ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/1030/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання В.М. Просяник,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Д.В. Приміч

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» (вх.№1693/25 від 21.04.2025, вх.№1779/25 від 24.04.2025) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за наслідками апеляційного перегляду справи за апеляційною скаргою Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2024 (суддя Л.В. Степанова, м.Одеса, повний текст складено 21.10.2024)

у справі №916/1030/24

за позовом: Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28»

про стягнення 1220760,00грн,

ВСТАНОВИВ:

Авангардівська селищна рада Одеського району Одеської області звернулася до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» про стягнення 1220760,00 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.10.2024 у задоволенні позову відмовлено. Судові витрати покладено на позивача.

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Авангардівська селищна рада Одеського району Одеської області звернулася до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2024 у справі №916/1030/24 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2025 апеляційну скаргу Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2024 у справі №916/1030/24 залишено без змін. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на скаржника.

21.04.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» адвокат Приміч Денис Володимирович подав заяву (вх.№1693/25 від 21.04.2025), в якій просив стягнути з позивача 26900,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач у зв`язку з апеляційним переглядом справи №916/1030/24, при цьому зазначивши, що докази понесення таких витрат та їх детальний розрахунок будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2025, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду заяви, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вирішено розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» (вх.№1693/25 від 21.04.2025) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за наслідками апеляційного перегляду справи №916/1030/24 поза межами строку, передбаченого у частині третій статті 244 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк. Розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» (вх.№1693/25 від 21.04.2025) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за наслідками апеляційного перегляду справи №916/1030/24 призначено на 19.05.2025 о 12:30 год. Запропоновано Авангардівській селищній раді Одеського району Одеської області в строк до 12.05.2025 надати свої міркування або заперечення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за наслідками апеляційного перегляду справи №916/1030/24.

24.04.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» адвокат Приміч Денис Володимирович подав заяву (вх.№1779/25 від 24.04.2025), в якій просив ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, якою стягнути з Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» витрати на правничу допомогу в розмірі 26900,00 грн, які понесені в суді апеляційної інстанції. До вказаної заяви заявником додано докази таких витрат.

Заява мотивована доведеністю та обґрунтованістю витрат на правничу допомогу у заявленій сумі.

У судовому засіданні, яке відбулось 19.05.2025, представник відповідача просив задовольнити його заяву та стягнути з позивача 26900,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які поніс відповідач у зв`язку з апеляційним переглядом справи №916/1030/24.

Позивач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, проте участі не брав.

Оскільки матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за наслідками апеляційного перегляду справи, обов`язкова явка учасників справи в судове засідання апеляційної інстанції Південно-західним апеляційним господарським судом не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце проведення судового засідання.

Розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» (вх.№1693/25 від 21.04.2025, вх.№1779/25 від 24.04.2025) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про їх часткове задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно із статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини четвертої статті 282 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У частині третій цієї ж статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів зазначає, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1)попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2)визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3)розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частинами першою, другою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача адвокат Приміч Денис Володимирович у відзиві на апеляційну скаргу зазначив про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу складає 26900,00 грн. При цьому до відзиву на апеляційну скаргу було долучено орієнтовний перелік судових витрат, які понесе відповідач в зв`язку із розглядом даної справи.

У судовому засіданні 21.04.2025 адвокат Приміч Денис Володимирович зробив усну заяву про надання доказів судових витрат на правничу допомогу у встановлений процесуальним законом строк.

Також 21.04.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» адвокат Приміч Денис Володимирович подав заяву (вх.№1693/25 від 21.04.2025), в якій просив стягнути з позивача 26900,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які поніс відповідач у зв`язку з апеляційним переглядом справи №916/1030/24, при цьому зазначивши, що докази понесення таких витрат та їх детальний розрахунок будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

24.04.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» адвокат Приміч Денис Володимирович подав заяву (вх.№1779/25 від 24.04.2025), в якій просив ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, якою стягнути з Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» витрати на правничу допомогу в розмірі 26900,00 грн, які понесені в суді апеляційної інстанції. До вказаної заяви заявником додано докази таких витрат.

При цьому відповідна заява та докази подані заявником в межах п`ятиденного строку з дня ухвалення постанови суду апеляційної інстанції від 21.04.2025.

Отже, відповідач дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу і подання відповідних доказів на виконання частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі №916/1340/18.

Відповідно до положень частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Із наданих заявником документів вбачається, що 22.04.2024 між Адвокатським бюро «Дениса Приміча» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» укладено договір про надання правничої допомоги №18/24, відповідно до пункту 1.1. якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язаний оплатити адвокату замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами.

За умовами пункту 1.2. договору №18/24 від 22.04.2024, адвокат, зокрема, відповідно до узгоджених сторонами доручень надає клієнту правничу допомогу щодо захисту інтересів клієнта у справі №916/1030/24, що розглядається судами господарської юрисдикції, за позовом Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» про стягнення 1220760,00грн; представляє інтереси та здійснює захист клієнта в Господарському суді Одеської області, Південно-західному апеляційному господарському суді, Верховному Суді (Касаційному господарському суді).

Відповідно до пункту 6.1. договору №18/24 від 22.04.2024 гонорар адвоката визначається відповідно до погодинної роботи за ставкою 0,25 мінімальної заробітної плати, встановленої на день вчинення дії (надання послуги/допомоги).

Гонорар адвоката за участь у судовому засіданні становить 0,5 мінімальної заробітної плати, встановленої на день судового засідання. У випадку, якщо судове засідання не відбулось, однак адвокат прибув до суду у час, визначений судом, клієнт зобов`язується компенсувати витрати, пов`язані з прибуттям до суду (витрати на паливно-мастильні матеріали, вартість часу, витраченого на дорогу, очікування тощо), що за домовленістю сторін становить 0,3 мінімальної заробітної плати, встановленої на дату призначеного судового засідання (пункт 6.2. договору №18/24 від 22.04.2024).

Згідно із пунктом 6.3. договору №18/24 від 22.04.2024 гонорар обчислення погодинної роботи здійснюється відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт/послуг із надання правової допомоги із детальним описом робіт/послуг.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (у разі наявності печаток) та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 12.1. договору №18/24 від 22.04.2024).

23.04.2025 між сторонами було підписано акт виконаних робіт №2-18/24 до договору №18/24 про надання правничої допомоги, відповідно до якого Адвокатське бюро «Дениса Приміча» виконало роботи, передбачені умовами договору, та надало правничу (правову) допомогу у справі №916/1030/24, яка розглядалась Південно-західним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2024 (пункт 1).

У пункті 2 акту виконаних робіт №2-18/24 до договору №18/24 про надання правничої допомоги від 22.04.2024 зазначено перелік послуг та їх вартість, а саме:

-написання та подання заяви про внесення додаткових відомостей про учасника справи (приєднання до Електронного суду) 0,75 години 1500,00 грн;

-ознайомлення з текстом рішення суду першої інстанції та визначення правової позиції, обговорення її з клієнтом 2,5 години 5000,00 грн;

-написання, формування та подання відзиву на апеляційну скаргу 7 годин 14000,00 грн;

-компенсація витрат, пов`язаних з прибуттям до суду 21.01.2025 відповідно до пункту 6.2. договору 2400,00 грн;

-участь у судовому засіданні 1 судодень (21.04.2025) 4000,00 грн.

Всього вартість наданих робіт/послуг становить 26900,00 грн.

У примітках до акту зазначено, що алгоритм розрахунку відповідно до погодинної роботи за ставкою 0,25 мінімальної заробітної плати на день вчинення дії (надання послуги/допомоги); алгоритм розрахунку за участь у судовому засіданні 0,5 мінімальної заробітної плати, встановленої на день судового засідання.

23.04.2025 між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору №18/24 про надання правничої допомоги від 22.04.2024, у якій у пункті 1 сторони погодили, що дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокату за надання правничої допомоги у спорі по справі №916/1030/24, яка розглядалась Південно-західним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 03.10.2024, в якій бюро здійснювало захист інтересів клієнта у суді.

Згідно із пунктами 2, 3 додаткової угоди №2 від 23.04.2025 вартість послуг відповідно до акту виконаних робіт №2-18/24 від 23.04.2025 становить 26900,00 грн. Сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвокатського бюро, реквізити якого зазначаються даній угоді, впродовж 3 (трьох) місяців з моменту підписання даної угоди.

Інтереси у межах справи №916/1030/24 в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Приміч Денис Володимирович, що підтверджується копією ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1357881, відповідно до якого адвокат Приміч Денис Володимирович уповноважений представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» у Південно-західному апеляційному господарському суді,.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Дана позиція є усталеною і підтверджується, зокрема, постановами Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №910/906/18, від 28.06.2022 у справі №910/5543/21, від 15.06.022 у справі №911/2652/17(911/3581/20), від 07.06.2022 у справі №906/323/21, від 14.06.2022 у справі №922/2321/20(922/2139/21), від 31.05.2022 у справі №927/727/21, від 31.05.2022 у справі №927/728/21, від 23.12.2021 у справі №923/560/17, від 18.05.2022 у справі №922/2339/21, від 22.01.2021 у справі №925/1137/19,від 11.05.2022 у справі №902/974/21, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18, від 01.09.2021 у справі №178/1522/18.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що:

адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту;

договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно із статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну (правничу) допомогу, Південно-західний апеляційний господарський суд враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19, відповідно до якої:

(1)договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині другій статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2)за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3)як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4)адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5)адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6)відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України ).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України , може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, враховуючи конкретний зміст наданих адвокатом відповідача послуг, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, колегія суддів виходить з того, що наявні в матеріалах справи докази таких витрат не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у заявленому розмірі, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Даний правовий висновок Верховного Суду викладений в постанові від 28.11.2019 у справі №914/1605/18.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 911/2686/18 зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, апеляційний господарський суд зазначає, що згідно з актом виконаних робіт №2-18/24 від 23.04.2025 за договором №18/24 про надання правничої допомоги від 22.04.2024 вартість наданих адвокатом послуг становить 26900,00 грн.

Між тим, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок іншої сторони відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 та від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, в яких визначено наступне: не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, у зв`язку з чим суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Під час вирішення питання щодо можливості зменшення витрат на правову допомогу суд враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах кожної з окремих інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Саме такий правовий висновок Верховного Суду викладено у низці додаткових постанов останнього, зокрема, від 11.07.2023 у справі №916/2664/21, від 16.03.2023 у справі №927/153/22 тощо.

Як вбачається із рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції і матеріалів справи, правова позиція відповідача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору двома судовими інстанціями. Крім того, підготовка відзиву на апеляційну скаргу у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, враховуючи те, що у даній справі в суді апеляційної інстанції адвокату відповідача не потрібно було вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі.

Тобто, правова позиція відповідача, викладена у відзиві на апеляційну скаргу, вже була сформована до апеляційного розгляду справи, а доказів здійснення представником відповідача додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин суду апеляційної інстанції не надано.

Окрім того, колегія суддів враховує, що представництво відповідача адвокатом Примічем Денисом Володимировичем при розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанцій свідчить про його обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що, поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення.

Виходячи із матеріалів справи, об`єктивна необхідність для професійного досвідченого адвоката, який надавав правову допомогу відповідачу в суді першої інстанції, вдруге вивчати додаткові джерела права та судову практику зі спірних питань була відсутня, оскільки такий представник не міг не бути обізнаним із позицією відповідача, законодавством, яким регулюється спір у справі, документами й доводами, якими відповідач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини, а отже, супроводження справи в суді апеляційної інстанції не вимагало великого обсягу аналітичної й технічної роботи.

Отже, виходячи з конкретних обставин справи, а також обсягу та безпосередньо самого змісту (обґрунтованості) поданого відповідачем до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає неспівмірною визначену відповідачем вартість послуги зі складання відзиву на апеляційну скаргу, яка становить 14000,00 грн, оскільки фактичні обставини справи, джерела правового регулювання та належним чином обґрунтовані мотиви необхідності відмови у задоволенні позову викладені у рішенні суду першої інстанції, у зв`язку з чим була відсутня потреба у докладанні значних зусиль з витратою великих обсягів часу на повторне відображення вказаної інформації у відзиві на апеляційну скаргу, тому, на переконання суду, розумною і такою, що відповідає складності справи, виступає вартість складання відзиву у сумі 5000,00грн.

При цьому наведена в акті виконаних робіт №2-18/24 від 23.04.2025 за договором №18/24 про надання правничої допомоги від 22.04.2024 окрема послуга щодо ознайомлення з текстом рішення суду першої інстанції та визначення правової позиції, обговорення її з клієнтом фактично охоплюються однією послугою з підготовки адвокатом відзиву на апеляційну скаргу, тим більше, що кваліфікація спірних правовідносин та джерела їх правового регулювання вже були зазначені безпосередньо у рішенні місцевого господарського суду, на законності та обґрунтованості якого наголошувало Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28».

Подібний правовий висновок стосовного того, що надання адвокатом попередньої консультації та формування правової позиції охоплюється одночасно з послугою зі здійсненням підготовки відповідного процесуального документа для подання його до суду відображено в постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі №916/3904/19.

Тому у задоволенні заяви відповідача в цій частині на загальну суму 5000,00 грн слід відмовити.

Також апеляційний суд враховує, що подання клопотання про доступ до електронної справи є необхідним для належного представництва інтересів клієнта в апеляційному суді, водночас беручи до уваги обсяг вказаного документа, написання та подання заяви про внесення додаткових відомостей про учасника справи (приєднання до Електронного суду) адвокатом, як кваліфікованого фахівця у галузі права, не потребувало істотних затрат часу та зусиль, з огляду на що заявлена відповідачем сума відшкодування витрат за вказану послугу є надмірною. Розумним розміром компенсації за вказану послугу буде стягнення з позивача на користь відповідача 500,00 грн витрат.

Щодо зазначеної в акті виконаних робіт №2-18/24 від 23.04.2025 за договором №18/24 про надання правничої допомоги від 22.04.2024 такої послуги, як «компенсація витрат, пов`язаних з прибуттям до суду 21.01.2025 відповідно до пункту 6.2. договору», вартість якої складає 2400,00 грн, колегія суддів зазначає, що такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання, є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час, у зв`язку з чим такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. Отже, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

З урахуванням викладеного, стягнення витрат на правничу допомогу, до складу якої включено витрати на участь адвоката у судовому засіданні, апеляційний суд визнає виправданим, у зв`язку з чим задовольняє заяву відповідача в цій частині у повному обсязі.

Також суд враховує, що адвокат Приміч Денис Володимирович приймав участь у судовому засіданні 21.04.2025 під час розгляду справи №916/1030/24 у Південно-західному апеляційному господарському суді та вартість якого згідно із актом виконаних робіт №2-18/24 від 23.04.2025 складає 4000,00 грн, а тому витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28», пов`язані із участю його представника у судовому засіданні, є обґрунтованими та підлягають розподілу.

З урахуванням викладеного вище у сукупності, апеляційний суд, керуючись, зокрема, такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також ураховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, дійшов висновку не присуджувати на користь відповідача всі його витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення.

За встановлених обставин та норм права, з огляду на обсяг наданих послуг, враховуючи, що результат вирішення спору відбувся на користь відповідача, з урахуванням усіх аспектів обсягу наданих адвокатом послуг, в тому числі - аналогічності позицій в першій та апеляційній інстанціях, керуючись принципами справедливості, верховенства права та критерієм розумності розміру адвокатських витрат, колегія суддів вважає, що 11900,00 грн (500,00 грн за написання та подання заяви про внесення додаткових відомостей про учасника справи (приєднання до Електронного суду) + 5000,00 грн за написання, формування та подання відзиву на апеляційну скаргу + 2400,00 грн компенсації витрат, пов`язаних з прибуттям до суду 21.01.2025, відповідно до пункту 6.2. договору + 4000,00 грн за участь у судовому засіданні 21.04.2025) є обґрунтованим та розумним розміром компенсації за надані адвокатом послуги з надання правничої допомоги позивачу.

Таким чином, заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» (вх.№1693/25 від 21.04.2025, вх.№1779/25 від 24.04.2025) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольняються частково на загальну суму 11900,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 244, 281 - 284

Господарського процесуального кодексу України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» (вх.№1693/25 від 21.04.2025, вх.№1779/25 від 24.04.2025) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2.Стягнути з Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» 11900 /одинадцять тисяч дев`ятсот/ гривень 00 копійок судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

3.У задоволені решти заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-28» (вх.№1693/25 від 21.04.2025, вх.№1779/25 від 24.04.2025) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повну постанову складено 21.05.2025.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран