ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/969/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Мужичук Ю.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України"
до Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" в особі Філії Пісочинське ДЕП Дочірнього підприємства Харківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" звернулось до Господарського суду Харківської області через систему "Електронний суд" із позовною заявою до Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" в особі Філії Пісочинське ДЕП Дочірнього підприємства Харківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, в якій просить суд:

- стягнути з відповідача суму заборгованості за договором розподілу природного газу № 200104ЕР-0819-23 від 01.07.2023 за період лютий 2024 вересень 2024 в сумі 67094,36 грн.;

- стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Позов обґрунтовано посиланням на невиконання відповідачем зобов`язання за договором в частині оплати вартості величини річної замовленої потужності.

Розглядати справу позивач просив у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

08.04.2025 до Господарського суду Харківської області через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №8703), в якому відповідачем заперечень проти стягнення заборгованості не зазначено, викладено клопотання про відстрочку виконання рішення суду по даній справі строком на один рік з моменту винесення рішення по даній справі або на інший строк, який суд визнає достатнім для вирішення питань, що не дають відповідачу можливості розрахуватися з позивачем за зобов`язаннями, що стали предметом позову по даній справі.

09.04.2025 до Господарського суду Харківської області через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №8813), в якій позивач відхиляє доводи викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву та зазначає про те, що проти задоволення клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення заперечує та вказує, що відповідачем у заяві не було надано жодних вагомих підстав або доказів, які б підтверджували необхідність відстрочення виконання судового рішення. Відсутність таких підстав і суттєвих доказів свідчить про недостатність підстав для задоволення заяви. Відстрочення виконання судового рішення може призвести до порушення прав та інтересів Позивача, а також спричинити негативні наслідки.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП, Регулятор) від 26.12.2022 №1839 Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ Газорозподільні мережі України із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 28.06.2023 №1131, Товариство з обмеженою відповідальністю ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ в особі Харківської філії ТОВ ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ (далі - Оператор ГРМ, або Позивач) - є суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на території Харківської області починаючи з 01.07.2023.

01.07.2023 Відповідачем підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу № 200104ЕР-0819-23 від 01.07.2023, на об`єкт, який розташований за адресою: Харківська область, смт. Буди, вул. Шевченко, буд. 50 (а.с. №14) .

Отже, відповідач приєднався до умов типового публічного договору розподілу природного газу, текст якого затверджений Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 (далі Договір, а.с. №15-21).

Відповідно до п. 1 розділу 3 глави VI Кодексу ГРМ споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газ (гл. І розділ 1 Кодексу ГРМ).

Відповідно до п. 3 глави 3 розділ VІ Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з п. 4 глави 3 розділу VІ Кодекс ГРМ договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Згідно з п. 2.1. договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019 внесено зміни до Кодексу ГРМ (та до договору відповідно), згідно яких з 01.01.2020 запроваджується новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.

Відповідно до п. 6.1. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п. 6.3. Договору).

Відповідно до п. 2 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Пункт 5 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачає, що для нового споживача, що не є побутовим, та/або його об`єкта річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається споживачем за його заявою, але не менше обсягів, визначених абзацом четвертим пункту 4 цієї глави.

Відповідно до п. 6.8. Типового договору розподілу природного газу надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Позивачем на виконання вищевказаних вимог Кодексу ГРС у Акті прийому-передачі газу № ХА 0000816 МФ від 30.09.2023 було повідомлено відповідача про фактичний обсяг споживання природного газу за попередній газовий рік, а саме: 42144,07 куб.м, та одночасно повідомлено, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на 2024 календарний рік, а величина потужності, що розрахована для місячної оплати складає 3512,05 куб.м (42144,07 : 12 = 3512,058 куб.м).

На підставі вищевикладеного та умов договору, Оператором ГРМ було складено акти наданих послуг:

- акт №УХФ00002552 від 29.02.2024, відповідно до якого у лютому 2024 споживачу забезпечено цілодобовий доступ до розподілу 3512,06 куб.м природного газу, вартість послуг склала 8386,80 грн (3512,06 х 1,99 грн х 1,2 (ПДВ) = 8386,80) (а.с. №23);

- акт №УХФ00004077 від 31.03.2024, відповідно до якого у березні 2024 споживачу забезпечено цілодобовий доступ до розподілу 3512,06 куб.м природного газу, вартість послуг склала 8386,80 грн (3512,06 х 1,99 грн х 1,2 (ПДВ) = 8386,80) (а.с. №23 зворотня частина);

- акт №УХФ00006227 від 30.04.2024, відповідно до якого у квітні 2024 споживачу забезпечено цілодобовий доступ до розподілу 3512,05 куб.м природного газу, вартість послуг склала 8386,78 грн (3512,05 х 1,99 грн х 1,2 (ПДВ) = 8386,78) (а.с. №24);

- акт №УХФ00008198 від 31.05.2024, відповідно до якого у травні 2024 споживач забезпечено цілодобовий доступ до розподілу 3512,06 куб.м природного газу, вартість послуг склала 8386,80 грн (3512,06 х 1,99 грн х 1,2 (ПДВ) = 8386,80) (а.с. №24 зворотня частина);

- акт №УХФ00010052 від 30.06.2024, відповідно до якого у червні 2024 споживачу забезпечено цілодобовий доступ до розподілу 3512,06 куб.м природного газу, вартість послуг склала 8386,80 грн (3512,06 х 1,99 грн х 1,2 (ПДВ) = 8386,80) (а.с. №25);

- акт №УХФ00012507 від 31.07.2024, відповідно до якого у липні 2024 споживач забезпечено цілодобовий доступ до розподілу 3512,06 куб.м природного газу, вартість послуг склала 8386,80 грн (3512,06 х 1,99 грн х 1,2 (ПДВ) = 8386,80) (а.с. №25 зворотня частина);

- акт №УХФ00014204 від 31.08.2024, відповідно до якого у серпні 2024 споживачу забезпечено цілодобовий доступ до розподілу 3512,05 куб.м природного газу, вартість послуг склала 8386,78 грн (3512,05 х 1,99 грн х 1,2 (ПДВ) = 8386,78) (а.с. №26);

- акт №УХФ00015949 від 30.09.2024, відповідно до якого у вересні 2024 споживачу забезпечено цілодобовий доступ до розподілу 3512,06 куб.м природного газу, вартість послуг склала 8386,80 грн (3512,06 х 1,99 грн х 1,2 (ПДВ) = 8386,80) (а.с. №26 зворотня частина).

Всього за період з лютого 2024 року по вересень 2024 року позивачем було надано споживачу (відповідачу у справі) послуги розподілу природного газу на загальну суму 67094,36 грн з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 6.6. договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Позивач вказує, що протягом спірного періоду (з лютого 2024 року по вересень 2024 року) ним в повному обсязі було виконано зобов`язання щодо забезпечення можливості цілодобового доступу відповідача до газорозподільної системи та розподілу належних йому об`ємів (обсягів) природного газу.

В свою чергу, відповідачем не виконано зобов`язання за договором в частині оплати вартості величини річної замовленої потужності, у зв`язку із чим виникла заборгованість перед позивачем у 67094,36 грн, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

Позивач в порядку досудового врегулювання спору направив відповідачу претензію, в якій вимагав погасити заборгованість, а також акти наданих послуг за період з лютого 2024 по вересень 2024 та рахунок на оплату суми заборгованості. Докази вручення претензії та доданих до неї документів містяться у матеріалах справи (а.с. №27-34).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Спір у даній справі виник з підстав неналежного виконання відповідачем зобов`язання за типовим договором розподілу природного газу, до якого відповідач приєднався підписанням заяви приєднання №200104ЕР-0819-23 від 01.07.2023, в частині неоплати наданих позивачем послуг розподілу природного газу, з огляду на що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуг розподілу природного газу за період з лютого 2024 року по вересень 2024 року включно в сумі 67094,36 грн з урахуванням ПДВ.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (частина перша статті 173 Господарського кодексу України).

Згідно статтею 509 ЦК України, статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Системний аналіз зазначених норм з урахуванням обставин, встановлених судом під час розгляду справи, дає підстави для висновку суду, що між позивачем та відповідачем виникли договірні зобов`язання щодо надання позивачем послуг з розподілу природного газу за типовим договором розподілу природного газу. Позивач, як постачальник, виконав свої зобов`язання по договору у повному обсязі. Проте відповідач, який схвалив укладення публічного договору своїми діями, зокрема шляхом підписання заяви-приєднання, умови договору щодо своєчасної сплати наданих послуг з розподілу природного газу у встановлені договором строки не виконав, внаслідок чого у відповідача утворилась прострочена заборгованість в загальній сумі 67094,36 грн. Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Враховуючи викладене, з урахуванням зазначених норм суд висновує, що позовні вимоги позивача про стягнення основної заборгованості типовим договором розподілу природного газу у сумі 67094,36 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому останнім викладено клопотання про надання відстрочки виконання рішення суду строком на один рік з моменту винесення рішення по даній справі або на іншій строк, який суд визнає достатнім для вирішення питань, що не дають відповідачу можливості розрахуватися з позивачем за зобов`язаннями що стали предметом позову у даній справі. Звертаючись із проханням про відстрочення виконання рішення за Даною справою, Відповідач визнає наявність обов`язку виконання рішення суду в даній справі, не відмовляється та не ухиляється від такого виконання, проте зазначає про існування на даний час не залежних від нього обставин, які унеможливлюють виконання судового рішення найближчим часом, також просить суд при розгляді питання про надання відстрочки виконання рішення взяти до уваги: причини неналежного виконання зобов`язання, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, а також не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Відповідач у відзиві вказує, що військовою агресією Російської Федерації проти України та, як наслідок. введенням воєнного стану, обумовлено те, що підприємство на даний час має значні фінансові труднощі та опинилося у скрутній фінансово-економічній кризі. Відповідач у відзиві зазначає, що значні збитки Відповідача та його скрутне фінансове становище підтверджуються наданими фінансовими звітами (баланси, звіти про фінансові результати діяльності, звіти з праці, звіти про витрати на виробництво та фінансові показники діяльності підприємства від надання послуг теплопостачання, які, на переконання відповідача, вказують на наявність значних збитків підприємства з причин:

- зростання дебіторської заборгованості замовників у особі держави та місцевого самоврядування - Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області та Державного підприємства Дороги Харківщини; що підтверджує рішення Господарського суду Харківської області по справі №922/1042/24 від 30.05.2024 про стягнення збитків у розмірі 17011127,00 з Російської федерації та згідно проведеної інвентаризації втрачених основних засобів та виробничих запасів, а також рухомого та нерухомого майна ДП Харківський облавтодор було встановлено, що розмір збитків, завданих Російською федерацією ДП Харківський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України, складає орієнтовно в сумі 125197,438 млн. грн. ;

- зменшення обсягів робіт у зв`язку з бойовими діями у Харківській області;

- виникнення боргів перед кредиторами та арешт рахунків.

Так, Відповідачем у відзиві зазначено про те, що у відповідності до звітів із праці розмір заробітної плати зменшується, кількість робітників у періодах виконання робіт постійно зменшується. Як наслідок, на даний час відсутня можливість виконання Відповідачем зобов`язань перед Позивачем, що обумовлено саме значним погіршенням фінансового становища підприємства. Під час дії в Україні воєнного стану, Відповідач є підприємством, яке є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення Харківської області в особливий період, тому як основною метою діяльності Відповідача є надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення у Харківській області, що підтверджує розпорядження Харківської обласної воєнної адміністрації № 315В від 3.07.2023. З урахуванням наведеного, з причин воєнного стану у державі знаходиться у дуже складній ситуації, так, з одного боку у зв`язку з бойовими діями зменшилися обсяги робіт, є значні руйнування основних та оборотних активів, виїзд робітників підприємства, що стало на цей час підставою погіршення якості виробництва на підприємстві та його збитковості, а з другого боку не можливість Держави та місцевого самоврядування у особі створених підприємств своєчасно розраховуватися за виконані роботи за надані послуги. Відповідачем у відзиві також зазначено про те, що грошових коштів у підприємства об`єктивно недостатньо для проведення розрахунків не тільки по зобов`язанням з Позивачем, по виплаті заробітної плати заборгованість склала на кінець першого кварталу 2024 року суму у розмірі 30101000,00 грн., тому негайне виконання рішення може привести до збільшення суми боргу та ускладненням для Відповідача виплачувати заробітну плату, неможливості виконувати узяті на себе обов`язки з надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення у Харківській області, що у подальшому може привести до потреби у залученні додаткових значних грошових сум для відновлення наслідків від несвоєчасного надання таких послуг, а надання відстрочки виконання рішення Відповідачу не заблокує роботу підприємства, дозволить підприємству отримати оплату заборгованості від замовників по договорах, що укладені між Відповідачем та іншими контрагентами, з Державного або місцевого бюджету, а також спрямувати його на погашення заборгованості перед Позивачем, що, в свою чергу, сприятиме настанню реальної можливості виконання рішення суду.

Суд розглянувши клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення, зазначає наступне.

Частиною першою статті 239 ГПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Отже, відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст.6 Конвенції.

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції ("Іммобільяре Саффі проти Італії", заява №22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

В силу наведених приписів процесуального законодавства, підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у визначений строк. Тобто відстрочення виконання судового рішення пов`язано з об`єктивними, непереборними - виключними обставинами, котрі ускладнюють його вчасне виконання.

Судом враховано те, що Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд має право відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Правовий аналіз статей 239 та 331 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість відстрочення виконання рішення, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених сум, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Згідно з частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

Тобто під час здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, за власним комерційним розрахунком щодо наслідків вчинення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 910/15484/17).

Складне фінансове становище Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання відстрочки виконання судового рішення. При цьому, відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Посилання відповідача на скрутне становище, ускладнення підприємницької діяльності у зв`язку з початком бойових дій не можуть бути підставою для покладення фінансового тягаря на стягувача, оскільки останній знаходиться з боржником у рівних економічних умовах (правовий режим воєнного стану) і в одній державі.

З огляду на наведене, відповідачем не доведено та судом не встановлено наявності обставин для відстрочення виконання судового рішення у даній справі.

Крім того, викладені у відзиві на обґрунтування клопотання про відстрочення виконання рішення доводи відповідача не є безумовною підставою для надання відстрочки судового рішення.

За таких обставин, суд залишає клопотання відповідача про надання йому відстрочки виконання рішення без задоволення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

З огляду на наведене вище позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Ураховуючи те, що позов задоволено повністю, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача повністю в сумі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 6, 11, 509, 525, 526, 530, 610-612, 625, 599, 627-629, 634, 655, 692, 712, 714 Цивільного кодексу України, ст. 175, 193, 275, 276 Господарського кодексу України, ст. 1, 4, 56, 63 Закону України Про ринок електричної енергії та ст. 4, 20, 73-80, 129, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (вул. Ахсарова, 2, м. Харків, 61202, ) в особі Філії Пісочинське ДЕП Дочірнього підприємства Харківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (вул. Технологічна, буд.5, смт. Пісочин, Харківська область, Харківський район, 62418, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (вул. Безлюдівська, 1, м. Харків, 61109, ) суму заборгованості за договором розподілу природного газу № 200104ЕР-0819-23 від 01.07.2023 за період лютий 2024 вересень 2024 в сумі 67094,36 грн.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (вул. Ахсарова, 2, м. Харків, 61202, ) в особі Філії Пісочинське ДЕП Дочірнього підприємства Харківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (вул. Технологічна, буд. 5, смт. Пісочин, Харківська область, Харківський район, 62418, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (вул. Безлюдівська, 1, м. Харків, 61109, ) судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "19" травня 2025 року.

Суддя Ю.Ю. Мужичук