ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2025 р. Справа№925/681/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання Невмержицькій О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 20.05.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву представника Гаражно-будівельного кооперативу «Зірочка-1» - адвоката Руднічука Дмитра Володимировича про ухвалення додаткового рішення

в межах розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.11.2024 (повне рішення складене 22.11.2024)

та додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 26.11.2024 (повне додаткове рішення складено 29.11.2024)

у справі №925/681/24 (суддя Кучеренко О.І.)

за позовом ОСОБА_1

до Гаражно-будівельного кооперативу «Зірочка-1»

про визнання недійсним рішення загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Черкаської області рішенням від 13.11.2024, залишеним без змін Північним апеляційним господарським судом постановою від 11.03.2025 у справі №925/681/24, у задоволенні позову відмовив.

Господарський суд Черкаської області додатковим рішенням від 26.11.2024, залишеним без змін Північним апеляційним господарським судом постановою від 11.03.2025 у справі №925/681/24, здійснив розподіл судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Під час розгляду справи №925/681/24 Північним апеляційним господарським судом відповідач у відзиві на апеляційну скаргу позивача просив суд апеляційної інстанції стягнути з останнього на свою користь 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. До відзиву на апеляційну скаргу позивача відповідач подав: копію Договору про надання правової допомоги №15/ю/2025-1 від 04.02.2025, копію рахунку №15/ю/2025-1 від 17.02.2025 та Ордер на надання правової допомоги серії СА №1113190 від 17.02.2025.

Позивач, керуючись своїм правом, передбаченим частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), заявив клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги та просив суд апеляційної інстанції зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 0,00 грн.

Клопотання позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу мотивоване тим, що відповідач з метою захисту своїх прав та інтересів за спірними правовідносинами, 01.07.2024 заключив Договір про надання правової допомоги №92/ю/2024 та Додаток №1 до нього, дія якого, на думку позивача, поширюється на апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції у даній справі. За вказаним Договором про надання правової допомоги №92/ю/2024 від 01.07.2024 з позивача суд першої інстанції вже стягнув 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за додатковим рішенням від 26.11.2024. Крім того, як зазначає позивач, розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співвмірним із предметом позову, обсягом виконаних робіт та витраченим адвокатом часом. Позиція відповідача як у суді першої, так і суді апеляційної інстанцій не змінювалась, отже, адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, документи та доводи.

У судовому засіданні 11.03.2025 представник відповідача повідомляв про намір заявити щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

02.05.2025 на адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача на користь відповідача 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції. У заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач зазначає, що суд апеляційної інстанції за наявності клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яке міститься у відзиві на апеляційну скаргу та за наявності наданих до відзиву доказів, мав ухвалити рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 13.05.2025 розгляд заяви представника Гаражно-будівельного кооперативу «Зірочка-1» - адвоката Руднічука Дмитра Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі №925/681/24 призначив на 20.05.2025 на 13 год. 15 хв.

У судовому засіданні 20.05.2025 представник відповідача підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив суд апеляційної інстанції стягнути з позивача на його користь 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач у судовому засіданні 20.05.2025 заперечив проти задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, заперечення на неї, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши докази, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

Конституцією України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу (стаття 59).

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно із статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За приписами статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно положень ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову/апеляційної скарги, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно із статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами статті 129 ГПК України - розподіл судових витрат визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частини 4, 5 статті 129 ГПК України).

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частини 1, 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі по тексту - Закон №5076-VI).

04.02.2025 між відповідачем (Клієнт) та адвокатом Руднічуком Дмитром Володимировичем (Адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги №14/ю/2025-1 (далі за текстом - Договір), за умовами якого за цим Договором Сторони домовились, що Адвокат приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги з приводу надання консультацій, підготовки, складання та відправлення відзиву з додатками на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №925/681/24 на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.11.2024 та додаткове рішення від 16.11.2024, а також підготовка до участі (у т.ч. прибуття до зали судового засідання) та участь у всіх судових засіданнях призначених по даній справі.

Адвокат в межах даного Договору надає Клієнту наступні види юридичних послуг, а саме: надання консультацій, підготовка, складання та відправлення суду та сторонам відзиву з додатками на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №925/681/24 на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.11.2024 та додаткове рішення від 26.11.2024, а також підготовка та участь, у т.ч, прибуття до зали судового засідання, та участь у всіх судових засіданнях призначених по даній справі.

Сторони погодили, що обчислення гонорару адвоката буде здійснена у фіксованому розмірі, що за згодою сторін складає 20 000,00 гривень, що Клієнтом буде сплачено заздалегідь згідно умов даного Договору та не може бути змінена в залежності від кількості витраченого часу адвокатом.

Сторони погодили, що вартість фактично виконаної Адвокатом роботи пов`язаної з наданням консультацій, підготовки, складання та відправлення відзиву з додатками на апеляційну скаргу 3яткевича Олександра Володимировича у справі №925/681/24 на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.11.2024 та додаткове рішення від 26.11.2024, а також підготовка до участі (у т.ч. прибуття до зали судового засідання) та участь у всіх судових засіданнях призначених по даній справі, за домовленістю Сторін буде оплачена на підставі виставленого Адвокатом Рахунку у день його підписання.

Оплата послуг адвоката здійснюється з дня отримання Клієнтом відповідного Рахунку, а на підтвердження факту повної сплати Клієнтом вартості робіт адвокатом може бути видана відповідна квитанція до прибуткового касового ордера або після винесення судового рішення підписаний Акт виконаних робіт.

У суді апеляційної інстанції представництво інтересів відповідача здійснював адвокат Руднічук Дмитро Володимировича на підставі Ордера на надання правничої допомоги від 17.02.2025 серії СА №1113190.

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: «Гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу».

Разом з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічні правові висновки викладено у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц Великої Палати Верховного Суду та постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 об`єднаної палати Верховного Суду.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Позивач у суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що позивачем не доведено розумність та співмірність витрат на правову допомогу у порівнянні зі складністю справи та витраченим адвокатом часом для виконання необхідної роботи, наявність іншого договору про надання професійної правничої допомоги між відповідачем та адвокатом, який включає послуги за розгляд справи у суді апеляційної інстанції та стягнення з позивача за таким договором 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Також у судовому засіданні 20.05.2025 позивач зазначив, що відповідачем допущено порушення вимог частини 8 статті 129 ГПК України.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічні правові висновки викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18).

Суд апеляційної інстанції вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідача за розгляд даної справи у суді апеляційної інстанції є завищеним та не співвмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

У суді апеляційної інстанції адвокатом був підготовлений та поданий відзив на апеляційну скаргу, також адвокат прийняв участь у судовому засіданні 11.03.2025.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що правова позиція відповідача на стадії апеляційного перегляду рішення Господарського суду Черкаської області 13.11.2024 та додаткового рішення від 26.11.2024 у справі №925/681/24 не змінилась у порівнянні із правовою позицією, яку він підтримував у суді першої інстанції.

При зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі у судах першої та апеляційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додаткових постановах Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22, від 06.05.2025 у cправі № 912/909/23).

Отже, відповідачем не було витрачено часу на вивчення додаткових джерел права та законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17.

За таких обставин, заява відповідача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково та стягнення з позивача на користь відповідача 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи №925/681/24 у суді апеляційної інстанції.

Доводи позивача про наявність між відповідачем та адвокатом іншого Договору про надання правової допомоги (92/ю/2024 від 01.07.2024 та Додатку №1 до нього), за якими з позивача Господарський суд Черкаської області додатковим рішенням від 26.11.2024 у справі №925/681/24 стягнув на користь відповідача 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки наявність Договору про надання правової допомоги №92/ю/2024 від 01.07.2024 не забороняє укладення Договору про надання правової допомоги №15/ю/2025-1 від 04.02.2025. При цьому Господарський суд Черкаської області додатковим рішенням від 26.11.2024 у справі №925/681/24 стягнув з позивача на користь відповідача 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції, тоді як витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції не стягувались.

Стосовно доводів позивача про порушення відповідачем частини 8 статті 129 ГПК України, то за приписами вказаної норми розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тоді як відповідачем відповідні докази подано до відзиву на апеляційну скаргу позивача, що свідчить про відсутність порушень частини 8 статті 129 ГПК України відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5 статті 236 ГПК України).

Згідно із статтею 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частини 1-3 статті 244 ГПК України).

Враховуючи наведене вище, за висновком суду апеляційної інстанції до стягнення з позивача на користь відповідача підлягає 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи №925/681/24 у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням того, що за подання заяви про ухвалення додаткового рішення судовий збір не сплачується, то розподіл судового збору у такому випадку не здійснюється.

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Гаражно-будівельного кооперативу «Зірочка-1» - адвоката Руднічука Дмитра Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі №925/681/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Гаражно-будівельного кооперативу «Зірочка-1» (вул. Оборонна, 18, м. Черкаси, 18001; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 22791887) 4 000,00 грн (чотири тисячі гривень) витрат на професійну правничу допомогу, понесених за розгляд справи №925/681/24 у Північному апеляційному господарському суді.

3. Видачу наказу на виконання даної додаткової постанови доручити Господарському суду Черкаської області.

4. Матеріали справи №925/681/24 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені у статтях 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна додаткова постанова складена та підписана суддями 21.05.2025.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова