ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025м. ДніпроСправа № 904/3536/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Спецтехніка", с. Майське Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології", м. Дніпро

про стягнення 197 677,39грн та розірвання договору

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Спецтехніка", с. Майське Дніпропетровської області

про зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Янкіна Г.Д.

Представники:

Від позивача: Сироткін С.С., адвокат, довіреність від 03.01.2025

Від відповідача: Лихопьок Д.П., адвокат, довіреність від 26.06.2024 (в режимі відеоконференції)

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Союз-Спецтехніка" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології" передоплату за непоставлений товар в сумі 188 797,39грн;

- розірвати договір про надання послуг, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Союз-Спецтехніка", шляхом виставлення відповідачем та оплати позивачем рахунку №С7909 від 19.10.2023;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології" безпідставно отримані грошові кошти в сумі 8 880,00грн, сплачені згідно рахунку №С7909 від 19.10.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ "Дельта-сучасні технології" умов договору про надання послуг з встановлення контролера та договору купівлі-продажу товару, які укладені між ТОВ "Союз-Спецтехніка" та ТОВ "Дельта-сучасні технології" у спрощений спосіб - шляхом виставлення відповідних рахунків та їх оплат.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології" заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що:

- в межах господарських відносин надавав інженерно-технічні, консультаційні та комерційні послуги Позивачу щодо модернізації його верстату Pedrazzoli SN 350 AP-CN (далі - Верстат), у тому числі із залученням заводу - виробника Верстату - Pedrazzoli (Італія);

- у липні 2023 року відповідач надав позивачу послуги попереднього дефектування Верстату та виставив рахунок-фактуру №С-7678 від 05.07.2023 на суму 8800 грн. Вказаний рахунок не був у той період сплачений Позивачем. Після проведення дефектування Pedrazzoli дав рекомендації про те, що контролер підлягає заміні, а тільки потім можна буде зробити подальші висновки про ремонт Верстата, так як його без справного контролера неможливо було включити;

- за результатами цього дефектування Позивач замовив Відповідачу Цифровий контролер до верстату "SIAX110 L PER SN AP" (далі - Контролер), чим підтвердив свій намір щодо покрокової модернізації Верстату;

- Відповідач надав Позивачу рахунок-фактуру №С-7686 від 07.07.2023 на суму 188 797,39 грн, який сплачено позивачем згідно платіжної інструкції № 4484 від 11.07.2023. Також Відповідач зареєстрував податкову накладну №21 від 11.07.2023 (за першою подією);

- у подальшому Відповідач уклав та належним чином виконав зовнішньо-економічний контракт №2202271 від 14.08.2023 з Компанією "LITREMSAS" (Литва) - представником виробника верстатів, компанії Pedrazzoli (Італія), щодо придбання для Позивача вказаного Контролера. Зокрема, Відповідач оплатив, отримав, доставив та прийняв 16.10.2023 вказаний Контролер. Доставивши Контролер до м. Дніпро, Відповідач 19.10.2023 передав Контролер Позивачу у його виробничому приміщенні, за адресою: вул. Ніжнеднепровська 1, смт. Слобожанський, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область;

- відповідачем встановлено контролер на верстат, проведено випробування, за результатами якого складений акт про надання послуг дефектування верстата;

- Позивач сплатив (платіжна інструкція №6742 від 19.10.2023) рахунок фактуру №С-7678 від 05.07.2023 на суму 8800 грн та підписав акт №314 від 20.10.2023 про надання послуг дефектування. Після чого відповідач зареєстрував податкову накладну №36 від 19.10.2023;

- Позивач сплатив (платіжна інструкція №6743 від 19.10.2023) рахунок фактуру №С-7909 від 19.10.2023 на суму 8800 грн за надання послуг встановлення контролера. Відповідач зареєстрував відповідну податкову накладну №37 від 19.10.2023;

- заміна контролера поновило основні функції верстату, але гідравлічна система автоматичної подачі заготовки верстату не виконувала команди контролера та, відповідно, підлягала заміні;

- Позивач відкинув пропозицію придбання додаткових вузлів та механізмів та відмовився оформлювати надані йому Відповідачем видаткову накладну на передачу Контролера №320 від 23.10.2023 і акт про надання послуг щодо встановлення Контролеру на Верстат №316 від 23.10.2023.

До відзиву на позовну заяву відповідач надає:

відеозапис з приміщення Позивача, зроблений фахівцем Відповідача - Савчуком Романом Олександровичем при фактичному наданні послуг дефектування Верстата, на якому міститься Верстат, встановлений на ньому новий Контролер та старий контролер, а також пояснювальний малюнок та роздруківку з цього відео із зображенням Контролера;

заяву свідка - інженера Відповідача Савчука Романа Олександровича щодо обставин справи, підпис якого посвідчена нотаріально 26.08.2024 (реєстр №1813).

В порядку статті 90 ГПК України відповідач просить позивача відповісти на питання про обставини, що мають значення для справи, а саме:

1.Чи готові Ви, як посадова особа ТОВ "Союз-Спецтехніка", нести встановлену законом відповідальність за введення суду в оману щодо фактичних обставин цієї справи?

2. Чи підписував ОСОБА_1 лист, адресований ТОВ "Дельта Сучасні Технології"?

3. Чи заїжджав у період 19-23 жовтня 2023р. автомобіль Фольксваген Кадді НОМЕР_1 на територію, де розташовано ТОВ "Союз-Спецтехніка"?

4. Які роботи проводив спеціаліст ТОВ "Дельта Сучасні Технології" Савчук Роман Олександрович на верстаті моделі SN-350 AP-CN № 057323, що належить ТОВ "Союз-Спецтехніка" у період 19-23 жовтня 2023р.?

5. Чи встановлювався у період 19-23 жовтня 2023р. новий контролер моделі "SIAX110 L PER SN AP" на верстат моделі SN-350 AP-CN № 057323, що належить ТОВ "Союз-Спецтехніка"?

6. Які дії від імені або на користь ТОВ "Союз-Спецтехніка" з червня 2023р. по травень 2024р. виконували наступні особи: Волок Костянтин Валерійович, тел.: НОМЕР_2 ; ОСОБА_2 , тел.: НОМЕР_3 ; Слюсар Оксана Віталіївна, тел.: НОМЕР_4 ; ?

7. Як ТОВ "Союз-Спецтехніка" використовує у своїй діяльності спорідненість (зокрема, через спільних учасників юридичних осіб) з юридичними особами під загальним брендом "АГРО СОЮЗ", а саме: розташування, реклама, соціальні мережі, тощо ?

У відповіді на відзив на позовну заяву ТОВ "Союз-Спецтехніка" не заперечує, що в липні 2023 року звертався до Відповідача з проханням провести дефектування належного Позивачу верстату Pedrazzoli SN 350 AP-CN 9 (далі - Обладнання) та, що 05 липня 2023 року представник Відповідача виконав дефектування Обладнання. Проте, позивач не погоджується із твердженням відповідача про те, що за результатами проведення дефектування Відповідач встановив лише вихід з ладу контролера та попередив, що висновки щодо справності інших вузлів можна буде зробити тільки після заміни контролера. Акт дефектування обладнання, яке було виконане 05.07.2023 Відповідач не надав, а його представником в усній формі було повідомлено, що повне відновлення працездатності Обладнання буде здійснено після заміни контролера. Доказів передачі контролера Відповідач не надав. Надані відповідачем копії зовнішньо економічного контракту (на закупку цього контролера у іноземного контрагента), за яким ним було придбано контролер, товарно-транспортні документи, які свідчать про поставку контролера на митну територію України, заява свідка - фахівця Відповідача, який нібито здійснював встановлення контролера, зареєстровані Відповідачем податкові накладні, відеозапис, виконаний в невідомому приміщенні, докази оплати Позивачем послуг з дефектування та встановлення контролера, Акт виконання дефектування верстату від 19.10.2023, не є належними доказами та не підтверджують факт виконання відповідачем зобов`язань з поставки контролеру.

До відповіді на відзив ТОВ "Союз-Спецтехніка" долучило відповіді на письмове опитування учасника справи, як свідка в порядку статті 90 ГПК України.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2024 справу №904/3536/24 передано на розгляд судді Євстигнеєвій Н.М.

Ухвалою суду від 13.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09.09.2024.

27 серпня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології" звернулось до господарського суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Союз-Спецтехніка" підписати та надати товариству наступні документи:

- видаткова накладна №320 від 23.10.2023 щодо цифрового контролера до верстату "SIAX110 L PER SN AP" на суму без ПДВ - 157 331,16грн, сума ПДВ - 31 466,23грн, а всього із ПДВ - 188 797,39грн;

- акт про надання послуг № 316 від 23.10.2023 щодо встановлення контролера SIAX110 L PER SN AP 8-888-30-10 на суму без ПДВ- 7 400,00грн, сума ПДВ - 1480,00грн, всього із ПДВ - 8800,00грн.

В зустрічній позовній заяві зазначено, що орієнтовний (попередній) розрахунок суми витрат на правничу допомогу складає 12000,00грн.

ТОВ "Дельта-сучасні технології" вважає, що між ТОВ "Союз-Спецтехніка" та ТОВ "Дельта-сучасні технології" склалися такі правовідносини:

щодо купівлі-продажу Контролера, - правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. До вказаного правочину також може бути застосовані норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України);

щодо надання послуг технічного характеру - проведення дефектування, встановлення Контролера, - правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм статей 901-907 Цивільного кодексу України.

Вказані правочини укладені та повністю виконані ТОВ "Дельта-сучасні технології". ТОВ "Союз-Спецтехніка" вказані правочини виконані лише в частині фактичного прийняття та оплати отриманого від ТОВ "Дельта-сучасні технології" майна та послуг, однак не виконані зобов`язання щодо належного оформлення та повернення товаро-супроводжувальних документів: видаткової накладної №320 від 23.10.2023 та акта про надання послуг № 316 від 23.10.2023, які були надані ТОВ "Союз-Спецтехніка" 23.10.2023.

У судовому засіданні 09.09.2024 оголошено перерву до 07.10.2024.

Ухвалою суду від 07.10.2024 поновлено відповідачу строк для надання доказів у справі та долучено їх до матеріалів справи (перелік доказів додано до письмових пояснень); продовжено строк підготовчого провадження по справі №904/3536/24 на тридцять днів; відкладено підготовче засідання у справі на 11 листопада 2024 року.

Ухвалою суду від 11.11.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 16.12.2024.

14.11.2024 ТОВ "Союз-Спецтехніка" надано до суду додаткові письмові пояснення по справі щодо: укладення договорів у спрощений спосіб, надсилання відповідачу вимог про поставку товару та повернення попередньої оплати; щодо виникнення у позивача права на податковий кредит.

13 грудня 2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології" до господарського суду надійшла заява, в якій просить викликати та допитати у судовому засіданні у якості свідка інженера ТОВ "Дельта-сучасні технології" ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 16.12.2024 оголошено перерву у судовому засіданні до 20 січня 2025 року; задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології" про виклик свідка, інженера ТОВ "Дельта-сучасні технології", ОСОБА_3 в судове засідання; суд викликав у судове засідання для допиту свідка ОСОБА_3 .

У судовому засіданні 20.01.2025, відповідно до ст. 211 Господарського процесуального кодексу України, судом допитано свідка ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 20.01.2025 відкладено розгляд справи на 20.02.2025, викликано у судове засідання для допиту свідка ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Представником позивача долучено до матеріалів справи наказ від 12 лютого 2025 року №7 щодо службового відрядження ОСОБА_1 , директора з 14.02.2025 до 22.02.2025 у м. Абу-Дабі, ОАЕ для участі у виставці.

У судовому засіданні 20.02.2025 оголошено перерву до 06.03.2025; судом викликано для допиту свідка ОСОБА_1 .

У судовому засіданні 06.03.2025, відповідно до ст. 211 Господарського процесуального кодексу України, судом допитано свідка ОСОБА_1 , оголошено перерву до 25.03.2025.

21.03.2025 до господарського суду відповідачем надано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: копію листа №2 від 21.01.2025 від Дельта СТ до компанії PEDRAZZOLI, у відповідь на який був наданий лист від 24.02.2025 компанії PEDRAZZOLI; доказ надходження листа від 24.02.2025 компанії PEDRAZZOLI електронною поштою; копію Сертифікату ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) про знання англійської мови (рівень В2).

Позивач заперечує долучення вказаних доказів до матеріалів справи, як таких, що подані з порушенням установленого для їх подання строку.

Ухвалою суду від 25.03.2025 відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ "Дельта-сучасні технології" про поновлення строку для надання доказів у справі; клопотання ТОВ "Дельта-сучасні технології" про долучення доказів (вх. №9618/25 від 06.03.2025; вх. №12042/25 від 21.03.2025) залишено без розгляду.

З 25.03.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 22.04.2025, з 22.04.2025 до 07.05.2025.

Під час розгляду справи судом досліджені наявні в матеріалах справи докази.

У судовому засіданні 07.05.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ТОВ "Союз-Спецтехніка" звернулося до ТОВ "Дельта-сучасні технології" з проханням провести дефектовку належного ТОВ "Союз-Спецтехніка" верстату Pedrazzoli SN 350 AP-CN 9 (далі - Обладнання), поставити та встановити Цифровий контролер "Sіax 110L PER SN АР" (далі - Товар, Контролер) на належне Товариству "Союз-Спецтехніка" Обладнання.

ТОВ "Союз-Спецтехніка" отримало: рахунок-фактуру № С-7678 від 05 липня 2023 року на оплату послуг з дефектування станка, рахунок-фактуру № С-7686 від 07 липня 2023 року на оплату Товару та рахунок-фактуру № С 7909 від 19.10.2023 на оплату послуг з встановлення контролера (а.с.27-29 у томі 1).

ТОВ "Союз-Спецтехніка" оплатило зазначені рахунки-фактури, що підтверджується:

платіжною інструкцією № 4484 від 11 липня 2023 року на суму 188 797,39 грн. в рахунок оплати вартості Товару (а.с.22 у томі 1);

платіжною інструкцією № 6742 від 19 жовтня 2023 року на суму 8880,00 грн. в рахунок оплати послуг з дефектування обладнання (а.с.23 у томі 1) :

та платіжною інструкцією № 6743 від 19 жовтня 2023 року на суму 8 880,00 грн. в рахунок оплати послуг з встановлення контролера (а.с.24 у томі 1).

Обставини щодо виставлення вказаних рахунків відповідачем саме позивачу та їх оплата сторонами не заперечуються.

ТОВ "Дельта-сучасні технології", відповідно до вимог ст.201 та п.11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, зареєстрував податкові накладні № 21 від 11.07.2023 на суму 188797,39грн та №37 від 19.10.2023 на суму 8880,00грн (а.с.25-26, том 1).

Тим самим, зазначеними вище діями Відповідач не лише підтвердив факт отримання ним від Позивача передоплати за поставку Товару та надання послуг зі встановлення Контролера, а й взяв на себе відповідні зобов`язання з поставки такого Товару (Контролеру) та, після поставки, надання послуг з його встановлення.

07.05.2024 ТОВ "Дельта-сучасні технології" направило на адресу ТОВ "Союз-Спецтехніка" видаткову накладну №320 від 23.10.2023 (2 примірника), акт надання послуг №316 від 23.10.2023 (2 примірника), рахунок фактура №С-8389 від 07.05.2024 та відповідь-вимогу від 07.05.2024 за № 07052024/1 (а.с.31).

7 червня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Союз-Спецтехніка" направило на адресу ТОВ "Дельта-сучасні технології" вимогу щодо повернення передоплати за товар в сумі 188797,00грн, сплачену згідно платіжного доручення № 4484 від 11.07.2023 (а.с.7 том 1). Вимога про повернення передоплати отримана відповідачем 13.06.2024 (а.с.8 том 1).

У відповіді на вимогу про повернення попередньої оплати ТОВ "Дельта-сучасні технології" зазначив, що здійснив поставку товару - контролера до верстату, передача оформлена видатковою накладною від 23.10.2023. Вартість наданих послуг щодо встановлення контролера повністю оплачена ТОВ "Союз-Спецтехніка" 19.10.2023. ТОВ "Дельта-сучасні технології" зареєструвало податкову накладну, яка ТОВ "Союз-Спецтехніка" перерахована до свого податкового кредиту (а.с.9 том 1).

До відповіді на вимогу про повернення попередньої оплати додані видаткова накладна №320 від 23.10.2023 (2 примірника), акт надання послуг №316 від 23.10.2023 (2 примірника) та рахунок фактура №С-8389 від 07.05.2024.

Листом від 20.05.2024, за вих. №8, ТОВ "Союз-Спецтехніка" повідомило відповідача про неможливість підписання отриманих видаткової накладної № 320 від 23.10.2023 та Акту надання послуг №316 від 23.10.2023, та вимагає у строк 7 днів з моменту отримання даної вимоги здійснити поставку та установку вищезазначеного контролера товару (а.с.18-20 том 1). Лист від 20.05.2024 №8 отримано відповідачем 24.05.2024 (а.с.21 том 1).

ТОВ "Союз-Спецтехніка" посилається на тривале невиконання відповідачем зобов`язання з поставки контролера та послуг з встановлення контролера, у зв`язку із чим просить стягнути передплату за непоставлений товар в сумі 188 797,39грн, розірвати договір про надання послуг та стягнути безпідставно отримані кошти в сумі 8880,00грн.

В свою чергу, ТОВ "Дельта-сучасні технології" звернулося із зустрічним позовом, в якому просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Союз-Спецтехніка" підписати та надати товариству наступні документи:

- видаткова накладна №320 від 23.10.2023 щодо цифрового контролера до верстату "SIAX110 L PER SN AP" на суму без ПДВ - 157 331,16грн, сума ПДВ - 31 466,23грн, а всього із ПДВ - 188 797,39грн;

- акт про надання послуг № 316 від 23.10.2023 щодо встановлення контролера SIAX110 L PER SN AP 8-888-30-10 на суму без ПДВ- 7 400,00грн, сума ПДВ - 1480,00грн, всього із ПДВ - 8800,00грн.

Наведене і є причиною спору.

Предметом доказування у справі за первісним позовом є встановлення обставин укладання договору поставки товару та договору надання послуг, строк поставки обладнання за договором, строк дії договору, наявність прострочення передачі товару за договором; наявність/відсутність підстав для розірвання договору надання послуг.

Предметом доказування у справі за зустрічним позовом є обставини, пов`язані із встановленням наявності/відсутності підстав для підписання первинних документів (видаткової накладної та акту надання послуг).

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші угоди.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Частинами 1, 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до статті 181 Господарського кодексу України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 1, 2 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина 1 статті 639 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом відповідно до статті 208 Цивільного кодексу України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

При цьому, відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 2 стаття 640 Цивільного кодексу України).

У свою чергу, відповідно до стаття 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до статті 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Як встановлено судом, ТОВ "Союз-Спецтехніка" отримало: рахунок-фактуру № С-7678 від 05 липня 2023 року на оплату послуг з дефектування станка, рахунок-фактуру № С-7686 від 07 липня 2023 року на оплату Товару та рахунок-фактуру № С 7909 від 19.10.2023 на оплату послуг з встановлення контролера.

ТОВ "Союз-Спецтехніка" оплатило зазначені рахунки-фактури, що підтверджується платіжною інструкцією № 4484 від 11 липня 2023 року на суму 188 797,39 грн. в рахунок оплати вартості Товару; платіжною інструкцією № 6742 від 19 жовтня 2023 року на суму 8880,00 грн. в рахунок оплати послуг з дефектування обладнання та платіжною інструкцією № 6743 від 19 жовтня 2023 року на суму 8 880,00 грн. в рахунок оплати послуг з встановлення контролера.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи зареєстровані відповідачем податкові накладні № 21 від 11.07.2023 на суму 188797,39грн та №37 від 19.10.2023 на суму 8880,00грн.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 910/23097/17 податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (підрядником) на постачання послуг на користь другої сторони (замовника), може бути доказом правочину з огляду на те, що така поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Враховуючи зазначене, судом встановлено, що між сторонами було укладено договір поставки та договір надання послуг у спрощений спосіб.

Відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання глави 54 Цивільного кодексу України (поставка, купівля-продаж) та глави 63 Цивільного кодексу України (послуги, загальні положення).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Убачається, що волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Термін поставки контролера сторонами не визначено, тому на адресу відповідача позивачем направлено лист вимога від 20.05.2024 №8 (а.с.18 том 1), в якій позивач вимагає в семиденний строк з моменту отримання даної вимоги здійснити поставку та установку контролера (а.с.18 том 1). Позивач заперечує отримання від відповідача контролера та послуг з встановлення контролера, у зв`язку із чим відмовився підписати видаткову накладну №320 від 23.10.2023 та Акт надання послуг № 316 від 23.10.2023, про що зазначає в листі від 20.05.2024 (а.с.18 том 1).

ТОВ "Союз-Спецтехніка" вказує, що оскільки Лист - вимога про поставку та установку контролера отримана відповідачем 24.05.2024, то поставка товару мала відбутися до 31.05.2024 включно (а.с.21 том 1).

За доводами позивача, поставка товару в установлений строк не відбулася, видаткові накладні на поставку товару не підписані, що є підставою для повернення попередньої оплати за непоставлений товару в сумі 188797,00грн.

Верховний Суд у постанові 25 червня 2020 року у справі № 924/233/18 вказав, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару. Такий факт повинен оцінюватися в сукупності з іншими доказами у справі, оскільки вибіркова оцінка доказів не відповідає приписам процесуального законодавства (п.п.92-93).

Так, в липні 2023 року Позивач звертався до Відповідача з проханням провести дефектування належного Позивачу верстату Pedrazzoli SN 350 AP-CN 9 (далі -Обладнання).

Дефектування Обладнання виконане 05 липня 2023 року представником Відповідача, проти чого позивач не заперечує.

Таким чином, відповідачем надавались послуги попереднього дефектування верстата Pedrazzoli SN 350 AP-CN (далі - Верстат).

14 серпня 2023 року ТОВ "Дельта-сучасні технології" уклав з Компанією "LITREMSAS" (Литва) - представником виробника верстатів, компанії Pedrazzoli (Італія), та належним чином виконав зовнішньо-економічний контракт №2202271 від 14.08.2023

Зокрема, ТОВ "Дельта-сучасні технології" оплатив та прийняв 16.10.2023 обладнання для верстату - Контролер (а.с.93-100 том 1).

19.10.2023 ТОВ "Дельта-сучасні технології" передав Контролер ТОВ "Союз-Спецтехніка" у його виробничому приміщенні, за адресою: вул. Ніжнеднепровська 1, пмт. Слобожанський, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область. Представник Відповідача (Савчук Р.О.) встановив Контролер на Верстат, провів випробування, за результатами якого був складений Акт про надання послуг дефектування.

Згідно заяви свідка ОСОБА_3 , який працює інженером в ТОВ ТОВ "Дельта-Сучасні технології" перше обстеження верстата проведено 05.07.2023 та виставлено рахунок на суму 8800,00грн від 05.07.2023. Після узгодження ціни контролера із замовником та заводом виробником в Литві, замовнику (ТОВ "Союз-Спецтехніка") виставлено рахунок на суму 188797,39грн від 07.07.2023, який оплачено повністю. ОСОБА_3 зазначає, що 19.10.2023, на автомобілі Фольксваген КАдді НОМЕР_1 , привіз контролер до замовника, встановив контролер на верстат та зафільмував на відео його роботу. Після встановлення контролера верстат запрацював, виконував функцію різання металевого профілю, однак було виявлено, що не працює автоматична подача заготовки.

За результатами дефектовки станка складено Акт від 19 жовтня 2023 року (а.с.59 том 1).

Зазначений Акт складено інженером відповідача ОСОБА_3 , але підписаний 19.10.2023 директором ТОВ "Дельта-Сучасні технології" Єфімовим А.І. та директором ТОВ "Союз-Спецтехніка" Романьковим Е.А., що не заперечується позивачем та відповідачем. За змістом цього Акту встановлено необхідність заміни системи управління Sipro SIAX110 Light; заміна гідравлічного циліндра пили; заміна гідравлічних шланг пили; заміна масла та фільтрів пили.

Видаткова накладна на поставлений на верстат контролер та акт надання послуг були складені ТОВ "Дельта-Сучасні технології" 23.10.2023, передані Замовнику, який відмовився їх підписувати.

Заява свідка ОСОБА_3 посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіною О.В. 26.08.2024, реєстровий номер 1813 (а.с.53 том1).

Проаналізувавши заяву свідка, суд доходить висновку про її відповідність вимогам, порядку складання та засвідчення, визначеним у статтях 88,90 Господарського процесуального кодексу України, а тому зазначена заява є належним та допустимим доказом у справі.

У якості доказу відповідачем долучено до матеріалів справи відеозапис з приміщення Позивача, зроблений ОСОБА_3 при фактичному наданні послуг дефектування Верстата, на якому міститься Верстат, встановлений на ньому новий Контролер та старий контролер, а також пояснювальний малюнок та роздруківку з цього відео із зображенням Контролера.

Зазначені докази свідчать про поставку контролера позивачу та встановлення його на верстат.

На електронну пошту Відповідача ( - заступника директора ОСОБА_6 ) 03.05.2024 надійшов лист, підписаний директором Позивача, про виконання зобов`язань та усунення недоліків Верстата після заміни Контролера (а.с.85-86 том 1).

Відповідач вказує, що лист від 03.05.2024 надійшов з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 з посиланням на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_7 , директор з продажу) (а.с.101 том 1).

ТОВ "Союз-Спецтехніка" зазначений доказ вважає підробленим та таким, що не може бути визнаний як доказ, оскільки лист не містить номеру та дати, відправлений з невідомої товариству електронної адреси та невідомою особою. Свідок ОСОБА_1 під час його допиту в судовому засіданні як свідка заперечував факт відправки такого листа на адресу відповідача.

Відповідач 07.05.2024 направив Відповідь-вимогу, в якій повторно запропонував підписати та повернути на його адресу видаткову накладну №320 від 23 жовтня 2023 року та Акт надання послуг №316 від 23 жовтня 2023 року.

Позивач 20.05.2024 листом за №8 повідомив про неможливість підписання отриманих від Відповідача документів, відмовляючись визнавати факт отримання контролера.

Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

Так, відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Господарський суд оцінив подані сторонами докази та встановив, що ТОВ "Дельта - Сучасні технології" виконувало свої зобов`язання щодо поставки оплаченого позивачем товару: у липні 2023 року відповідачем проведено дефектовку верстату, направлено позивачеві рахунки на оплату вартості контролера та послуги з його встановлення (на підтвердження факту виконання робіт по встановленню контролера відповідачем надано платіжну інструкцію №6743 від 19.10.2023, якою підтверджується оплата послуги з встановлення контролера), укладено договір з іноземною компанією на поставку контролера; оплачено та отримано контролер, проведено установку контролера на верстат на території позивача; проведено випробування та встановлено інші недоліки роботи верстата; направлено позивачу акт наданих послуг та видаткову накладну.

Оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, враховуючи викладені обставини справи і наведені норми законодавства, що врегульовують спірні правовідносини сторін, суд надає перевагу доводам відповідача, наведеним у його заявах по суті справи, надані ним докази в сукупності на підтвердження своїх доводів визнає більш вірогідними, ніж докази подані позивачем на підтвердження наведених ним обставин, тому первісний позов визнає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд погоджується з доводами позивача, що лист від 03.05.2024 не може вважатись належним доказом у справі з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо). Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

У відзиві на позовну заяву, до якого долучено копію листа від 03.05.2024 (а.с.85-86 том 1), відповідачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Відповідно до частин першої, другої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" (№ 851-IV) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону № 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Зважаючи на те, що з наданого відповідачем скріншоту з його електронної пошти не можливо встановити вміст повідомлення, отриманого Відповідачем 03.05.2024, а електронна адреса, з якої направлено повідомлення, не ідентифікована як електронна адреса Позивача, відсутні будь-які які відомості, що зазначене повідомлення відправлено особою, зазначеною в самому повідомленню, джерело отримання даного листа достеменно встановити не можливо, зазначена сканована копія листа не розглядається судом як доказ.

Щодо вимоги розірвати договір про надання послуг, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Союз-Спецтехніка", шляхом виставлення відповідачем та оплати позивачем рахунку №С7909 від 19.10.2023 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології" безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 8 880,00грн.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В обґрунтування вимоги про розірвання договору надання послуг позивач посилався на істотне порушення відповідачем умов Договору від 19.10.2023, яке полягає в невиконанні зобов`язання із встановлення контролера.

Так, відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У статті 653 ЦК України визначені правові наслідки розірвання договору, за змістом якої у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи убачається, що контролер поставлено позивачу та встановлено, тобто договір про надання послуг від 19.10.2023 виконано сторонами. Рахунок -фактура № С-7909 від 19.10.2023 на суму 8880,00грн - встановлення контролера SIAX110L PER SN AP 8-888-30-10, артикул 057323 у кількості 1 штука, який ТОВ "Дельта - Сучасні технології" виставило ТОВ "Спецтехніка" оплачено останнім повністю.

За таких обставин, з підстав зазначених ТОВ "Спецтехніка" у позовній заяві, вимога про розірвання договору про надання послуг з встановлення контролера від 19.10.2023 та стягнення 8880,00грн задоволенню не підлягає.

Щодо зустрічного позову ТОВ "Дельта-Сучасні Технології" про зобов`язання ТОВ "Спецтехніка" підписати видаткову накладну та акт про надання послуг.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У частині другій статті 4 Господарського процесуального кодексу України зазначається, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже право особи на захист своїх цивільних прав та інтересів забезпечене законом, зокрема статтею 15 Цивільного кодексу України. Перелік способів захисту порушеного права та/або інтересів визначений у статті 16 Цивільного кодексу України та не є вичерпним.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право саме на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, підписання первинних документів, оскільки такі документи підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

Як вбачається позивач за зустрічним позовом заявив вимогу про зобов`язання відповідача вчинити дії, а саме: підписати видаткову накладну та акт про надання послуг.

Згідно зі статтею 689 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Отже заявлена позивачем за первісним позовом вимога про зобов`язання відповідача вчинити дії: підписати видаткову накладну та акт про надання послуг є за своєю суттю вимогою про зобов`язання підписати первинні документи, прийняти товар шляхом підписання видаткової накладної та складання акту про надання послуг.

Згідно зі статтею 1, частиною 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, що містить відомості про господарську операцію. У свою чергу, господарська операція - це дія або подія, що викликає зміну в структурі активів і зобов`язань, власному капіталі підприємства. Метою складання первинних документів є відображення господарських операцій у бухгалтерському обліку.

Закон не містить приписів щодо часу складання первинного документа, але при цьому зобов`язує відобразити в обліку господарську операцію тільки у тому звітному періоді, у якому така господарська операція була здійснена (частина 5 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Врахувавши наведені норми закону суд доходить висновку про те, що вимога позивача за зустрічним позовом про зобов`язання відповідача підписати первинні документи (видаткову накладну та акт про надання послуг) не стосується захисту його прав як продавця за договором поставки, суперечить встановленим чинним законодавством способам захисту цивільних прав. Ця вимога у разі її задоволення не призведе до поновлення порушеного права позивача.

За таких обставин вимоги ТОВ "Дельта-сучасні технології" за зустрічним позовом задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на ТОВ "Союз-Спецтехніка" за первісним позовом та на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології" за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79,86,91,129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Спецтехніка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології" про стягнення 197677,39грн та розірвання договору - залишити без задоволення.

Судові витрати за первісним позовом віднести на Товариство з обмеженою відповідальністю "Союз-Спецтехніка".

Позовні вимоги за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Спецтехніка" про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Судові витрати за зустрічним позовом віднести на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта-сучасні технології".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.05.2025

Суддя Н.М. Євстигнеєва