ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"14" травня 2025 р. Справа № 903/439/24 (903/84/25)

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Миханюк М.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліонград» на рішення господарського суду Волинської області, ухваленого 08.04.25р. у справі №903/439/24(903/84/25)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліонград», м.Луцьк

до Головного управління ДПС у Волинській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги щодо сплати боргу (недоїмки)

що подана у межах справи №903/439/24

за заявою фізичної особи-підприємця Дубойської Альбіни Миколаївни, м.Луцьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліонгард», м.Луцьк

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.04.2025 у справі №903/439/24(903/84/25) у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІОНГАРД» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги щодо сплати боргу (недоїмки), що подана у межах справи про банкрутство ТОВ «Ліонгард» №903/439/24 відмовлено.

Не погодившись із винесеним рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення господарського суду Волинської області від 08.04.2025 у справі № 903/439/24 (903/84/25). Прийняти нове рішення у справі, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «ЛІОНГАРД», визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 19.11.2024 р. №№ , , ; від 28.08.2024 р. №№ , , Вимогу щодо сплати боргу (недоїмки) від 23.08.2024 № Ю-233552408.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя дійшла висновку, що подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу (ГПК) України з огляду на таке.

Так, статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги. Зокрема, відповідно до п.2 ч.3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати судового збору, повернення і звільнення від сплати, розміри судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011.

Частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, згідно з ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За нормами пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Крім того, Верховний Суд в ухвалі від 20.01.2025 у справі № 905/989/24 вказав, що системне тлумачення частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" свідчить, що передбачений нею коефіцієнт підлягає застосуванню одноразово, тобто розмір судового збору розраховується без урахування фактично сплаченого судового збору за звернення до суду першої інстанції. Пониження ставки судового збору застосовується щоразу при вчиненні відповідної процесуальної дії з використанням підсистеми "Електронний суд". Водночас розрахунок судового збору за подання апеляційної скарги здійснюється не від пониженої ставки за подання позову (із застосуванням коефіцієнта 0,8), а від звичайної ставки, що підлягала сплаті за подання позову.

Таким чином, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 08.04.2025 у справі №903/439/24(903/84/25) становить 49611,23 грн (2756179,13 ціна позову х1,5% х150%) х0,8).

Як убачається із додатків до апеляційної скарги скаржником було долучено квитанцію про сплату судового збору в розмірі 39689,00 грн, тобто з подвійним застосуванням коефіцієнту 0,8, що є неправильним.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Перевіривши зарахування судового збору, за квитанцією доданою до апеляційної скарги, до спеціального фонду Державного бюджету України, суддя виявила відсутність підтвердження такого зарахування.

При цьому суддя звертає увагу, що подана скаржником квитанція не містить відомостей чи відміток про те, що вказані кошти були зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України. Докази про таке зарахування скаржником не подано.

Отже, суддя зауважує, що подана квитанція від 24.04.2025 не є належним доказом сплати судового збору у встановленому законом порядку.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена із порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Із урахуванням викладеного, суддя дійшла висновку, що скаржником не виконано вимоги п.2 ч. 3 статті 258 ГПК України, що, відповідно до вимог статті 260 ГПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, скаржнику необхідно сплатити 49611,23 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліонград» на рішення господарського суду Волинської області, ухваленого 08.04.25р. у справі №903/439/24(903/84/25) - залишити без руху.

2. Зобов`язати апелянта протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: надати докази сплати 49611,23 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

3. Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

5. Ухвалу направити апелянту.

Суддя Миханюк М.В.