РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2025Справа № 910/8739/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного підприємства «Глорія-В»

до підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «МП Девелопмент»

про стягнення 57650,23 грн,

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду звернулося з позовом приватне підприємство «Глорія-В» до підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «МП Девелопмент» про стягнення 57650,23 грн, у тому числі: 55099,73 грн боргу, 1506,23 грн 3% річних, 1044,27 грн інфляційних втрат.

Суд своєю ухвалою від 25.07.2024 відкрив провадження у справі № 910/8739/24, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Кошти у розмірі 55099,73 грн, про стягнення яких заявлений позов, є вартістю виконаних позивачем робіт за договором підряду № ГД 240319/7 від 08.112021 (далі - Договір), що утримані відповідачем як гарантійний фонд. На думку позивача, відповідач неправомірно утримує ці кошти, оскільки позивач свої зобов`язання за Договором виконав повно та своєчасно. Обґрунтовуючи своєчасність виконання робіт позивач посилається на те, що додатковою угодою № 1 від 30.11.2022 до Договору сторони встановили строк виконання робіт - до 31.12.2022, результати робіт передані відповідачу 31.12.2022, а тому утримання цих коштів є неправомірним.

Відповідач відхилив позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач вважає, що позивач порушив строк виконання робіт, який за Договором встановлений до 01.03.2022. Додаткова угода № 1 від 30.11.2022 збільшила обсяг виконання робіт на 437,81 грн, встановивши строк виконання цих додаткових робіт до 31.12.2022. Натомість 31.12.2022 позивач завершив виконання всіх робіт за Договором, що, на думку відповідача, є порушенням строку виконання робіт.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

08 листопада 2021 року приватне підприємство «Глорія-В» (підрядник) та підприємство об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «МП Девелопмент» (головний підрядник) уклали договір підряду № ГД240319/7 (далі - Договір), відповідно до умов якого підрядник зобов`язується своїми або залученими силами і засобами виконати комплекс робіт з виготовлення, доставки та монтажу металопластикових конструкцій на об`єкті (далі - роботи) у строки, визначені договором відповідно до проектної документації та умов договору, та передати виконані роботи головному підряднику, а головний підрядник зобов`язується забезпечити своєчасне фінансування робіт, приймання виконаних робіт підрядником робіт.

У пункті 1.1.7 Договору сторони визначили, що гарантійний фонд формується за рахунок сум, які утримуються головним підрядником із сум, що підлягають оплаті за фактично прийняті роботи у розмірі 5% від загальної вартості робіт (визначеної в п. 3.1 договору). Гарантійний фонд є забезпеченням виконання підрядником своїх договірних зобов`язань. Гарантійний фонд виплачується підряднику за вирахуванням сум, які були витрачені головним підрядником на виправлення недоліків (дефектів) в роботах, нарахованих штрафних санкцій, компенсацій збитків головного підрядника, компенсація інших понесених головним підрядником витрат через неякісне або несвоєчасне виконання робіт або порушення підрядником інших зобов`язань за договором, через 6 (шість) місяців після виконання і прийняття головним підрядником 100% робіт за договором, що має обов`язково бути підтверджено відповідними актами виконаних робіт та довідками форми КБ-3.

Загальна договірна ціна договору визначена на підставі Твердого кошторису (обсяги та склад робіт) (додаток № 1 до договору) включає в себе вартість робіт та матеріалів необхідних для виконання умов договору та складає 1101556,69 грн з ПДВ (20%) (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору строки виконання робіт (початок їх виконання та закінчення) визначаються Календарним графіком виконання робіт (додаток № 2 до договору), що є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з Календарним графіком виконання робіт всі роботи повинні бути завершені підрядником до 01.03.2022.

У розділі 5 Договору «Розрахунки і платежі» сторони погодили таке:

- оплата робіт здійснюється головним підрядником на підставі підписання ним акту виконаних робіт та довідки по формі КБ-З з урахуванням раніше виплачених авансових платежів (п 5.1);

- оплата робіт здійснюється головним підрядником в два етапи:

1) 80% від вартості договору, вказаної в п. 3.1 цього договору, що становить 881245,35 грн, у тому числі ПДВ 20% 146874,23 грн, сплачується протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту поставки підрядником металоконструкцій на об`єкт, підписання уповноваженими представниками сторін акту про готовність металоконструкцій і узгодження інженером технічного нагляду про готовність металоконструкцій до їх встановлення;

2) остаточний розрахунок здійснюється на підставі підписаного уповноваженими представниками сторін акту виконаних робіт та довідки по формі КБ-ЗВ з урахуванням інших умов цього договору.

Згідно з п. 5.6 Договору гарантійний фонд є забезпеченням виконання підрядником своїх договірних зобов`язань. Гарантійний фонд виплачується підряднику за вирахуванням сум, які були витрачені головним підрядником на виправлення недоліків (дефектів) в роботах, нарахованих штрафних санкцій, компенсацій збитків головного підрядника, компенсація інших понесених головним підрядником витрат через неякісне або несвоєчасне виконання робіт або порушення підрядником інших зобов`язань за договором, через 6 (шість) місяців після виконання і прийняття головним підрядником 100% робіт за договором, що має обов`язково бути підтверджено відповідними актами виконаних робіт та довідками.

На виконання умов Договору відповідач перерахував позивачеві 1046894,78 грн (платіжні доручення № 2413 від 17.12.2021 на суму 200000,00 грн, № 2443 від 20.12.2021 на суму 347646,50 грн, платіжні інструкції № 2549 від 26.08.2022 на суму 175200,00 грн, № 2580 від 22.12.2022 на суму 315956,67 грн та № 2592 від 01.02.2023 на суму 8091,61 грн).

Приймання-передача робіт врегульовано статтею 7 Договору, за якою вона оформлюється шляхом підписання акту виконаних робіт та довідки форми КБ-2 (п. 7.10).

Станом на 01.03.2022 сторони не вчинили дій щодо підписання відповідних актів.

30 листопада 2022 року сторони уклали додаткову угоду №1 до Договору (далі - Додаткова угода), у п. 2 якої сторони зазначили, що у зв`язку із зміною (збільшенням на 437,81 грн, в т.ч. ПДВ (20%) 72,97 грн) обсягів та вартості комплексу робіт на об`єкті: - «Будівництво кварталу багатоповерхової житлової забудови за адресою: вул. Свободи, 1 в с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області. 32 черга будівництва. Фітнес». Сторони дійшли згоди «Твердий кошторис» (додаток № 1 до Договору) викласти в новій редакції, що додається до цією додаткової угоди.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди сторони домовились викласти п 3.1 Договору в новій редакції: «Загальна договірна ціна договору визначена на підставі твердого кошторису (нова редакція) до додаткової угоди № 1 від 30.11.2022 до договору) включає в себе вартість робіт та матеріалів необхідних для виконання умов цього договору та складає без ПДВ 918328,75 грн, крі того ПДВ (20%) 183665,75 грн, всього з ПДВ (20%) 1101994,50 грн».

У пункті 4 Додаткової угоди сторони погодили, що строк виконання робіт, визначених у п. 2 Додаткової угоди до 31.12.2022.

Твердий кошторис (додаток № 1 до Договору) втрачає чинність з моменту підписання цієї додаткової угоди (п. 5 Додаткової угоди).

31.12.2022 сторони підписали акт №1 здачі-приймання виконаних робіт за грудень 2022 року на загальну суму 1101994,50 грн та довідку форми КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року на цю ж суму.

Вирішення спору потребує надання відповіді на питання поширення умов Додаткової угоди щодо строку виконання на роботи вартістю 1101556,69 грн. Вирішуючи це питання суд виходить з такого.

Договором є домовленість сторін двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Договору як юридичному факту властиві такі ознаки:

- в договорі виявляється воля не однієї особи, а двох чи кількох, причому волевиявлення учасників за своїм змістом мають збігатися і відповідати одне одному;

- договір - це така спільна дія осіб, яка спрямована на досягнення певних цивільно-правових наслідків: встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Основною особливістю цивільних правовідносин є те, що вони засновані на рівності, автономії волі, майновій і організаційній відокремленості її суб`єктів. У зв`язку з цим однією із засад цивільного законодавства є свобода договору (ст. 3 ЦК України), суть якої розкрита у ст. 627 ЦК України і полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору є багатоаспектним поняттям, яке включає в себе різні прояви: прийняття власного рішення про вступ у договірні відносини, самостійний вибір того, з ким буде вступати у правовідносини, визначення умов договору тощо. Одним і проявів свободи договору є не лише вільне укладення договору, а й розірвання та зміна його умов за їх згодою.

За загальним правилом договір повинен бути незмінним на весь час протягом його дії, а договірне зобов`язання - виконуватись відповідно до тих умов, які сторони визначили при укладенні договору.

У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653 ЦК України).

Розуміння змінених умов Договору потребує застосування правил про тлумачення договору.

Згідно з частиною 1 статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 637 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Правила тлумачення змісту правочину визначені частиною 3 цієї норми, яка передбачає, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

За змістом частини 4 статті 213 ЦК України, якщо за правилам, встановленими частиною 3 цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинили правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, уставлена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина у способи, передбачені ст. 213 ЦУК України, тобто тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень. Тлумачення не може встановлювати нових умов, тільки роз`яснити вже існуючі умови договору.

Отже, загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні (частини 3-4 статті 213 ЦК України), втілюються в трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (у випадку безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

У пункті 2 Додаткової угоди виражена спільна воля сторін Договору щодо затвердження зміненого кошторису, який є додатком № 1 до Договору, внаслідок збільшення на 437,81 грн обсягів та вартості комплексу робіт. Цей кошторис не виокремлює вид та вартість збільшених робіт, а фіксує загальну нову вартість Договору у розмірі 1101994,50 грн.

Отже, предметом регулювання п. 2 Додаткової угоди є встановлення нової ціни Договору, а наведена обставина про збільшення вартості робіт є роз`ясненням причин необхідності зміни такої ціни, і жодним чином виконання цих робіт (у розмірі 437,81 грн) не складає самостійний зміст тих прав і обов`язків, для врегулювання яких укладена Додаткова угода.

А тому положення п. 4 Додаткової угоди, за яким сторони погодили, що строк виконання робіт, визначених у п. 2 Додаткової угоди, є 31.12.2022, свідчать про їхні наміри змінити строк виконання робіт, які наведені у кошторисі до Договору виходячи із зміненої ціни Договору - 1101994,50 грн.

З огляду на викладене, оскільки роботи позивачем виконані та прийняті відповідачем 31.12.2022, доводи позивача про неправомірне утримання відповідачем 55099,73 грн, які є різницею між вартістю виконаних робіт (1101994,50 грн) та сплаченими коштами (1046894,78 грн), є обґрунтованими.

З огляду на умови Договору відповідач повинен до 30.06.2023 сплатити позивачеві 55099,73 грн.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем на суму 55099,73 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, з відповідача слід стягнути 1506,23 грн 3% річних, 1044,27 грн інфляційних втрат за період з 01.07.2023 по 28.05.2024.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю позов приватного підприємства «Глорія-В» до підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «МП Девелопмент».

Стягнути з підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «МП Девелопмент» (вул. Братів Тарасівців, 3, офіс 513, м. Київ, 02121, код 41198788) на користь приватного підприємства «Глорія-В» (вул. Бурбело Олександри, 3, кв. 83, м. Вінниця, 21036, код 32976627) 55099,73 грн боргу, 1506,23 грн 3 % річних, 1044,27 грн інфляційних втрат, 3028,00 грн судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун