ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.05.2025р. Справа №905/261/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання) справу

за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс"ДП "Ліси України"" (; 03115, м.Київ, вул.Святошинська,30)

до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Вуд компани плюс" (; 84201, Донецька обл., Краматорський р-н, місто Дружківка, вул.Привокзальна, будинок 3;)

про стягнення 60 000,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Донецької області, через підсистему «Електронний суд», надійшла позовна заява Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс"ДП "Ліси України"" до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Вуд компани плюс" про стягнення заборгованості в розмірі 60 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.03.2025 прийнято позовну Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс"ДП "Ліси України"" до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Судом встановлено, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вуд компани плюс», не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

Як зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача є: 84201, Донецька обл., Краматорський р-н, місто Дружківка, вул.Привокзальна, будинок 3.

Судом були вчинені всі належні дії для своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на його юридичну вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак поштове відправлення - 303 (ухвала про відкриття провадження у справі) було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч.3 та ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Згідно з положеннями пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки у цьому випадку отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявна інформація щодо електронної пошти відповідача.

Ухвала суду від 17.03.2025 направлена відповідачу на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань електронну пошту - , згідно довідки - листа доставлено до скриньки 20.03.2025 року.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно із частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Суд зазначає, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на зазначене, суд вважає, що вчинено всі можливі дії з метою повідомлення відповідача про факт відкриття провадження у справі.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно позову до суду не подав. Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2023 року між Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі філії «Столичний лісовий офіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вуд Компані Плюс» було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № UTTX-3196-3 (далі - Договір). Договір оформлено на підставі біржового аукціонного свідоцтва № 3196/220623/44850081/1 від тієї ж дати, виданого за результатами біржових торгів (аукціону) з продажу необробленої деревини № 3196, що відбулися на товарній біржі - ТОВ «Українська енергетична біржа».

За результатами Аукціону з продажу необробленої деревини на підставі укладеної біржової угоди, Позивач передав у власність Відповідача, а Відповідач зобов`язався прийняти і оплатити необроблену деревину, відповідно до умов Договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору купівлі-продажу необробленої деревини № ІТТХ-3196-3 від 22.06.2023, сторони погодили, що Продавець (Позивач) зобов`язується передати, а Покупець (Відповідач) - прийняти та оплатити товар для власної переробки.

Згідно з пунктом 4.1 договору, загальна вартість товару встановлена в національній валюті України - гривні - відповідно до умов біржового (аукціонного) свідоцтва № 3196/220623/44850081/1 від 22.06.2023 та складає 222 060,00 грн з урахуванням ПДВ. Договір прямо забороняє зміну вартості товару.

Згідно з пунктом 7.1 договору, порушенням договору вважається невиконання або неналежне виконання його умов.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором - товар було передано Відповідачу згідно з товарно-транспортними накладними на загальну суму 183 551,36 грн., зокрема:

ТТН № ЮЖБ210814 від 27.06.2023 на суму 56 064,41 грн;

ТТН № ЮЖЗ680389 від 29.06.2023 на суму 32 025,84 грн;

ТТН № ЮЖЗ680393 від 29.06.2023 на суму 31 719,86 грн;

ТТН № ЮЖЗ690243 від 30.06.2023 на суму 63 741,25 грн.

Відповідач не заявляв жодних претензій щодо кількості або якості поставленого товару.

Проте, Відповідач здійснив часткову оплату поставленого товару:

26.06.2023 - сплата на суму 9 326,52 грн;

28.06.2023 - сплата на суму 46 000,00 грн;

30.06.2023 - сплата на суму 50 000,00 грн;

03.10.2023 - сплата на суму 18 224,84 грн.

Загальна сума отриманих від Відповідача коштів становить 123 551,36 грн.

Таким чином, станом на 12.03.2025 (дата звернення з позовом) Відповідач не виконав грошові зобов`язання в повному обсязі, залишивши несплаченою частину вартості поставленого Позивачем товару у розмірі 60 000,00 грн.

Вважаючи порушеним своє право, ДП «Ліси України» в особі Філіі «Столичний лісовий офіс» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуд компани плюс» () суму боргу по Договору № UTTX-3196-3 від 22.06.2023 у розмірі 60 000,00 грн.

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного та умовами Договору № UTTX-3196-3 від 22.06.2023.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Судом встановлено, що 22 червня 2023 року між Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі філії «Поліське лісове господарство» (далі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вуд Компані Плюс» (далі - Покупець) було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № UEEX-3196-3 (далі - Договір). Договір укладено за результатами біржових торгів, що відбулися на ТОВ «Українська енергетична біржа» відповідно до біржового свідоцтва № 3196/220623/44850081/1 від 22.06.2023.

Згідно з пунктом 1.1 Договору, Продавець зобов`язався передати у власність Покупця, а Покупець - прийняти та оплатити необроблену деревину загальним обсягом 97,000 куб. м за загальною вартістю 222 060,00 грн з ПДВ. Відповідно до пункту 1.2, товар набувався Покупцем для власної переробки.

Згідно з пунктом 4.1 Договору, ціна товару є фіксованою, не підлягає зміні та визначена відповідно до умов біржового свідоцтва. Покупець зобов`язаний здійснити 100% передоплату за кожну партію товару протягом 5 робочих днів з моменту отримання рахунку на оплату (п. 4.4). У разі прострочення оплати, Покупець зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки (п. 7.4).

Поставка товару здійснюється на умовах FCA / EXW до 30 червня 2023 року відповідно до погодженого графіка поставки (п.3.1 - 3.2). Приймання-передача здійснюється за кількістю та якістю, визначеними у товарно-транспортних або залізничних накладних (п. 5.1). Право власності переходить до Покупця з моменту виконання умов поставки (п. 1.4). Вимоги до якості та розмірів товару визначені у розділі 2 Договору та передбачають відповідність чинним стандартам ДСТУ та технічним умовам.

Договір набрав чинності з моменту його підписання Сторонами в електронній торговій системі біржі та, згідно з пунктом 10.2, діяв до 30 червня 2023 року. При цьому пункт 10.3 передбачає, що завершення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії.

Хоча укладений між сторонами правочин формально іменується «договором купівлі-продажу», за своєю правовою природою він є договором поставки, про що свідчать такі істотні ознаки, закріплені у статті 712 ЦК України та главі 30 Господарського кодексу України:

1. Суб`єктний склад:

У договорі одна сторона - суб`єкт господарювання (ДП «Ліси України»), який здійснює підприємницьку діяльність у сфері лісозаготівлі. Друга сторона - юридична особа (ТОВ «Вуд Компані Плюс»), яка придбаває продукцію для власної переробки, що вказує на використання товару у господарській діяльності, а не для особистого споживання.

2. Мета договору - професійна реалізація товару:

Згідно з п. 1.2 договору, Покупець набуває товар для власної переробки, що характерно саме для поставки, оскільки продукція передається для комерційного використання.

3. Наявність строку та партійності виконання зобов`язання:

Поставка товару здійснюється окремими партіями за графіком до 30.06.2023, що передбачає поетапне виконання договору - ознака саме договору поставки (ч. 1 ст. 712 ЦКУ).

4. Тип товару - продукція виробничого призначення:

Необроблена деревина - це сировина, яка використовується у господарській діяльності. Її передача здійснюється не одноразово, а в рамках господарсько-комерційних відносин, що характерно саме для договорів поставки.

5. Додаткові господарські умови:

Договір містить умови щодо графіку поставки, умов поставки згідно з Incoterms (FCA/EXW), відповідальності за прострочення відвантаження або вивезення, що є типовими саме для господарських поставок.

Отже, попри назву укладеного між сторонами договору як «договору купівлі-продажу необробленої деревини», за своєю правовою природою Договір № UEEX-3196-3 від 22.06.2023 є договором поставки у розумінні статті 712 Цивільного кодексу України. Це підтверджується змістом правочину, який передбачає зобов`язання Продавця передати у встановлений строк продукцію виробничо-господарського призначення - необроблену деревину - Покупцеві, який є суб`єктом господарювання та набуває товар для власної переробки. Поставка здійснюється партіями відповідно до графіка, з відповідними вимогами до строків, обсягу, якості та способу передачі товару, що є характерними ознаками саме договору поставки.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити а нього певну грошову суму.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Наявність у Покупця зобов`язання щодо здійснення платежів за отриманий товар випливає безпосередньо зі змісту ч. 1 ст. 692 ЦК України, а це означає, що відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, проте Відповідач на час вирішення спору, прийнятий товар не оплатив.

Матеріали справи не містять доказів повної оплати вартості товару або повернення Покупцем неоплаченого товару, отриманого за такими товарно-транспортними накладними: ТТН № ЮЖБ210814 від 27.06.2023 на суму 56 064,41 грн; ТТН № ЮЖЗ680389 від 29.06.2023 на суму 32 025,84 грн; ТТН № ЮЖЗ680393 від 29.06.2023 на суму 31 719,86 грн; ТТН № ЮЖЗ690243 від 30.06.2023 на суму 63 741,25 грн.

У зв`язку з викладеним, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача несплаченого залишку вартості товару за договором № UEEX-3196-3 суд визнає обґрунтованими та правомірними.

Станом на дату вирішення спору по суті, відповідач не надав суду доказів оплати товару у розмірі 60 000,00 грн та не спростував доводів позивача щодо наявності заборгованості за Договором № UEEX-3196-3. Суд звертає увагу, що докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям: - належності, - допустимості, - достовірності - достатності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України.

Згідно з пунктами 2, 4, 5 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в результаті перегляду справи № 390/34/17 у постанові від 10 квітня 2019 року (касаційне провадження № 61-22315сво18) зробив наступний правовий висновок щодо принципу добросовісності, який лежить в основі доктрини заборони суперечливої поведінки сторони правочину.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 по своїй суті застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі-«non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Отже, відповідальність за достовірність та належність доказів покладається на сторону, яка подала ці докази до суду.

Статтею 358 КК України встановлено, що підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут - караються штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк (ч.1).

Складання чи видача працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, складання чи видача приватним підприємцем, аудитором, експертом, оцінювачем, адвокатом, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем або іншою особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних чи адміністративних послуг, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, підроблення з метою використання або збуту посвідчень, інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, виготовлення підроблених офіційних печаток, штампів чи бланків з метою їх збуту або їх збут чи збут завідомо підроблених офіційних документів, у тому числі особистих документів особи, - караються штрафом до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк (ч.2).

Пунктом 2 частини 2 статті 320 ГПК України визначено, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі.

Рішення у справі №905/261/25 прийнято судом за наслідком дослідження наданих ДП «Ліси України» в особі Філіі «Столичний лісовий офіс» документів, які прийняті судом, як належні, допустимі та достовірні докази.

Проте, у разі встановлення вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності факту фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення рішення у справі №905/261/25, воно може бути переглянуто судом за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати у відповідності до ст.129 ГПК України покладаються на ТОВ «Вуд компани плюс».

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуд компани плюс» (; 84201, Донецька обл., Краматорський р-н, місто Дружківка, вул.Привокзальна, будинок 3) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України» (; 03115, м.Київ, вул.Святошинська, 30; рахунок IBAN: НОМЕР_1 в Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» «Укрексімбанк», МФО 322313) суму заборгованості за договором № UTTX-3196-3 від 22.06.2023 у розмірі 60 000,00 грн та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 19.05.2025.

Суддя Е.В. Зекунов