від керівника боржника документів, щодо подальшої процедури банкрутства. Докази проведення зборів кредиторів та документів в обґрунтування прийнятого рішення надати суду; попереджено керівника боржника про відповідальність за невиконання вимог ухвали суду.

15.05.2025 до суду від представника АТ "Укртатнафта" надійшла заява про відвід судді Міньковського С.В.

Подана заява обґрунтована тим, що суддею Міньковським С.В., після визнання вимог кредиторів у в попередньому засіданні у справі № 922/2640/23, було проведено шість судових засідань протягом восьми місяців, відповідно до яких, судом не було ухвалено (затверджено) рішення про перехід до наступної процедури у справі про банкрутство ТОВ "Рефілл" чи закриття провадження у справі. На думку заявника, не прийняття в підсумковому засіданні від 13.05.2025 рішень, визначених ч. 3 ст. 49 Кодексу України з процедур банкрутства є тією обставиною, яка викликає в АТ "Укртатнафта" сумнів у неупередженості та в об`єктивності судді Міньковського С.В. при розгляді справи, зокрема, щодо застосування ним вимог ч. 2 ст. 44 КУзПБ.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.05.2025 заявлений АТ "Укртатнафта" відвід судді Міньковському С.В. від розгляду справи № 922/2640/23 визнаний необґрунтованим. Заява АТ "Укртатнафта" про відвід судді Міньковського С.В. від розгляду справи № 922/2640/23 (вх. № 11716/25 від 15.05.2025) передана для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПУ України.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2025, заяву про відвід судді Міньковського С.В. передано на розгляд судді Аюповій Р.М.

Згідно ч. 7, 8 ст. 39 ГПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про відвід судді Міньковського С.В., суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Заява № 21722/11) від 09.01.2013 було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 (Заява № 33949/02) Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Як свідчать матеріали справи № 922/2640/23 ухвалою суду від 29.08.2024 у попередньому засіданні було визнано вимоги конкурсних кредиторів, що звернулися до суду з грошовими вимогами до боржника; зобов`язано розпорядника майна за результатами попереднього засідання внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги. Зобов`язано розпорядника майна провести інвентаризацію активів боржника, здійснити фінансовий аналіз, а також в десятиденний строк з дня постановлення ухвали відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів.

В подальшому суд неодноразово відкладав розгляд справи у підсумковому засіданні з метою надання розпорядником майна документів та доказів, які засвідчують обґрунтованість та доцільність прийняття комітетом (зборами) кредиторів рішення щодо застосування до боржника ТОВ "Рефілл" ліквідаційної процедури та визнання його банкрутом, а також у зв`язку з не проведенням арбітражним керуючим розпорядником майна Борових І.А. інвентаризації дебіторської заборгованості. Також, враховуючи, що ані розпорядник майна, ані збори кредиторів не надали суду достатнього документального підтвердження, які засвідчували недостатність або повну відсутність наявного у боржника майна (активів) для задоволення вимог всіх конкурсних кредиторів, що були визнані судом, суд зобов`язав розпорядника майна повторно скликати та провести збори кредиторів, на яких визначитись, з урахування фінансового становища боржника та наявних у боржника майнових активів, щодо подальшої процедури банкрутства.

Матеріали справи свідчать, що 11.03.2025 до суду від голови комітету кредиторів АТ "Укртатнафта" надійшла заява про затвердження плану санації та введення процедури санації щодо ТОВ "Рефілл". Подана заява обґрунтована тим, що 18 лютого 2025 були проведені збори кредиторів, на яких були присутні представники кредиторів АТ "Укртатнафта" та ТОВ "ЮБК ПЛЮС". Вказаними кредиторами на зборах одноголосно прийнято рішення про схвалення плану санації ТОВ "Рефілл", розроблений арбітражним керуючим та про звернення до суду з клопотанням про його введення процедури санації. План санації був прийнятий на підставі аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності та становища на ринках ТОВ «Рефілл», фінансового аналізу для виявлення заподіяння товариству збитків членами наглядової ради товариства та членами виконавчого органу товариства, заяви ТОВ "Рефілл" щодо наявної дебіторської заборгованості та виписок по рахункам боржника.

При цьому, протокольною ухвалою від 13.03.2024 відкладено підсумкове засідання та зобов`язано розпорядника майна привести план санації боржника у відповідність до приписів Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 17.04.2025 року було відсторонено арбітражного керуючого Борових І.А. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1154 від 02.07.2013) від виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Рефілл"; призначено арбітражного керуючого Комлика Іллю Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №130) розпорядником майна товариства з обмеженою відповідальністю "Рефілл"; зобов`язано розпорядника майна повторно скликати та провести збори кредиторів, на яких визначитись, з урахування фінансового становища боржника та наявних у боржника майнових активів, щодо подальшої процедури банкрутства.

12.05.2025 від розпорядника майна Комлика ІС. надійшов протокол зборів кредиторів ТОВ "Рефілл" від 12.05.2025, на якому було прийнято рішення: рекомендувати суду перейти до ліквідаційної процедури та призначити ліквідатором у даній справі арбітражного керуючого Комлика І.С.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 13.05.2025 судом було встановлено, що учасниками провадження у справі про банкрутство ТОВ "Рефілл" не надано достатнього документального підтвердження, яке засвідчує недостатність або повну відсутність наявного у боржника майна (активів) для задоволення вимог всіх конкурсних кредиторів, що були визнані судом, у зв`язку з чим суд зобов`язав керівника боржника передати в установленому порядку розпоряднику майна всі документи стосовно наявних у боржника активів для проведення належного аналізу дебіторської заборгованості (активів) та відклав розгляд справи в підсумковому засіданні.

Таким чином, на переконання суду, тривалий розгляд справи в підсумковому засіданні та не ухвалення судом рішення щодо подальшої процедури у справі про банкрутство ТОВ "Рефілл", що і стало підставою для заявленого АТ "Укртатнафта" відводу судді Міньковському С.В., зумовлено саме діями конкурсних кредиторів боржника, а також ненаданням до суду достатнього документального підтвердження для прийняття відповідного судового рішення щодо подальшої процедури у справі про банкрутство ТОВ "Рефілл".

Одночасно суд звертає увагу на положення ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до яких суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

При цьому суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом господарських спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Тобто, виходячи з цієї норми, в першу чергу, суд має справедливо, тобто з дотриманням принципу верховенства права, вирішити господарський спір.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому судом враховано положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однак, Конвенція в першу чергу також гарантує процесуальну справедливість розгляду справи, а вже потім дотримання розумного строку, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece (Star Cate Epilekta Gevmata та інші проти Греції). Справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом загалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (Mirolubovs and Others v. Latvia (Миролюбов та інші проти Латвії), § 103).

З огляду на практику ЄСПЛ, суд не вправі допустити юридичну помилку виключно з метою дотримання розумного строку розгляду справи, так як в такому разі не буде досягнуто завдання господарського судочинства, а рішення суду не буде відповідати критеріям законності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наведені заявником обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 35 ГПК України, для відводу судді Міньковського С.В., а визначені підстави задля відводу зводяться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями судді.

Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Втім, заявником не подано жодного доказу на підтвердження своїх тверджень, викладених у заяві.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про відвід судді Міньковського С.В. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 35, 39, 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про відвід судді Міньковського С.В. від розгляду справи № 922/2640/23 (вх. № 11716/25 від 15.05.2025) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 20.05.2025.

Суддя Аюпова Р.М.

справа № 922/2640/23