ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 м. Дніпро Справа № 904/3445/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Паруснікова Ю.Б.,

суддів: Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Менго» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2024 у справі № 904/3445/24 (суддя Євстигнеєва Н.М.), повний текст рішення складено 11.10.2024

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоспецтранс», Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Менго», м. Дніпро

про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

В серпні 2024 року ТОВ «Екоспецтранс» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з ТОВ «Менго» заборгованості за послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з 01.11.2022 по 01.07.2024 у сумі 10050,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 5027 про надання послуг із вивезення твердих побутових відходів від 28.07.2014 в частині повної та своєчасної оплати за надання послуг.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2024 позовні вимоги ТОВ «Екоспецтранс» до ТОВ «Менго» про стягнення 10050,32 грн - задоволено частково.

Закрито провадження у справі в частині стягнення з ТОВ «Менго» на користь ТОВ «Екоспецтранс» заборгованості у сумі 2064,96 грн.

Стягнуто з ТОВ «Менго» на користь ТОВ «Екоспецтранс» заборгованості у сумі 7985,36 грн та витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у сумі 2405,86 грн.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду відповідач оскаржує його в апеляційному порядку та просить: скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована недооцінкою судом першої інстанції важливих доказів, неправильним застосуванням норм матеріального права щодо перерахунку вартості послуг, відсутністю надання послуг після припинення діяльності відповідача та порушенням прав апелянта на належний судовий розсуд.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам відповідача, зокрема документам, що підтверджують припинення господарської діяльності за адресою вул. Криворіжсталі, 18/3 у місті Кривому Розі. Це стосується актів повернення приміщення та додаткової угоди до договору оренди, які підтверджують припинення діяльності ще в лютому 2023 року. Ігнорування цих документів суперечить фактичним обставинам справи та має суттєве значення для правильного вирішення справи;

- суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема не врахував положення п. 6 ч. 1 ст. 7 та п. 5 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», які зобов`язують виконавця здійснити перерахунок вартості послуг у випадку їх ненадання або припинення діяльності споживача. Це прямо стосується обов`язку позивача провести перерахунок заборгованості після припинення надання послуг у зв`язку з відсутністю нерухомого майна за вказаною адресою;

- апелянт підкреслює, що з 01.03.2023 у відповідача не було нерухомого майна за адресою вул. Криворіжсталі, 18/3, тому послуги з вивезення твердих побутових відходів не могли бути надані. Відповідно, нарахування заборгованості за цей період є безпідставним. Суд першої інстанції не врахував цієї важливої обставини, що є суттєвим порушенням прав відповідача;

- судом не було враховано, що всі документи, пов`язані з поданням заяви про скасування судового наказу, були надіслані через електронний суд, а відповідні квитанції та повідомлення підтверджують, що позивач був своєчасно повідомлений про припинення діяльності відповідача ще в липні 2024 року, тобто після фактичного припинення діяльності у березні 2023 року. Ігнорування цього факту є порушенням норм процесуального права;

- апелянт вважає, що суд першої інстанції не врахував положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про управління відходами», які надають право на перерахунок вартості послуг у разі їх ненадання. Крім того, судом не було враховано обов`язок позивача повідомити споживача про припинення послуг та здійснити перерахунок за відсутність послуг. Це є порушенням норм матеріального права, оскільки відповідні обов`язки позивача є чітко визначеними законом;

- апелянт наголошує на тому, що відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач був зобов`язаний здійснити перерахунок заборгованості за період з березня 2023 року по липень 2024 року, оскільки послуги не надавались через припинення господарської діяльності відповідача. Однак суд не врахував цей аспект та залишив позивача без відповідальності за не проведений перерахунок, що призвело до необґрунтованого нарахування заборгованості.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач ТОВ «Екоспецтранс» вважає апеляційну скаргу ТОВ «Менго» необґрунтованою та такою, що не спростовує законність і обґрунтованість рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2024.

На думку позивача, суд першої інстанції всебічно дослідив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, з огляду на відсутність належних доказів з боку відповідача щодо припинення господарської діяльності за адресою вул. Криворіжсталі, 18/3. Зокрема, лист від 06.03.2023 № 25/1 не може бути прийнятий як доказ, оскільки не був наданий разом із відзивом та не обґрунтовано причин його неподання у встановлений процесуальним законом строк.

Крім того, жодна письмова заява чи повідомлення у встановленому договором порядку до позивача не надходила, що унеможливлює виконання умов договору щодо припинення надання послуг.

Лише 01.07.2024 позивач дізнався про акт повернення приміщення, що виключає можливість своєчасного реагування з його боку.

Також відсутні докази, що підтверджують ненадання послуг у відповідний період, оскільки послуги надавались у звичайному порядку, а наявність заборгованості обґрунтована наданими матеріалами справи. Враховуючи викладене, позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

28.07.2014 між ТОВ «Екоспецтранс» (виконавець, позивач) та ТОВ «Менго» (споживач, відповідач) укладено договір № 5027 про надання послуг із вивезення твердих побутових відходів (а. с. 11-12 т 1).

Згідно з п. 1.1. договору виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення твердих побутових відходів (ТПВ), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором (далі - послуги).

Виконавець надає споживачу послуги з вивезення твердих побутових відходів. Послуги з вивезення твердих відходів надаються за контейнерною або без контейнерною схемою (пункти 2.1., 2.2. договору).

Об`єкт споживача: аптека № 7 «Оптторг», пр. Карла Маркса, 43/8 (п. 3.1. договору).

Обсяги вивезення ТПВ встановлюються на підставі диференційованих норм накопичення, відповідно до рішення виконкому Криворізької міської ради від 08.09.2010 № 254 (п. 3.1. договору).

Розрахункова площа: торговельна площа, 23,5 кв.м; річна норма накопичення: 0,25 м. куб; кількість за рік: 5,9 м. куб.; тариф: 41,15 грн за м. куб. без ПДВ; разом: 291,34 грн (з ПДВ) (п. 3.2. договору).

Загальний обсяг вивезення ТПВ за весь термін дії договору становить 5,9 м. куб. Адреса надання послуг (місце знаходження контейнерів): пр. Карла Маркса, 47 (пункти 3.3., 3.4. договору).

Згідно з п. 3.5. договору виконавець має право в односторонньому порядку вносити зміни у договір, що впливають на обсяг вивезення ТПВ, на підставі рішень виконкому Криворізької міської ради, при цьому вони вважаються погодженими сторонами з моменту вступу в дію таких рішень та не потребують обов`язкового письмового узгодження.

Сторони домовились, що претензії щодо надання послуг можуть бути надані тільки протягом 24 годин із моменту коли виконане, або мало бути виконане зобов`язання по перевезенню ТПВ. У випадку, якщо претензії в такий строк не були заявлені, послуги за договором автоматично вважаються виконані в повному обсязі та якісно (п. 3.6. договору).

За змістом п. 3.7. договору після підписання Акту виконаних робіт уповноваженими представниками сторін, усі суперечки щодо об`єму перевезених ТПВ вважаються необґрунтованими. Жодна із сторін не вправі відмовитися від підписання актів виконаних робіт.

Акти виконаних робіт підписуються споживачем до 10 числа місяця, що слідує за місяцем в якому надавались послуги, або протягом 10 календарних днів із моменту його отримання, і повертається виконавцю або надається обґрунтована відмова від його підписання (п. 3.8. договору).

Якщо потягом 10 днів, після зазначеного в п. 3.8. договору терміну споживач не підписав, не повернув акт виконаних робіт і не надав мотивовану відмову від його підписання, послуги вважаються такими, що надані якісно та в повному обсязі, а акт виконаних робіт таким, що підписаний споживачем (п. 3.10. договору).

У розділі 4 договору сторонами погоджені умови щодо оплати послуг, зокрема: оплата здійснюється відповідно до діючого тарифу за 1 м. куб. (п. 4.1.); розрахунковим періодом є календарне півріччя (п. 4.2.); платежі вносяться на підставі попередньої оплати послуг за 6 місяців у розмірі 145,67 грн, до 20 числа останнього місяця за який здійснена оплата (п. 4.3.); загальна суму договору (загальна вартість послуг за договором на момент його укладення складає 291,34 грн, в т.ч. з ПДВ (п. 4.4.); послуги оплачуються готівкою або в безготівковій формі, плата вноситься на розрахунковий рахунок виконавця або у касу підприємства (п. 4.5.); у разі, якщо споживач до 15 числа місяця не отримав акт виконаних робіт він зобов`язується направити свого представника для отримання зазначених документів за місцезнаходженням виконавця.

Несвоєчасне отримання споживачем актів виконаних робіт не є підставою для порушення строків виконання зобов`язань і не звільняє споживача від відповідальності, встановленої даним договором або законодавством (п. 4.6.); у разі зміни вартості послуги, на підставі рішень відповідних відомств України, рішень органів місцевого самоврядування, про що виконавець повідомляє про це споживача з зазначенням причин і відповідних обґрунтувань (п. 4.7.); за письмовим зверненням споживача, з моменту його отримання, при обґрунтованості вимог, які підтверджені документально, виконавець здійснює у десятиденний термін перерахунок вартості фактично наданих послуг та повідомляє споживача про його результати (п. 4.8).

Згідно п. 5.1.7. договору споживач має право достроково розірвати договір на підставі письмової заяви споживача в разі припинення діяльності взагалі або на одному з об`єктів та документа, що підтверджує припинення діяльності.

В свою чергу, виконавець зобов`язується розірвати договір із моменту одержання письмової заяви споживача в разі припинення діяльності на підставі письмової заяви та документа, що підтверджує припинення діяльності або в інших випадках (п. 6.2.11. договору).

Відповідно до п. 5.2. договору споживач зобов`язується, зокрема, оплачувати в установлений договором строк надані йому послуги з вивезення твердих побутових відходів (п. 5.2.1.); в 10-денний календарний термін із моменту отримання акту виконаних робіт підписати і повернути виконавцю або надати мотивовану відмову від його підписання (п. 5.2.9.).

Виконавець має право, зокрема, вчасно і в повному обсязі отримувати оплату за надані послуги, згідно умов цього договору (п. 6.1.1. договору); в односторонньому порядку вносити зміни у договір, що випливають на розмір плати за послуги, на підставі рішень виконкому Криворізької міської ради, при цьому вони вважаються погодженими сторонами з моменту вступу в дію таких рішень та не потребують обов`язкового письмового оформлення (п. 6.1.2. договору).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань, встановлених даним договором та законодавством України, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України (п. 7.1. договору).

У пунктах 10.1., 10.3. договору сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та застосовується до відносин сторін, які виникли до його укладання, а саме з 01.07.2014 року до 30.06.2015 та визначається відповідно до ст. 631 ч. 3 ЦК України, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. Договір вважається таким, що продовжений, якщо за місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або про його перегляд.

Оскільки станом на дату звернення позивача з позовом до суду жодна із сторін не заявила про відмову від договору або його розірвання, договір вважається таким, що продовжив свою дію: з 01.07.2015 по 30.06.2016; з 01.07.2016 по 30.06.2017; з 01.07.2017 по 30.06.2018; з 01.07.2018 по 30.06.2019; з 01.07.2019 по 30.06.2020; з 01.07.2020 по 30.06.2021; з 01.07.2021 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 30.06.2023; з 01.07.2023 по 30.06.2024, з 01.07.2024 по 30.06.2025.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Згідно статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним у судовому порядку.

На підставі заяви відповідача від 13.07.2015, між ТОВ «Екоспецтранс» (виконавець, позивач) та ТОВ «Менго» (споживач, відповідач) укладено додаткову угоду № 1 від 01.07.2015 до договору про надання послуг із вивезення твердих побутових відходів № 5027 від 28.07.2014 (а. с. 13, 14 т 1).

Сторони доповнили п. 3.1., 3.2. договору наступним об`єктом: аптека, вул. Мусоргського, буд. 4. Розрахункова площа: торговельна площа, 53,8 кв.м; річна норма накопичення: 0,25 м. куб; кількість за рік: 13,5 м. куб.; тариф: 41,15 грн за м. куб. без ПДВ; разом: 666,63 грн (з ПДВ).

Загальний обсяг вивезення ТПВ за рік становить 19,4 м. куб. (п. 3 додаткової угоди).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 5 додаткової угоди).

Платежі вносяться на підставі попередньої оплати послуг за місяць до 20 числа останнього місяця за який здійснена оплата, за всіма об`ємами споживача (п. 6 додаткової угоди).

Загальна сума договору (загальна вартість послуг за договором за рік становить 957,97 грн, в т.ч. з ПДВ (п. 7 додаткової угоди).

На підставі заяви відповідача від 09.06.2017, між ТОВ «Екоспецтранс» (виконавець, позивач) та ТОВ «Менго» (споживач, відповідач) укладено додаткову угоду № 2 від 09.06.2017 до договору про надання послуг із вивезення твердих побутових відходів № 5027 від 28.07.2014 (а. с. 16, 17 т 1).

Сторони внесли зміни до п. 3.1. договору та виклали його у наступній редакції: «Об`єкт споживача: аптека № 7, пр. Поштовий, 43/8; аптека, вул. Мусоргського, буд. 4; аптека № 36, вул. Криворіжсталі, 18/3».

Обсяги вивезення ТПВ встановлюються на підставі диференційованих норм накопичення, відповідно до рішення виконкому Криворізької міської ради від 08.09.2010 № 254.

Розрахункова площа: торговельна площа, 23,5 кв.м; річна норма накопичення: 0,25 м. куб; кількість за рік: 5,9 м. куб.; тариф: 53,70 грн за м. куб. без ПДВ; торговельна площа, 53,8 кв. м; річна норма накопичення: 0,25 м. куб; кількість за рік: 13,5 м. куб.; тариф: 53,70 грн за м. куб.; торговельна площа, 34,8 кв. м; річна норма накопичення: 0,25 м. куб; кількість за рік: 8,7 м. куб.; тариф: 53,70 грн за м. куб.; разом: 1810,76 грн (з ПДВ) (п. 2 додаткової угоди).

Загальний обсяг вивезення ТПВ за весь календарний рік становить 28,1 м. куб. (п. 3 додаткової угоди).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 5 додаткової угоди).

Платежі вносяться на підставі попередньої оплати послуг за 1 місяць у розмірі 150,90 грн, до 20 числа останнього місяця за який здійснена оплата (п. 5 додаткової угоди).

Загальна сума договору (загальна вартість послуг за цим договором за календарний рік складає 1810,76 грн, в т.ч. з ПДВ (п. 7 додаткової угоди).

Листом від 01.07.2019 відповідач повідомив позивача про те, що аптека № 7 за адресою пр. Поштовий, 43/8, припинила свою роботу, а тому просило не нараховувати оплату за послуги (а. с. 23 т 1).

Уповноваженими представниками ТОВ «Екоспецтранс» складено Акт від 23.07.2019 про те, що на момент перевірки аптека № 7, за адресою: пр. Почтовий, 43/8, не працює; приміщення займає магазин «Техносток» та ломбард (а. с. 24 т 1).

Таким чином, починаючи з липня 2019 року на обслуговуванні позивача згідно договору про надання послуг із вивезення побутових відходів № 5027 від 28.07.2014 (з урахуванням додаткових угод) перебувають два об`єкта: аптека по вул. Мусоргського, будинок 4 та аптека № 36 по вулиці Криворіжсталі, 18/3.

Рішенням Криворізької міської ради «Про затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів у м. Кривому Розі» № 410 від 12.09.2018 встановлені відповідні норми послуг. Для аптек (магазини непродовольчих товарів) встановлено середньорічну норму надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на 1 м2 торгівельної площі - 0,3 м3.

Норма надання послуг з вивезення побутових відходів за об`єктом: аптека по вул. Мусоргського, буд. 4 становить 1,342 м3 на місяць, з розрахунку: 53,8 м2 (площа приміщень згідно заяви відповідача) * 0,3 (середньорічна норма на підставі рішення № 410 від 12.09.2018) = 16,1м3 за рік/12 місяців.

Норма надання послуг з вивезення побутових відходів за об`єктом: аптека по вул. Криворіжсталі, 18/3 становить 0,867 м3 на місяць, з розрахунку: 34,8 м2 (площа приміщень згідно заяви відповідача) * 0,3 (середньорічна норма на підставі рішення № 410 від 12.09.2018) = 10,4 м3 за рік/12 місяців.

Статтею 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Розрахунки тарифів провадяться відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.2006 № 1010 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів», Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затв. Постановою КМУ від 10.12.2008 № 1070.

Тариф на послуги, що надавалися відповідачу за спірний період був встановлений: рішенням виконкому Криворізької міської ради від 17.08.2022 № 599 про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 19.01.2022 № 27 «Про встановлення тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення та захоронення) у м. Кривому Розі».

З 01.09.2022 згідно даного рішення тариф на послуги з поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення та захоронення) склав 194,75 грн (без ПДВ) на місяць.

Отже, починаючи з 01.11.2022, відповідач повинен був сплачувати по 516,24 грн на місяць, з розрахунку: 2,209 м3 (норма надання послуг за об`єктами по вул. Мусоргського, буд. 4 та вул. Криворіжсталі, 18/3) * 194,75 грн (встановлений тариф з 01.09. 2022) + 20% (ПДВ).

На виконання умов договору, позивач у період з 01.11.2022 по 01.07.2024 надав відповідачу послуги на загальну суму 10324,80 грн.

На підтвердження зазначеного факту ТОВ «Екоспецтранс» суду надано підписані в односторонньому порядку акти здачі-прийняття робіт (надання послуг):

№ 000037315 від 30.11.2022 за листопад 2022 року на суму 516,24 грн;

№ 000042352 від 31.12.2022 за грудень 2022 року на суму 516,24 грн;

№ від 31.01.2023 за січень 2023 року на суму 516,24 грн;

№ від 28.02.2023 за лютий 2023 року на суму 516,24 грн;

№ від 31.03.2023 за березень 2023 року на суму 516,24 грн;

№ від 30.04.2023 за квітень 2023 року на суму 516,24 грн;

№ від 31.05.2023 за травень 2023 року на суму 516,24 грн;

№ від 30.06.2023 за червень 2023 року на суму 516,24 грн;

№ від 31.07.2023 за липень 2023 року на суму 516,24 грн;

№ від 31.08.2023 за серпень 2023 року на суму 516,24 грн;

№ від 30.09.2023 за вересень 2023 року на суму 516,24 грн;

№ від 31.10.2023 за жовтень 2023 року на суму 516,24 грн;

№ від 30.11.2023 за листопад 2023 року на суму 516,24 грн;

№ від 31.12.2023 за грудень 2023 року на суму 516,24 грн;

№ від 31.01.2024 за січень 2024 року на суму 516,24 грн;

№ від 29.02.2024 за лютий 2024 року на суму 516,24 грн;

№ від 31.03.2024 за березень 2024 року на суму 516,24 грн;

№ від 30.04.2024 за квітень 2024 року на суму 516,24 грн;

№ від 31.05.2024 за травень 2024 року на суму 516,24 грн;

№ від 30.06.2024 за червень 2024 року на суму 516,24 грн (а. с. 31-50 т 1).

Зазначені акти та рахунки на оплату направлені на електронну адресу (а. с. 71-30 т 1).

Відповідач своїх зобов`язань щодо отримання актів виконаних робіт, відповідно до п. 4.6. договору, за спірний період не виконав.

В обумовлений договором строк відповідач оплату наданих послуг не здійснив.

Позивач просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 10050,32 грн, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

5. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відносини, пов`язані з управлінням відходами, регулюються Законом України «Про управління відходами» від 20.06.2022 № 2320-ІХ, який набрав чинності 09.07.2023. Згідно з п. 41 ст. 1 цього Закону, утворювачем відходів є особа, в результаті діяльності якої виникають відходи. Відповідно до ч. 2 ст. 31, утворювачі побутових відходів зобов`язані укладати договір з виконавцем послуг з управління побутовими відходами та вносити плату за надану послугу.

Частина 3 ст. 31 цього ж Закону визначає, що утворювачі побутових відходів мають права та обов`язки споживачів житлово-комунальних послуг згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з ч. 1 ст. 2 цього Закону, він регулює відносини щодо управління побутовими відходами. За змістом ст. 5 управління побутовими відходами є видом комунальної послуги, а ч. 1 ст. 25 зобов`язує споживачів укласти відповідний договір з виконавцем послуги.

Відповідно до ч. 3 ст. 351 Закону України «Про відходи» (в редакції на час укладення договору), виконавець послуги з вивезення побутових відходів визначається органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах. Аналогічно, п. 7 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює, що виконавцем послуг з поводження з побутовими відходами є визначений у встановленому порядку суб`єкт господарювання.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі оцінки конкурсних пропозицій, переможцем конкурсу щодо збирання, вивезення та утилізації твердих побутових, негабаритних відходів м. Кривого Рогу визначено ТОВ «Екоспецтранс».

Однією з вимог ст. 351 Закону України від 05.03.1998 № 187/98-ВР «Про відходи», що діяв на момент виникнення зобов`язань є укладення власниками або наймачами, користувачами, у т.ч. орендарями житлових будинків, земельних ділянок договорів з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів.

Статтею 17 вищезазначеного Закону передбачено, що суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів на певній території, на якій знаходиться об`єкт утворення відходів та зобов`язані своєчасно в установленому порядку вносити плату за розміщення відходів.

Послуга з управління побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, Законом України «Про управління відходами» та вимогами правил надання послуг з управління побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За Правилами надання послуг з поводження з побутовими відходами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 № 1070 (чинна на момент укладення договору про надання послуг), передбачено, що послуги з вивезення побутових відходів надаються на підставі договору, який укладається між споживачем та виконавцем послуг, в якому сторони узгоджують графік їх надання, виходячи з потреби споживача, норм надання та якості послуг. Виконавець послуг на вимогу споживача зобов`язаний пред`явити, зокрема тарифи на надання послуг. У разі прийняття органом місцевого самоврядування рішення про зміну тарифів на послуги виконавець повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідного органу (п. 3, 7, 11).

Судом встановлено, що між сторонами, внаслідок укладання договору № 5027 про надання послуг із вивезення твердих побутових відходів від 28.07.2014 виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 ЦК України та спеціального закону - Закону України «Про управління відходами», а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги», інших нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань відповідно до статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України, а згідно з нормами ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 177 ЦК України послуги розглядаються як окремий вид об`єктів цивільних прав, які відрізняються від інших об`єктів (речей, майнових прав, результатів робіт тощо).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Предметом такого договору є послуга, результат якої є завжди немайновим, хоча може мати речову форму. Послуга невіддільна від джерела, тісно пов`язана з особою виконавця та процесом її надання (п. 62 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.03.2024 у справі № 910/1248/23).

Основним результатом при наданні послуг є результат нематеріального характеру, який не втілюється у жодну з матеріальних форм, однак, попри відсутність матеріальної форми, має економічну цінність та корисний ефект для замовника такої послуги. І хоча результат послуги завжди є немайновим, він може мати речову форму (п. 9.29. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 серпня 2024 року у cправі № 910/5172/23).

Відносини щодо вивезення побутових відходів регулюються Законом України «Про відходи» від 05.03.1998 № 187/98-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення зобов`язань), Законом України «Про управління відходами» та Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно зі ст. 351 Закону «Про відходи», власники, наймачі або користувачі житла чи земельних ділянок зобов`язані укласти договір з юридичною особою, визначеною виконавцем послуг з вивезення побутових відходів. Ст. 17 цього Закону зобов`язує суб`єктів господарювання укладати відповідні договори та сплачувати за розміщення відходів. Послуги надаються згідно з договором, укладеним за правилами, затвердженими КМУ (ч. 4 ст. 25 Закону «Про ЖКП»).

Місцевий господарський суд правильно встановив, що за договором № 5027 від 28.07.2014 між ТОВ «Екоспецтранс» і ТОВ «Менго» виникли майново-господарські зобов`язання, що регулюються статтями 173- 175 ГК України та статтями 11, 509, 629, 901- 903, ЦК України, а також спеціальним законодавством. Умовами договору (п. 4.3.) передбачено попередню оплату послуг до 20 числа останнього місяця перед споживанням.

Господарський суд Дніпропетровської області 10.04.2023 видав судовий наказ у справі № 904/1738/23 про стягнення заборгованості за період 01.03.2020 - 28.02.2023 у сумі 12 541,73 грн. ТОВ «Менго» сплатило цю суму разом із судовим збором, що підтверджується платіжними дорученнями та рахунком № 1965 від 01.05.2023. Частина боргу за листопад 2022 - лютий 2023 у сумі 2 064,96 грн була погашена, тому провадження в цій частині закрито господарським судом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Сума часткового погашення була врахована при визначенні залишку боргу, який підлягає стягненню.

Таким чином, суд першої інстанції визнав обґрунтованими вимоги позивача про стягнення залишку заборгованості в сумі 7985,36 грн.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 13 ГПК України; п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається (ч.ч. 1, 3 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України). Обов`язок з доказування покладається на сторону, яка обґрунтовує свої вимоги або заперечення.

Судом першої інстанції відхилено заперечення відповідача, оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення за інформацією про тарифи чи умови послуг. Водночас відповідач, згідно з п. 4.6. договору, зобов`язаний самостійно отримувати акти виконаних робіт.

Згідно з ч. 1 ст. 9 і ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця відповідно до умов договору.

Відповідач стверджує, що користувався приміщенням загальною площею 91,6 мІ за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 18, прим. 3 на підставі договорів оренди з травня 2015 року до 28.02.2023, коли приміщення було повернуто орендодавцю за актом. Відтак вважає, що з березня 2023 року припинив бути споживачем послуг з вивезення ТПВ і не зобов`язаний сплачувати за них після цієї дати.

Відповідно до п. 5.1.5., 5.1.7. та 6.2.11. договору № 5027 від 28.07.2014, споживач має право ініціювати зміну умов договору або його дострокове розірвання у разі припинення діяльності на об`єкті, за умови надання письмової заяви та підтверджувального документа, а виконавець зобов`язаний розірвати договір з моменту їх отримання.

Згідно з ч. 1 ст. 525 та ч. 1 ст. 629 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином і є обов`язковими для сторін. Однак судом першої інстанції не встановлено, а матеріали справи не містять жодних звернень чи документів від ТОВ «Менго» щодо внесення змін або припинення дії договору стосовно об`єкта за адресою: вул. Криворіжсталі, 18/3, що свідчить про нездійснення відповідачем передбачених договором та законом дій для припинення зобов`язань.

У червні 2024 року ТОВ «Екоспецтранс» подало заяву до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення заборгованості з ТОВ «Менго» за послуги з вивезення твердих побутових відходів на суму 9 534,08 грн за договором № 5027. Суд задовольнив заяву і 14.06.2023 видав судовий наказ.

У червні 2024 року ТОВ «Менго» подало заяву про скасування наказу, додаючи акт повернення приміщення з оренди від 28.02.2023.

01.07.2024 Господарським судом Дніпропетровської області скасовано наказ, виявивши, що ТОВ «Екоспецтранс» дізналося про повернення приміщення лише 01.07.2024, тобто через 1 рік і 4 місяці після фактичного повернення. Протягом цього часу заяви про припинення діяльності від відповідача не надходило.

Таким чином, місцевий господарський суд встановив, що вимоги позивача є обґрунтованими та підтвердженими доказами у справі, а доводи відповідача спростовані наданими матеріалами.

З урахуванням всіх обставин справи, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам відповідача, зокрема документам, які підтверджують припинення господарської діяльності на об`єкті за адресою вул. Криворіжсталі, 18/3 у м. Кривому Розі, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку, що документи, якими апелянт обґрунтовує своє припинення діяльності, не містять достатніх підстав для припинення зобов`язань. Зокрема, було встановлено, що відповідач не подав належних доказів на підтвердження припинення діяльності у встановленому порядку, що суперечить нормам договору та вимогам чинного законодавства.

Апелянт також вказує на помилкове застосування норм матеріального права судом першої інстанції, зокрема не врахування положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», які зобов`язують виконавця послуг провести перерахунок вартості у разі їх ненадання або припинення діяльності споживача. Проте, суд першої інстанції правильно вказав, що відповідач не дотримався вимог договору щодо зміни умов або розірвання контракту. Невиконання зазначених дій з боку відповідача не дозволяє стверджувати, що він припинив бути споживачем послуг, оскільки ненадання послуг було спричинене бездіяльністю самого відповідача.

Доводи апелянта щодо відсутності у нього з 01.03.2023 нерухомого майна за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 18/3, як підстави для припинення зобов`язань за договором, є безпідставними, оскільки сам факт вибуття з об`єкта не припиняє автоматично зобов`язань сторін за договором.

Відповідно до умов договору № 5027 від 28.07.2014, а також приписів чинного законодавства, зокрема статей 525, 629 ЦК України, припинення договірних зобов`язань вимагає вчинення активних дій з боку сторони, яка бажає змінити або припинити договірні відносини.

Матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем письмового повідомлення або заяви про припинення надання послуг, як того вимагає пункт 5.1.5., 5.1.7., 6.2.11 договору. Відтак, відсутність у відповідача права користування нерухомим майном не є достатньою підставою для припинення зобов`язань за договором без належного повідомлення виконавця послуг, у зв`язку з чим нарахування заборгованості є правомірним.

Доводи апелянта про те, що факт подання документів через систему «Електронний суд» свідчить про своєчасне повідомлення позивача про припинення діяльності, є безпідставними, оскільки завантаження документів до суду не є належною формою повідомлення контрагента, не відповідає вимогам договору щодо припинення зобов`язань та не створює юридичних наслідків без підтвердження їхнього вручення виконавцю послуг. Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що позивач дізнався про припинення користування приміщенням лише у липні 2024 року, тобто після видачі судового наказу, що підтверджує правомірність нарахування плати та чинність зобов`язань на момент звернення з вимогою.

За відсутності передбачених договором правових підстав для розірвання або зміни його умов, твердження апелянта про право на перерахунок вартості послуг є необґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, а також встановлені судом першої інстанції обставини справи та надану сторонами інформацію, доводи апеляційної скарги не є достатніми для зміни або скасування рішення, оскільки вони не містять обґрунтованих підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, а всі твердження апелянта є безпідставними та непереконливими, не підтверджені належними доказами. Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, належно оцінив надані докази і виніс обґрунтоване рішення.

6. Висновки за результатами апеляційного перегляду справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції надав повну і вичерпну правову оцінку встановленим обставинам, належним чином застосував норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують законності і обґрунтованості прийнятого рішення.

Порушень, на які посилається апелянт, не встановлено.

Рішення місцевого господарського суду відповідає вимогам ст. 236 ГПК України та ухвалене з дотриманням принципу верховенства права.

Відтак, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін відповідно до ст. 275, 276 ГПК України.

6. Здійснення апеляційним судом розподілу судових витрат.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Менго» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2024 у справі № 904/3445/24 - залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Менго».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

О.Г. Іванов