УХВАЛА

19 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/15043/21 (910/8610/21)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025

у справі №910/15043/21 (910/8610/21)

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал"

до ОСОБА_1 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс»

про стягнення 1 244 874,04 євро,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (в подальшому замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер», ОСОБА_1 про стягнення 41 690 831,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку із задоволенням своїх кредиторських вимог за рахунок договорів забезпечення на загальну суму 50 333 802,95 грн, у ТОВ «Комплекс Агромарс» залишилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №135-6010/16-КЮ від 22.07.2016 у розмірі 41 416 959,46 грн (еквівалентно 1 244 874,04 Євро), що підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер», ОСОБА_1 , як поручителів за договорами поруки №135-6010/16-ПЮ від 22.07.2016 та №135-6010/16-ПФ від 24.12.2020.

В подальшому позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер» ухвалою суду від 26.06.2024 залишено судом без розгляду.

Відтак, наразі судом розглядаються виключно вимоги позивача до ОСОБА_1 за договором поруки №135-6010/16-ПФ від 24.12.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 у справі № 910/15043/21 (910/8610/21) позов задоволено. Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» заборгованість в розмірі 1 244 874,04 євро та судовий збір в розмірі 625 400,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 року у справі №910/15043/21 (910/8610/21), ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» в повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 у справі №910/15043/21 (910/8610/21) залишено без змін.

09.04.2025 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій скаржник просить Суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 у справі №910/15043/21 (910/8610/21) та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/15043/21 (910/8610/21) визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 10.04.2025.

Ухвалою Верховного Суду від 24.04.2025 витребувано з Господарського суду міста Києва/Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/15043/21 (910/8610/21) та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 у справі №910/15043/21 (910/8610/21), повернення без розгляду касаційної скарги або залишення касаційної скарги без руху до надходження матеріалів справи до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

12.05.2025 матеріали справи №910/15043/21 (910/8610/21) надійшло до Верховного Суду.

За результатами розгляду матеріалів цієї скарги Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на таке.

Відповідно пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пп. 5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до господарського суду касаційної скарги на рішення суду; касаційних скарг у справі про банкрутство судовий збір становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Судами встановлено, що станом на 06.05.2021 згідно офіційного курсу НБУ України вартість 1 євро складала 33,27 грн, а тому заборгованість ТОВ «Комплекс Агромарс» перед позивачем була еквівалента 91 750 762, 40 грн (2 757 762, 62 євро * 33, 27 грн), а у зв`язку із задоволенням своїх кредиторських вимог за рахунок договорів забезпечення на суму 50 333 802, 95 грн, станом на дату подачі позову заборгованість ТОВ «Комплекс Агромарс» становить 41 416 959, 46 грн, що еквівалентно 1 244 874, 04 євро, стягнення яких є предметом розгляду цієї справи. Докази на спростування зазначеного матеріали справи не містять.

Враховуючи вимоги касаційної скарги та предмет спору, за подання касаційної скарги у справі №910/15043/21 (910/8610/21), сума судового збору становить 1 242 508,78 грн (41 416 959, 46 грн х 1,5% х 200%).

При цьому, оскільки касаційна скарга подана в електронній формі - через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору за подання касаційної скарги із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження його ставки становить 994 007,03 грн (1 242 508,78 грн х 0,8).

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги скаржник має сплатити судовий збір в сумі 994 007,03 грн. Однак касаційна скарга у встановлених порядку та розмірі судовим збором не оплачена.

Натомість скаржником подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору. Клопотання мотивоване тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній 2024 календарний рік та разом з клопотанням подає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період з першого кварталу 2024 по четвертий квартал 2025 року.

Розглянувши подане клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї статті зазначено, що Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 висловлена наступна правова позиція:

У пункті 37 «З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення;

у пункті 39 "Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена";

у пункті 41 "Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним".

Відповідно до положення пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до відповідача - фізичної особи за наявності відповідної підстави, визначеної зазначеною нормою. (Пункти 61, 70 постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 906/308/20).

Отже, питання зменшення розміру та/або відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не обов`язком.

Верховний Суд звертається до правової позиції викладеної в ухвалі Верховного Суду від 15.07.2024 № 917/1920/21, щодо доказів, якими можуть / могло бути підтверджено наявність майнового стану сторони, з якої вбачається, що:

«Суд зазначає, що положення статей Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63-64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).

З урахуванням зазначених рішень Європейського суду з прав людини, Верховний Суд, у постановах від 21.10.2022 у справі № 905/1059/21 та від 30.11.2022 у справі № 905/1060/21, зробив висновок, що скрутний майновий стан підтверджується відповідними доказами, які містять інформацію, у тому числі, щодо наявності/відсутності коштів (на банківських або депозитних рахунках), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.

Крім того, Верховний Суд неодноразово вказував, що загальна сума отриманих доходів фізичною особою може бути підтверджена довідкою про доходи фізичної особи за попередній рік, виданою органом Державної податкової служби України, інформацією із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7 (див. ухвали Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 921/2/21(921/463/22), від 17.07.2023 у справі № 757/14112/20-ц, від 03.05.2022 у справі № 914/1147/20, від 10.11.2021 у справі № 922/1429/19, від 06.06.2021 у справі № 922/1775/19 та інші)».

Такої ж правової позиції щодо доказів висловлено й в низці інших ухвалах Верховного Суду, зокрема, від 26.04.2024 у справі № 910/5346/23, від 18.07.2024 у справі № 924/681/22.

Отже, аналіз положень Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням, у порядку статті 86 ГПК України та дотриманням статей 73, 76- 79 ГПК України.

Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо, які підтверджують у сукупності на визначений конкретний період майновий стан особи.

Натомість, скаржником, на підтвердження свого фінансового становища надано роздруківку відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період з першого кварталу 2024 по четвертий квартал 2025 року. При цьому четвертий квартал 2025 ще не настав. Водночас, скаржником не надано: довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7; документів щодо наявності банківських рахунків із зазначенням коштів на них тощо станом і на дату подання касаційної скарги.

Отже, надана ОСОБА_1 відповідь на запит в електронному вигляді від 17.04.2025 сама собою не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення рішення Верховним Судом, оскільки він, у встановленому Законом порядку, не надав доказів на підтвердження того, що його майновий стан на день звернення з касаційною скаргою перешкодив йому сплатити судовий збір у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Також Касаційний господарський суд звертає увагу скаржника, що наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки, покладається на особу, яка подає скаргу.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір, розмір судового збору (суму), відсутність посилань з підтверджуючими належними та вірогідними доказами на наявність у ОСОБА_1 підстав щодо звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення Верховним Судом або пільг щодо його сплати, з урахуванням принципів рівності сторін перед законом і судом та змагальності судового процесу, Суд вважає, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами особи стосовно можливості реалізації права на звернення до суду касаційної інстанції дотримано.

З огляду на викладене Суд, оцінивши доводи ОСОБА_1 наведені в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період з першого кварталу 2024 по четвертий квартал 2025 року, надані на підтвердження майнового стану, з огляду на відсутність інших документів, які б свідчили, що розмір судового збору (994 007,03 грн) перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік, дійшов висновку про відмову у задоволенні даного клопотання, оскільки скаржником не вжито всіх можливих заходів задля доведення відсутності реального доходу.

У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме:

- надати суду документ про доплату (зарахування) судового збору в установленому законом порядку на суму 994 007,03 грн.

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 288, 290, 291 292 Господарського процесуального кодексу України, статті 4 Закону України "Про судовий збір", Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 у справі №910/15043/21 (910/8610/21).

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 у справі №910/15043/21 (910/8610/21) залишити без руху.

3. Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4 ОСОБА_1 усунути недоліки, встановлені в цій ухвалі у такий спосіб:

- надати суду оригінал документа про сплату судового збору на суму 994 007,03 грн.

5. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік