ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/325/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом ОСОБА_1 (с.Жубровичі Коростенського району Житомирської області);

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ - ХМІЛЬ" (с.Жубровичі Коростенського району Житомирської області);

2. Олевської міської ради (м.Олевськ Коростенського району Житомирської області)

про визнання трудових відносин припиненими, зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "СОЮЗ - ХМІЛЬ" та Олевської міської ради, у якому просить:

- визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ "СОЮЗ - ХМІЛЬ" з 15.11.2024 у зв`язку зі звільненням із займаної посади директора за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України з моменту набрання рішенням суду законної сили;

- зобов`язати Олевську міську раду внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей про юридичну особу - ТОВ "СОЮЗ - ХМІЛЬ" шляхом виключення запису з графи "Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчинити дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи" про ОСОБА_1 , як керівника (директора) ТОВ "СОЮЗ - ХМІЛЬ".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його було призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "СОЮЗ - ХМІЛЬ". листом від 05.11.2024 ОСОБА_1 повідомив відповідача 1 про звільнення з посади за власним бажанням, однак загальні збори товариства не відбулися. На думку позивача, бездіяльність та безвідповідальність відповідача 1 прямо порушує його трудові права та інтереси, є незаконною та протиправною.

Ухвалою суду від 17.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (за правилами загального позовного провадження). Підготовче засідання призначено на 15.04.2025.

18.03.2025 через систему "Електронний суд" від Олевської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач 2 просить суд позов задовольнити частково, а саме: в частині визнання припиненими трудових відносин, а в іншій частині позову відмовити посилаючись на те, що рішення суду про визнання трудових відносин припиненими, після набрання ним законної сили, є підставою для здійснення державним органом (державним реєстратором) відповідних реєстраційних дій, а суд не вправі втручатися в діяльність органу державної реєстраційної служби зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру (а.с.39-42).

15.04.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання, в якому остання вказує, що позивач відмовляється від клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про яких він зазначив в преамбулі позову, оскільки рішення у даному спорі фактично не вплине на їх права та обов`язки як учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ - ХМІЛЬ" (а.с.51-52).

Ухвалою суду від 15.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/325/25 до судового розгляду по суті на 20.05.2025.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, в адресованій суду заяві від 20.05.2025 просила розглядати справу без участі позивача та його представника; позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач 1 не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.58).

Оскільки явка представника відповідача 1 в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача 1 та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

15.05.2025 від представника відповідача 2 надійшла заява про розгляд справи без участі представника Олевської міської ради та постановлення рішення з врахуванням позиції, яка висловлена у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач), є одним із засновників та учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ - ХМІЛЬ" (відповідач 1) та директором Товариства, що підтверджується інформацією наявною Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.31-33).

Відповідно до інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю " СОЮЗ - ХМІЛЬ" () зареєстровано 09.08.2006; розмір статутного капіталу 1 515 000,00 грн., установчий документ статут Товариства у новій редакції, затверджений рішенням установчих зборів засновників від 24.01.2012; основний вид діяльності - лісопильне та лісостругальне виробництво.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статуту Товариства, в редакції 2012 року, засновниками ( учасниками) юридично особи є:

- ОСОБА_3 (громадянка російської федерації), що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що володіє часткою в розмірі 772 650,00 грн., що складає 51% відсоток від статутного капіталу Товариства;

- Закрите акціонерне товариство "СОЮЗ", що зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , що володіє часткою в розмірі 287 850,00 грн., що складає 19 % відсотків від статутного капіталу Товариства;

- ОСОБА_4 , громадянин російської федерації, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що володіє часткою в розмірі 151500грн., що складає 10% відсотків від статутного капіталу товариства;

- ОСОБА_2 , громадянка України, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , що володіє часткою в розмірі 151 500,00грн., що складає 10 % відсотків від статутного капіталу Товариства;

- ОСОБА_1 (громадянин України), що проживає за адресою: АДРЕСА_5 , що володіє часткою в розмірі 151 500,00грн., що складає 10 % відсотків від статутного капіталу Товариства.

Учасник Товариства ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.11.2021, спадщина після його смертні не відкривалася (а.с.17).

Як вказує позивач, вчинити дії щодо виведення ОСОБА_4 зі складу учасників товариства у зв`язку зі смертю та виключити юридичну особу, яка ліквідована, є неможливим, оскільки згідно постанови КМУ №164 від 28.02.2022 заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо суб`єктів російської федерації.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ" виключене з єдиного державного реєстру юридичних осіб 21.10.2024 у зв`язку із припиненням діяльності з підстав ліквідації на підставі рішення суду, що підтверджується випискою з реєстру (а.с.26-30).

05.11.2024 позивач звернувся із заявою до загальних зборів учасників товариства з проханням звільнити його з посади директора товариства на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України з 07.12.2024 (а.с.12).

Одночасно, позивач надіслав повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ "СОЮЗ - ХМІЛЬ" учасникам товариства. У повідомленні позивач вказав, що позачергові загальні збори учасників Товариства, відбудуться 07.12.2024 об 11год.00хв. за адресою: 11042, Житомирська область, село Жубровичі, вул.Лесі Українки, 17 код 34247087 (приміщення офісу). Реєстрація учасників та х представників буде проводитися з 10.30 год до 10.50год за місцем проведення зборів. Підстава проведення загальних зборів: за ініціативи виконавчого органу ТОВ "СОЮЗ - ХМІЛЬ" (пункт 1 частини 1 ст.31 Закону України "Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю") (а.с.11-13).

У протоколі реєстрації учасників, які прибули для участі в загальних зборах учасників Товариства від 07.12.2024 вказано, що для участі у зборах прибули 2 учасники, що володіють 20% голосів від загального розміру статутного капіталу товариства, що є недостатність голосів для прийняття будь-яких рішень з питань порядку денного позачергових загальних зборів учасників товариства (а.с.14).

Вказане свідчить про те, що позивач позбавлений можливості звільнитися з посади директора товариства за власним бажанням у відповідності до Статуту товариства, оскільки відсутній кворум для прийняття такого рішення.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вказав на те, що питання про звільнення директора товариства може бути вирішено виключно загальними зборами учасників цієї юридичної особи, а оскільки відсутність кворуму для прийняття такого рішення спричинила неможливість вирішити питання припинення його повноважень (звільнення) з посади директора товариства, позивач просить вирішити питання щодо припинення трудових відносин між ним та відповідачем в судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

За приписами ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

За змістом частини 1 ст.21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

У відповідності до положень ст.22 КЗпП України, будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Відповідно до частин 1, 2 ст.97 Цивільного кодексу України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства (ч.1, ч.2, ч.4 ст.98 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.99 ЦК України, загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень. Назвою виконавчого органу товариства відповідно до установчих документів або закону може бути "правління", "дирекція" тощо.

Відповідно до ст.99 Цивільного кодексу України, загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень. Назвою виконавчого органу товариства відповідно до установчих документів або закону може бути "правління", "дирекція" тощо.

Органами товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган (ст.28 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Згідно із частиною 1 статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", загальні збори учасників є вищим органом товариства, до компетенції якого належить, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства (пункт 7 частини 2 ст.30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Отже, за загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (частина 1 статті 99 ЦК України, пункт 7 частини 2 статті 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю") або в окремих випадках - наглядової ради товариства (частина 2 стаття 38 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"). Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.

Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку (частина 12 ст.39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю") з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 по справі №127/27466/20 зазначила, що позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та/або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Відповідно до ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Отже, відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган попередивши власника письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18).

З огляду на викладене, позивач як директор товариства, не має самостійних повноважень щодо вирішення питання про своє звільнення з посади директора.

Для належної реалізації права на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, за власною ініціативою директор товариства має не тільки написати відповідну заяву на підставі ст.38 КЗпП України, подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою як виконавчий орган товариства скликати загальні збори учасників, на вирішення яких поставити питання щодо свого звільнення (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.01.2022 у справі № 911/719/21 (пункт 5.15)).

На відміну від випадку, коли роботодавець в особі загальних зборів товариства ініціює припинення повноважень одноосібного виконавчого органу згідно з пунктом 5 частини 1 ст.41 КЗпП України (припинення повноважень посадових осіб), директор у випадку вияву ним ініціативи згідно зі ст.38 КЗпП України щодо звільнення з посади може сам ініціювати скликання загальних зборів учасників товариства для вирішення питання про своє звільнення.

У випадку відсутності рішення скликаних загальних зборів учасників товариства про звільнення директора товариства, зокрема, через неможливість зібрати кворум для проведення цих зборів, директор має право звернутися до суду з вимогою про припинення його повноважень.

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СОЮЗ-ХМІЛЬ" №1 від 24.01.2012 затверджено Статут ТОВ "СОЮЗ-ХМІЛЬ" () в новій редакції (а.с.18-25).

Згідно з п.8.2. статуту ТОВ "СОЮЗ-ХМІЛЬ" у редакції 2012 року, органами управління товариства є: вищий орган управління загальні збори учасників, виконавчий орган, який формуються вищим органом і здійснює керівництво його поточною діяльністю директор.

Пунктом 8.3. статуту визначено, що вищим органом управління е загальні збори товариства, в яких беруть участь всі учасники товариства або х представники, незалежно від їхнього внеску до статутного капіталу товариства.

Кількість голосів кожного із учасників визначається пропорційна до його внеску до статутного капіталу товариства у процентному співвідношенні.

Відповідно до п.8.4. статуту, загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники ( представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотків голосів. Учасники зборів, які беруть участь зборах, реєструються з визначенням кількості голосів, який має кожний учасник. Це перелік підписується головою та секретарем зборів.

Пунктом 8.5. статуту визначено, що загальні збори учасників товариства скликаються не рідше двох років на рік. Позачергові збори скликаються головою товариства у будь-якому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, а також при виникненні питань, які відноситься до виключно компетенції загальних зборів.

Загальні збори також повинні скликатися на вимогу директора товариства або ревізійної комісії товариства.

Згідно з п.8.6. статуту, про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються письмово із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблене не менш ніж за 30 днів до дати скликання загальних зборів.

Пункт 8.7. статуту товариства визначає питання, що відносяться до компетенції учасників товариства, зокрема до виключно компетенції загальних зборів відноситься питання створення та відкликання виконавчого органу товариства ( п. 8.7.6. статуту).

Питання щодо обрання чи переобрання директора товариства приймається простою більшістю голосів.

Згідно з частинами 2, 3 статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Процедура звільнення з ініціативи працівника визначена ст.38 КЗпП України, ст.ст. 30, 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", відповідно до яких праву директора на звільнення кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

Судом встановлено, що 05.11.2024 позивач надіслав повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ "СОЮЗ - ХМІЛЬ" учасникам товариства. Однак 07.12.2024 загальні збори ТОВ "СОЮЗ-ХМІЛЬ" не відбулися у зв`язку із відсутністю кворуму.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, станом на 12.03.2025, учасниками ТОВ "СОЮЗ-ХМІЛЬ" є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ЗАТ "СОЮЗ" ; керівником товариства є ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що позивачем належним чином та у встановлені законодавством строки повідомлено учасників ТОВ "СОЮЗ-ХМІЛЬ" про проведення загальних зборів, отже, дотримано порядок їх скликання та належним чином повідомлено про мету (порядок денний) таких зборів.

Враховуючи наведене та докази, які надані позивачем в підтвердження повідомлення учасників ТОВ "СОЮз-ХМІЛЬ" про скликання загальних зборів, суд приходить до висновку, що позивачем вжито всіх залежних від нього дій задля припинення трудових відносин з товариством в порядку, визначеному чинним законодавством.

У зв`язку з тим, що скликані позивачем загальні позачергові збори учасників ТОВ "СОЮЗ-ХМІЛЬ" не відбулися (в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують протилежне), тому питання про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ "СОЮЗ-ХМІЛЬ" не вирішено, що відповідно є прямим порушенням гарантованого йому Конституцією України права на працю та на припинення трудових відносин.

Не вирішення загальними позачерговими зборами відповідача-1 у встановленому законом порядку питання про припинення повноважень ОСОБА_1 , як директора ТОВ "СОЮЗ-ХМІЛЬ", свідчить про порушення прав позивача на припинення своїх повноважень як директора товариства з незалежних від позивача причин.

Водночас, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18).

Враховуючи дотримання ОСОБА_1 порядку повідомлення учасників ТОВ "СОЮЗ-ХМІЛЬ" про проведення загальних зборів у зв`язку із звільненням позивача за власним бажанням, на підставі ч.1 ст.38 Кодексу Законів про працю, приймаючи до уваги відсутність рішення загальних зборів учасників ТОВ "СОЮЗ-ХМІЛЬ" про звільнення позивача, господарський суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених позивачем вимог в частині визнання припиненими трудових відносин у зв`язку із звільненням з посади директора за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КзПП України.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині визнання трудових відносин між позивачем та відповідачем-1 припиненими з моменту набрання рішенням суду законної сили, у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Олевську міську раду внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей про юридичну особу - ТОВ "СОЮЗ - ХМІЛЬ" шляхом виключення запису з графи "Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчинити дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи" про Кривого С.К., як керівника (директора) ТОВ "СОЮЗ - ХМІЛЬ", суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців врегульовано нормами Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Проведення реєстраційних дій, відповідно до ст.6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", належить до повноважень державного реєстратора.

Одним із принципів, на яких базується державна реєстрація, є заявницький принцип (ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"). Суть заявницького принципу полягає у тому, що реєстраційні дії здійснюються на підставі волевиявлення зацікавленої особи, яке оформлюється у вигляді заяви від неї.

Реєстраційні дії здійснюють державні реєстратори юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якими є особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.

Згідно з п.2 ч.1 ст.25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом п.3 ч.5 ст.25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Відповідно до вимог ст.18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, рішення суду про припинення трудових правовідносин є підставою для проведення відповідної державної реєстрації зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі про юридичну особу будь-яким державним реєстратором в межах України в силу повноважень, визначених законодавством.

Відтак, внесення запису про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-ХМІЛЬ", є наслідком прийнятого судом рішення, а звернення з такою вимогою до суду не передбачено, оскільки існує встановлений законом порядок вчинення реєстраційних дій.

Крім того, статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд зазначає, що лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Судом встановлено, що позивач не звертався до реєстраторів Олевської міської ради із відповідною заявою або із запитом щодо внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та не отримав відмову у вчиненні реєстраційних дій.

Відтак, права позивача не були порушені внаслідок дій чи бездіяльності, зокрема, державних реєстраторів Олевської міської ради.

За таких обставин, оскільки рішення суду про припинення трудових правовідносин є підставою для проведення відповідної державної реєстрації зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі про юридичну особу будь-яким державним реєстратором в межах України в силу повноважень, визначених законодавством, суд приходить до висновку про відсутність підстав для судового захисту права позивача на здійснення реєстраційних дій в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", та вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як частково обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до часткового задоволення судом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати за результатами розгляду справи відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України покладаються на відповідача 1 - ТОВ "СОЮЗ-ХМІЛЬ".

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ - ХМІЛЬ" (вул. Лесі Українки, 17, с.Жубровичі, Олевський район, Житомирська область, 11042, ), у зв`язку зі звільненням із займаної посади директора за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, з моменту набрання рішенням суду законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ - ХМІЛЬ" (вул.Лесі Українки, 17, с.Жубровичі, Олевський район, Житомирська область, 11042, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 )

- 2422,40грн судового збору.

3. У позові ОСОБА_1 до Олевської міської ради відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим.

1 - в справу

2- позивачу (рек. з повід.) РНОКПП НОМЕР_1 ; + представнику позивача через "Електронний суд";

3- відповідачу 1 (рек. з повід ) ;

4- відповідачу 2 через "Електронний суд"