ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5662/24

Господарський суд Одеської області у складі головуючої судді Демченко Т.І.

За участі секретаря судового засідання: Волкової Ю.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Прутян Михайло Юрійович;

від відповідача: не з`явився;

від 3-ї особи: не з`явився;

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи:

За позовом: Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, буд.13; );

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка (65652, Одеська обл., Одеський р-н., с. Мирне, вул. Крайня, буд.1А);

за участі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Дністровського міжрайонного управління водного господарства (67654, Одеська обл., Одеський р-н, с. Маяки, вул. Богачова, буд. 83; )

про стягнення 194 840,23 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.12.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка про стягнення 194 840,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг пов`язаних із забором води із використанням водозабірних споруд №3 від 31.03.2022 в частині розрахунку за обсяги забраної води.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 30.12.2024 позовну заяву Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю від 26.12.2024 вх.№5806/24 було залишив без руху та установив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

02.01.2025 до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано докази, що підтверджують право Прутяна Михайла Юрійовича представляти в суді інтереси позивача.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 24.12.2024 прийняв вказану позовна заява до розгляду та відкрив провадження у справі №916/5662/24, справу ухвалив розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 03.03.2025 залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Дністровське міжрайонне управління водного господарства, призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, постановив розпочати розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі та підготовче засідання у справі призначив на "02" квітня 2025 року о 10:30 год.

Під час розгляду справи 02.04.2025 суд оголосив перерву у підготовчому засіданні суду до "23" квітня 2025 року о 10:30 год, про що зазначено в протоколі судового засідання.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 03.04.2025 повідомив сторін про засідання суду, яке відбудеться "23" квітня 2025 року о 10:30 год.

14.04.2025 до канцелярії Господарського суду Одеської області від Дністровського міжрайонного управління водного господарства надійшли пояснення по суті спору та клопотання про розгляд справи без участі представника.

У судове засідання 23.04.2025 відповідач не з`явився, про дату, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, поважності причин неявки суду не надав.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав, правом на захист не скористався, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення засідань суду, шляхом скерування ухвал суду в систему Електронний суд, які доставлені в електронний кабінет останнього, що підтверджується довідками про доставку документів в кабінет електронного суду, які отримані з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду".

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Ураховуючи вжиття господарським судом усіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та забезпечення йому реалізації права на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, ураховуючи строки розгляду справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Відтак суд вирішує спір який виник між сторонами за наявними в матеріалах справи доказами.

У судовому засіданні 07.05.2025 за участі представника позивача, суд проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення та повідомив, що повне рішення буде складено протягом десяти днів.

Позиція позивача Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю.

Згідно з п.1.1 ст.1 Положення про Басейнове управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України від 06.07.2023 №80, Управління є бюджетною неприбутковою організацією, яка належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері водного господарства, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України.

Відповідно до п.14 ст.5 зазначеного Положення, управління для виконання покладених на нього завдань має право надавати платні послуги на замовлення юридичних і фізичних осіб на підставі господарсько-правових та цивільно-правових договорів.

Пунктом 11 «Переліку платних послуг, які надаються бюджетними установами, що належать до сфери управління Державного агентства водних ресурсів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1101, передбачені послуги, пов`язані з подачею води юридичним і фізичним особам з меліоративних систем і водних джерел для поливу зрошуваних або зволоження осушених земель, промислових і комунальних потреб, а також поливу городів, садів і богарних земель та наповнення наливних водойм.

31.03.2022 між Басейновим управлінням водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю (Виконавець І), Дністровським міжрайонним управлінням водного господарства (Виконавець ІІ) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» (Замовник) було укладено Договір №3 про надання послуг пов`язаних із забором води із використанням водозабірних споруд Дністровського міжрайонного управління водного господарства (далі - Договір).

Відповідно до складених і підписаних Басейновим управлінням водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю, Дністровським міжрайонним управлінням водного господарства та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» трьохсторонніх Актів звірки обсягів забраної води та розрахунків за послуги із забору води за Договором №3 від 31.03.2022, згідно з якими вартість наданих Виконавцем І послуг становить: за травень 2022 38036,36 грн; за червень 2022 48543,30грн; за липень 2022 56104,35 грн; за серпень 2022 32408,55 грн; за вересень 2022 9705,92 грн; за жовтень 2022 8550,45 грн.

З наведених підстав позивач пред`явив претензію №39 від 13.10.2023 відповідачу про сплату заборгованості на суму 194 840,23 грн.

Проте відповіді на претензію Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» не надало та суму заборгованості не сплатило.

Таким чином, позивач вважає, що загальна сума боргу відповідача що підлягає стягненню згідно цього позову складає 194 840,23 грн.

Пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

31.03.2022 між Басейновим управлінням водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю (Виконавець І), Дністровським міжрайонним управлінням водного господарства (Виконавець ІІ) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» (Замовник) було укладено Договір №3 про надання послуг пов`язаних із забором води із використанням водозабірних споруд Дністровського міжрайонного управління водного господарства.

Зобов`язання за зазначеним договором перед Виконавцем ІІ замовником виконано у повному обсязі.

УСТАНОВИВ:

31.03.2022 між Басейновим управлінням водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю (Виконавець І), Дністровським міжрайонним управлінням водного господарства (Виконавець ІІ) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» (Замовник) було укладено Договір №3 про надання послуг пов`язаних із забором води із використанням водозабірних споруд Дністровського міжрайонного управління водного господарства (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1. цього Договору Виконавець І зобов`язаний надавати послуги згідно з додатком 7 до Договору та виконувати супровід Договору.

Пунктом 2.3.3. Договору передбачено, що Замовник зобов`язаний своєчасно оплачувати Виконавцю ІІ та Виконавцю І вартість послуг із забору замовлених обсягів води та послуг передбачених п 1.3 Договору. Замовник не звільняється від виконання цього пункту під час дії форс-мажорних обставин, що засвідчені листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Згідно з п. 3.1.4. Договору Виконавець ІІ щомісячно готує і спільно з представником Замовника підписує акти звірки обсягів забраної води (додаток 3).

За умовами п. 4.1. Договору оплата вартості послуг із забору води на полив зрошуваних земель здійснюється за договірною ціною за 1 тис. куб. м води за фактично забрані обсяги води відповідно до калькуляції згідно положень «Порядку визначення вартості та надання платних послуг бюджетними установами, що належать до сфери управління Державного агентства водних ресурсів України» затвердженого наказом від 25.12.2013 № 544/1561/1130 Міністерства екології та природних ресурсів України, Міністерством економічного розвитку i торгівлі України та Міністерством фінансів України зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 січня 2014 р. за №163/24940.

Відповідно до п.4.2. Договору договірна ціна узгоджується у Протоколі погодження договірної ціни на послуги пов`язані із забором 1 м3 води (додаток 6).

Пункт 4.3. Договору встановлює, що Виконавець I та Виконавець ІІ надають Замовнику послуги із забору води для поливу сільгоспкультур та послуги та замовлену воду по здійсненню технологічних операцій по трактам та точкам виділу води, згідно з розрахунками при умові погашення боргів за послуги наданні в попередній період.

Згідно з п.4.7 Договору підставою для платежів за фактично забрані Замовником обсяги води на полив зрошуваних земель є: - рахунок Виконавця ІІ складений відповідно до договірної ціни (у разі зміни вартості послуг із забору води здійснюється відповідно до укладеної додаткової угоди) на підставі акта звірки обсягів води та звірки розрахунків за послуги із її забору; - акт звірки обсягів використаної електроенергії по точці водовиділу; - діючий на період розрахунків тариф на 1 кВт*год. електроенергії.

За приписами п. 7.1. Договору договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань.

Як вбачається із додатку 3 до Договору, затверджена Сторонами форма Акту містить відомості про обсяги забраної Замовником води за кожний відповідний місяць 2022 року, а також вартість наданих Виконавцями послуг за цей місяць.

Відповідно додатку 6 до Договору Сторони досягнули домовленості про розмір договірної ціни на послуги із забору 1 м3 води на підставі розрахунків, виконаних Виконавцями, у сумі 74 копійки. Замовник перераховує Виконавцю І 5,0 копійок та Виконавцю ІІ залишкову суму вартості 1 м.куб. води 69 копійок.

Додатком 7 до Договору визначено Перелік видів послуг, які надаються Виконавцем І, а саме: надання інформації Замовнику щодо меліоративного стану на зрошуваному масиві за даними меліоративного моніторингу; ведення спільно з Виконавцем ІІ організаційної роботи з державними органами, підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності щодо забезпечення гарантованого забору води Замовником; надання інформації Замовнику про якість поливної води з оцінкою її за агрономічними критеріями; надання консультацій з питань підготовки матеріалів для отримання дозволів на спецводокористування; надання інформації щодо запасів продуктивної вологи у верхньому шарі ґрунті за даними спостережень на стаціонарних ділянках дослідження; надання консультацій з питань зміни гідрогеолого-меліоративного стану земель на зрошуваному масиві; надання Замовнику письмового погодження щодо переобладнання внутрішньогосподарської мережі, зміни дощувальної техніки та способів поливу, відповідно до виготовленої технічної документації; ведення спільно з Виконавцем ІІ звірки обсягів зібраної Замовником води при здійсненні поливу; контроль, супроводження Договору та надання Замовнику звіту про супровід обов`язків Виконавця ІІ перед Замовником.

Відповідно до складених і підписаних Басейновим управлінням водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю, Дністровським міжрайонним управлінням водного господарства та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» трьохсторонніх Актів звірки обсягів забраної води та розрахунків за послуги пов`язані із забором води до Договору №3 від 31.03.2022 вартість наданих Виконавцем І послуг становить: за травень 2022 38036,36 грн; за червень 2022 48543,30грн; за липень 2022 56104,35 грн; за серпень 2022 32408,55 грн; за вересень 2022 9705,92 грн; за жовтень 2022 8550,45 грн.

На виконання приписів ст.201 Податкового кодексу України Басейновим управлінням водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю по операціям з надання зазначених послуг були складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: - податкова накладна №69 від 31.05.2022 та розрахунок коригування №1 від 19.08.2022 на загальну суму з ПДВ 38036,36 грн; - податкова накладна №57 від 30.06.2022 на загальну суму з ПДВ 48543,30 грн; - податкова накладна №38 від 29.07.2022 на загальну суму з ПДВ 56104,35 грн; - податкова накладна №70 від 31.08.2022 на загальну суму з ПДВ 32408,55 грн; - податкова накладна №75 від 30.09.2022 на загальну суму з ПДВ 9705,92 грн; - податкова накладна №71 від 31.10.2022 на загальну суму з ПДВ 8550,45 грн; - податкова накладна №63 від 30.11.2022 на загальну суму з ПДВ 1491,30 грн.

13.10.2023 позивач пред`явив відповідачу претензію №39 про сплату заборгованості на суму 194 840,23 грн, проте, відповіді на претензію Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» не надало та суму заборгованості не сплатило.

З наведених підстав Басейнове управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю звернулось до Господарського суду Одеської області про стягнення з відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка 194 840,23 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, керуючись принципом верховенства права та права на судовий захист, суд дійшов таких висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно з ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року) (рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України").

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України", рішення від 10.02.2010).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

За приписами ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 6, 627, 628 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

У відповідності зі ст. 526 ЦК України, яка кореспондуються зі ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Господарський суд установив, що позивач надав Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» послуги з пов`язані із забором води на підставі Договору №3 від 31.03.2022.

Відповідно до складених і підписаних Басейновим управлінням водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю, Дністровським міжрайонним управлінням водного господарства та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» трьохсторонніх Актів звірки обсягів забраної води та розрахунків за послуги пов`язані із забором води до Договору №3 від 31.03.2022, вартість наданих Виконавцем І послуг становить: за травень 2022 38036,36 грн; за червень 2022 48543,30грн; за липень 2022 56104,35 грн; за серпень 2022 32408,55 грн; за вересень 2022 9705,92 грн; за жовтень 2022 8550,45 грн.

Акти підписані між сторонами без будь-яких зауважень, підписи скріплені печатками.

13.10.2023 позивач пред`явив відповідачу претензію №39 про сплату заборгованості на суму 194 840,23 грн, проте, відповіді на претензію Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» не надало та суму заборгованості не сплатило.

Крім того, господарський суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання, які виникли за спірним договором перед Виконавцем ІІ виконав у повному обсязі, що підтверджує визнання ним укладеного договору та факту отримання послуг за ним.

Положеннями частин 1, 2 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд установив, що у відповідача існує перед позивачем заборгованість на суму 194 840,23 грн за послуги пов`язані із забором води на підставі Договору від 31.03.2022 №3, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема договором від 31.03.2022 №3, актами Актів звірки обсягів забраної води та розрахунків за послуги пов`язані із забором води, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними та претензією від 13.10.2023 №39.

За приписами ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин та правового регулювання господарський суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Дністровського міжрайонного управління водного господарства, про стягнення 194 840,23 грн задовольнити.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Південьагропереробка (65652, Одеська обл., Одеський р-н., с. Мирне, вул. Крайня, буд.1; ) на користь Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та нижнього Дунаю (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, буд.13; ) заборгованість у сумі 194 840 (сто дев`яносто чотири тисячі вісімсот сорок) грн 23 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 19.05.2025.

Суддя Т.І. Демченко