ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5147/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Меленчук Т.М.

розглянувши справу №916/5147/24

За позовом: Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Віталія Шума, 9/102-Н; код ЄДРПОУ 0358552) в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі (67807, Одеська обл., смт. Авангард, Одеський район, вул. Базова, буд. 5; )

За участі третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

За участі третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ТОТ ГРУП (67807, Одеська обл., Одеський р-н, селище міського типу Авангард, вул. Базова, 5; )

про розірвання договору, повернення майна та стягнення 707060,00 грн.

Представники:

від прокуратури: Місюрко Г.А., посвідчення

від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях: Стапінський В.О., самопредставництво

від Товариства з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі: Лях Р.М., ордер

від ОСОБА_1 : не з`явився

від Товариства з обмеженою відповідальністю ТОТ ГРУП: не з`явився

Встановив: Виконувач обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі, у якій просить суд розірвати договір купівлі-продажу №245 від 11.05.2023р., укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі, повернути об`єкт малої приватизації - Єдиний майновий комплекс державного підприємства Енергомонтажний поїзд №754, що розташований за адресами: Одеська обл., м. Одеса, вул. Семінарська, 15а, та Одеська обл., Одеський район (колишній Овідіопольський) смт. Авангард, вул. Базова, 5, у державну власність та стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 707060,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.11.2024р. позовну заяву Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях від 22.11.2024р. вх. № ГСОО 5280/24 залишено без руху. Встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної, які визначено судом в ухвалі суду та надати докази сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. Повідомлено Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

09.12.2024р. до Господарського суду Одеської області прокурором були надані докази, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 27.11.2024р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.12.2024р. прийнято позовну заяву Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до розгляду та відкрито провадження у справі №916/5147/24. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "27" січня 2025 р. о 11:20. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачу та прокурору відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи та прокурора у підготовче засідання, призначене на 27.01.2025р. о 11:20.

01.01.2025р. до суду представником відповідача надано відзив на позовну заяву.

07.01.2025р. до суду прокурором надано відповідь на відзив.

24.01.2025р. до суду представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив.

27.01.2025р. до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

31.01.2025р. до суду прокурором були надані пояснення.

03.02.2025р. до суду позивачем надано пояснення.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.02.2025р. заяву ОСОБА_1 від 27.01.2025р. вх. № ГСОО 2671/25 задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_1 . Відкладено підготовче засідання на "24" лютого 2025 р. о 10:40. Зобов`язано прокурора направити на адресу залученої третьої особи позовну заяву з додатками, докази направлення надати суду. Запропоновано залученій третій особі, відповідно до ст. 168 ГПК України надати пояснення щодо позову, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи та прокурора у підготовче засідання, призначене на 24.02.2025р. о 10:40.

10.02.2025р. до суду ОСОБА_1 надано пояснення.

24.02.2025р. до суду представником відповідача надано додаткові пояснення.

24.02.2025р. до суду від ОСОБА_2 надійшла заява про вступ у справу.

24.02.2025р. до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОТ ГРУП» надійшла заява про вступ у справу.

03.03.2025р. до суду від ОСОБА_3 надійшла заява про вступ у справу.

03.03.2025р. до суду представником відповідача надано клопотання.

03.03.2025р. підготовче засідання не відбулося, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.03.2025р. підготовче засідання у справі №916/5147/24 призначено на "12" березня 2025 р. о 13:45. Викликано представників учасників справи та прокурора у засідання, призначене на 12.03.2025р. о 13:45.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.03.2025р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТОТ ГРУП від 24.02.2025р. вх. №ГСОО 6102/25 задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю ТОТ ГРУП. Відкладено підготовче засідання на "31" березня 2025 р. о 11:20. Зобов`язано прокурора направити на адресу залученої третьої особи позовну заяву з додатками, докази направлення надати суду. Запропоновано залученій третій особі, відповідно до ст. 168 ГПК України надати пояснення щодо позову, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи та прокурора у підготовче засідання, призначене на 31.03.2025р. о 11:20.

26.03.2025р. до суду прокурором надано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.03.2025р. заяву про забезпечення позову Чорноморської окружної прокуратури від 26.03.2025р. вх. № ГСОО 2-430/25, подану по справі №916/5147/24 задоволено повністю. Накладено арешт та заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з переходом права власності щодо нерухомого майна - об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу державного підприємства ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754, що розташований за адресами: Одеська область, м. Одеса, вул. Семінарська, 15-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100; Одеська область, Одеський район (колишній Овідіопольський район) смт. Авангард, вул. Базова, 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37.

28.03.2025р. від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли заяви про вступ у справу.

31.03.2025р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю ТОТ ГРУП надійшли пояснення.

31.03.2025р. судом, без оформлення окремого документа, було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 квітня 2025р. об 11:00, із викликом учасників справи у судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.03.2025р. повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю ТОТ ГРУП про судове засідання, яке відбудеться "28" квітня 2025 р. об 11:00. Викликано представників учасників справи у судове засідання, призначене на 28.04.2025р. об 11:00.

28.04.2025р. судом було оголошено перерву у розгляді справи по суті до 07.05.2025р. о 14:00, із викликом учасників справи у судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.04.2025р. повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю ТОТ ГРУП про судове засідання, яке відбудеться "07" травня 2025 р. о 14:00.

Прокурор підтримує поданий позов та просить суд його задовольнити.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях підтримувало заявлені позовні вимоги прокурора.

Товариство з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі заперечувало проти позову.

Третіми особами: ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОТ ГРУП надавались письмові пояснення з викладенням своєї позиції.

У судовому засіданні 07.05.2025 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 14.05.2025р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників учасників справи, суд встановив.

В обґрунтування поданого позову, прокурором було зазначено суду, що 11.05.2023р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Одеській та Миколаївській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі укладено Договір купівлі-продажу №245 від 11.05.2023р. об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754», що розташований за адресами: Одеська область, м. Одеса, вул. Семінарська,15-а, та Одеська область, Одеський район (колишній Овідіопольський район) смт. Авангард, вул. Базова, 5, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гартовою В.В.

Згідно п. 1.2 Договору, Покупець сплатив у повному обсязі ціну продажу Об`єкта приватизації, яка становить 13801200,00 грн.

Як було зазначено прокурором, у цей же день, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором прийняті рішення про державну реєстрацію прав власності вищезазначених об`єктів за Товариством з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі, індексні номери рішень: 67563032 від 11.05.2023р. та 67562706 від 11.05.2023р.

За умовами п. 5.1 Договору, кожна сторона зобов`язується виконувати обов`язки, покладені на неї цим договором, не перешкоджати іншій стороні у виконанні її обов`язків та має право вимагати від іншої сторони виконання належним чином її обов`язків.

Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги, прокурором було зазначено суду, що Товариство з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі, в порушення умов договору та ст. 526 ЦК України, не виконало взяті на себе зобов`язання щодо виконання обов`язків, передбачених п.п. 6.4.1. п. 6.4. Розділу 6 Договору, відповідно до яких, Покупець зобов`язаний протягом 6 місяців від дати переходу права власності на Об`єкт приватизації (тобто до 11.11.2023р.) погасити борг Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754», із заробітної плати, перед бюджетом у розмірі, що складається на дату переходу права власності на об`єкт приватизації.

За поясненнями прокурора, за даними Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, актом поточної перевірки № 2/1-24 від 29.03.2024р. зафіксовано невиконання умов Договору купівлі продажу Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754» від 11.05.2023р. №254, а саме п.п. 6.3. Договору в частині ненадання на вимогу Регіонального відділення Фонду державного майна України інформації, необхідної для здійснення контролю за виконанням умов договору, у зв`язку з чим нараховано штрафні санкції, передбачені п.п. 8.2 Договору, у розмірі 17000,00грн., та п.п. 6.4, 6.5 Договору в частині погашення боргів із заробітної плати перед бюджетом, у зв`язку з чим нараховано штрафні санкції, передбачені п.п. 8.4 Договору, у розмірі 690060,00 грн.

Прокурором було зазначено суду, що відповідачу скеровано претензію від 01.04.2024 № 11-08-01333 з вимогою сплатити нараховані штрафні санкції та підписати акт поточної перевірки в термін до 15.04.2024р., у відповідь на яку від Товариства з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі отримано заяву про скасування результатів перевірки щодо виконання умов договору.

Процедуру оскарження власником об`єкта приватизації придбаного за договором купівлі-продажу, результатів перевірки виконання умов договору купівлі-продажу, здійсненої органом приватизації визначено Порядком оскарження результатів перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в органі приватизації затвердженого наказом Фонду державного майна України 18.10.2018 №1329, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.11.2018 за №1344/32796.

Протоколом засідання Комісії з розгляду заяв про оскарження результатів перевірок виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в органі приватизації від 23.05.2024р. затверджено висновки Акту поточної перевірки № 2/1-24 від 29.03.2024 виконання умов Договору купівлі продажу Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754» від 11.05.2023 № 254 та нарахування штрафних санкцій залишено без змін.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях №456 від 24.05.2024 «Про затвердження протоколу засідання Комісії з розгляду заяв про оскарження результатів перевірок виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в органі приватизації» затверджено протокол комісії з розгляду заяв про оскарження результатів перевірок виконання умов договору купівлі-продажу.

В подальшому, листом від 29.05.2024 №11-08-02148, відповідачу скеровано результати розгляду його заяви.

Прокурором було зазначено суду, що однією з умов укладання оспорюваного договору було: п.п. 6.4.1. погасити борги Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754» із заробітної плати перед бюджетом у розмірі, що складеться на день переходу права власності на Об`єкт приватизації та п.п. 6.4.2. не допустити звільнення працівників Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754» з ініціативи покупця чи уповноваженого ним органу (за винятком вчинення працівником дій, за які передбачено звільнення на підставі пунктів 3,4,7 і 8 частини першої статті 40 та статті 41 Кодексу законів про працю України).

За поясненнями прокурора, згідно з відкритих даних, розміщений на сайті: https://privatization.gov.ua/, станом на 31.12.2022р. у Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754» нараховується кредиторська заборгованість у розмірі 6590,4 тис. грн, у тому числі: із заробітної плати - 2083,7 тис. грн; податки з заробітної плати - 1406,7 тис. грн; перед бюджетом - 899,6 тис. грн; інша кредиторська заборгованість - 2200,4 тис. грн. Однак, за даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України станом на 11.05.2023 (дата переходу права власності на об`єкти приватизації по Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754» обліковується борг перед бюджетом відповідно до п.п 6.4.1 п. 6.4 Договору у розмірі 2240756,76 грн, який до даного часу не погашено в повному обсязі.

Згідно пункту 8.1. Договору, у разі невиконання або неналежного виконання умов цього Договору, покупець несе відповідальність, встановлену цим Договором та законодавством України.

Згідно пункту 8.3. Договору, у разі повного або часткового невиконання покупцем умов цього Договору, до нього застосовуються санкції згідно із законодавством України.

Згідно Пункту 8.4. Договору, у разі невиконання або неналежного виконання Покупцем умов, визначених п.п. 6.4, 6.5. цього Договору покупець сплачує штраф у розмірі 5 % (відсотків) від ціни продажу Об`єкта приватизації.

Крім того, за умовою п.п. 6.3. Договору, в частині неподання на вимогу Регіонального відділення інформації, необхідної для здійснення контролю за виконанням умов Договору, нараховані штрафні санкції передбачені п.п. 8.2. Договору У розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожен встановлений факт.

Прокурором було зазначено суду, що Договір купівлі-продажу укладено 11.05.2023р. та в цей же день право власності на Об`єкт приватизації зареєстровано за відповідачем, таким чином строк виконання зобов`язань, передбачених пунктом 6.4. сплинув 11.11.2023 року.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України за порушення умов виконання договору відповідачу нараховано штрафні санкції згідно розрахунків: розрахунок №1/І від 29.03.2024р. - штраф відповідно до п.п. 8.2 розділу 8 «Відповідальність покупця» Договору купівлі-продажу від 11.05.2023р. №254 про невиконання п.п. 6.3. розділу 6 Договору 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 17000,00 грн. та розрахунок №2/І від 29.03.2024р. - штраф відповідно до п.п. 8.4 розділу 8 «Відповідальність покупця» Договору купівлі-продажу від 11.05.2023 № 254 про невиконання умов та термінів, визначених п.п 6.4. 6.4.1 Договору.- 5% від ціни продажу об`єкту приватизації, що становить 690060,00,00 грн, а всього у розмірі 707060,00 грн, які товариством також не сплачено.

Також прокурором було зазначено суду, що з відповіді ГУ ДПС в Одеській області від 09.09.2024р. № 19285/5/15-32- 13-07-05 на запит прокуратури вбачається, що станом на 13.08.2024 відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС загальна сума заборгованості перед бюджетом відповідно до умов Договору від 11.05.2023р. №254, складає 2165867,08 грн тобто тільки частково погашено борг у сумі 214519,71 грн.

Посилаючись, зокрема, на положення ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», прокурором зазначено суду, що у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв`язку з невиконанням покупцем договірних зобов`язань приватизований об`єкт підлягає поверненню в державну (комунальну) власність.

Як вказує прокурор суду, вказане передбачено умовами Договору, так відповідно до умов п.п. 10.2 Договору зазначено, що Договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін. В тому числі за рішенням суду, в разі невиконання іншою Стороною зобов`язань, передбачених Договором, у визначені строки. У разі розірвання в судовому порядку Договору у зв`язку з невиконанням Покупцем договірних зобов`язань Об`єкт приватизації підлягає поверненню у державну власність у встановленому законодавством порядку.

Тобто, як вважає прокурор, чинним Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» та умовами Договору чітко визначено, що невиконання покупцем взятих на себе зобов`язань є підставою для розірвання договору купівлі-продажу об`єкту приватизації.

Отже, на думку прокурора, в даному випадку невиконання умов договору, а саме п.п. 6.3. Договору в частині ненадання на вимогу Регіонального відділення Фонду державного майна України інформації, необхідної для здійснення контролю за виконанням умов та п.п. 6.4, 6.5 Договору в частині погашення боргів із заробітної плати, перед бюджетом, відповідно до ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» є підставою для розірвання договору купівлі-продажу державного майна від 11.05.2023р.

За посиланням прокурора, Товариство з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі усупереч вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та умов Договору, не забезпечило виконання взятого на себе зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим позивачем не отримано очікуваного результату при укладенні договору, що є істотним порушення умов договору.

Надаючи відзив на позовну заяву, представником відповідача було зазначено суду, що відповідно до Порядку контролю, враховуючи наказ Фонду державного майна України від 11.01.2024 №24 «Про затвердження щоквартального трафіка перевірок» на адресу відповідача, зазначену y Договорі, було направлено лист Регіонального відділення від 02.02.2024 № 11-08-00433 щодо надання не пізніше 26.02.2024 року звіту про виконання умов розділу 6 Договору у тому числі п.п. 6.4.1. п.6.4.

За посиланням відповідача, вказані листи були отримані представником Товариства з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі адвокатом Ляхом Романом Миколайовичем 19.03.2024 року особисто та в подальшому, у встановлений позивачем та законодавством десятиденний строк, Товариством з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі було надано письмові пояснення з додатками за вх № 11/01416, де було зазначено про причини неможливості виконати умови Договору у встановлений таким Договором строк.

Як зазначає відповідач, позивачем було проігноровано дані пояснення та складено Акт поточної перевірки № 2/1-24 від 29.03.2024 року.

Як вказує відповідач, 10 грудня 2024 року Товариству з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі Запорізькою Торгово-промисловою палатою було видано Сертифікат №2300-24-2243 про засвідчення форс-мажорних обставин, яким було засвідчено факт настання таких обставин для Заявника у зв`язку із діями органів ДВС, а саме накладення арештів на рахунки підприємства органами ДВС та приватними виконавцями.

Згідно вказаного висновку, форс-мажорні обставини спричинили неможливість виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації Державного підприємства «Енергомонтажний поїзд №754» №245 від 11 травня 2023 року з Регіональним відділенням Фонду Держмайна України по Одеській та Миколаївській областях, а саме, - згідно п.п. 6.4.1. пункту 6.4. Договору - протягом шести місяців з моменту переходу права власності на Об`єкт приватизації Покупець зобов`язаний виконати умови продажу Об`єкта приватизації (передбачені умовами аукціону): погасити борги Державного підприємства «Енергомонтажний поїзд № 754» iз заробітної плати, перед бюджетом у розмірі, що складеться на день переходу права власності на Об`єкт приватизації, а також п. 6.5. Договору, відповідно до якого Заявник зобов`язується нe пізніше 1 (одного) року з моменту переходу права власності на Об`єкт приватизації забезпечити проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Державне підприємство «Енергомонтажний поїзд № 754» (ідентифікаційний код юридичної особи 01387828, місцезнаходження: Україна, 65000, Одеська область, місто Одеса, вулиця Семінарська, 15а) відповідно до вимог чинного законодавства України. Датою початку форс-мажорних обставин є 1 вересня 2023 року. Вказані форс-мажорні обставини тривають і по цей день.

Відповідач вважає, що застосування такого виду відповідальності як розірвання Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації є не лише непропорційним видом відповідальності, який ставить відповідача у максимально невигідне становище перед позивачем, а є неадекватним в даному конкретному випадку, а також враховуючи суму котів, вже сплачених до державного бюджету та враховуючи наслідки, які можуть настати для відповідача.

Надаючи відповідь на відзив, прокурором було зазначено суду, що враховуючи факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, наявні підстави для застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі відповідальності, передбаченої Договором.

Як було зазначено прокурором, твердження відповідача щодо належної комунікації з позивачем не відповідають дійсності, адже, як вже зазначалось раніше інформації щодо виконання умов Договору чи повідомлення про поважність причин не виконання умов Договору відповідач до моменту звернення до суду з даним позовом не надав. Майже через рік після невиконання взятих на себе зобов`язань, відповідач направив Повідомлення від 28.10.2024, 15.11.2024, 20.11.2024 про часткове виконання зобов`язань за Договором та копію Сертифікат №2300-24-2243 від 10.12.2024, про засвідчення форс-мажорних обставин.

За поясненнями прокурора, відповідальність сторін чітко прописана в умовах Договору, строк виконання умов п.п. 6.3, 6.4, 6.5. Договору сплинув ще 11.11.2023р., а відповідач почав вживати заходи з засвідчення обставин, що стали причиною невиконання взятих на себе зобов`язань тільки після визначеного договором строку, а саме з моменту звернення з до суду.

Невиконання умов Договору призвело до того, як вказує прокурор, що Регіональне відділення позбавляється того, на що розраховувало при укладені спірного договору, адже допущене відповідачем порушення умов договору є істотним, оскільки призвело до завдання шкоди позивачу, внаслідок чого не досягнуто основної мети приватизації: прискорення економічного зростання, залучення іноземних інвестицій шляхом продажу об`єктів приватизації ефективному приватному власнику.

Прокурором було зазначено суду, що 11.11.2023р. сплинув термін виконання взятих на себе відповідачем зобов`язань за Договором, та наявні підстави для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді розірвання договору.

Відповідно до наданих заперечень на відповідь на відзив, представником відповідача було зазначено суду, що Договором купівлі-продажу не встановлений строк на звернення до Торгово-промислової палати, а тому твердження про те, що відповідачем несвоєчасно надано такий висновок - є нічим не обґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки відповідач жодним чином не може бути обмежений у реалізації свого права на звернення до відповідної Торгово-промислової палати.

За поясненнями відповідача, протокол засідання з розгляду заяв про оскарження результатів перевірок виконання умов купівлі-продажу об`єкта приватизації в органі приватизації від 23 травня 2024 року, яким залишено без змін акт поточної перевірки №2/І-24 від 29.03.2024 виконання умов договору ЄМК ДП «Енергомонтажний поїзд №754» від 01.05.2023 №245 та нарахованих штрафних санкцій в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 690060,00 гривень - визнаний судом у встановленому законом порядку незаконним та скасований та рішення суду, який вказаний протокол було скасовано, набрало законної сили, а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій у розмірі 690060,00 гривень не підлягають задоволенню.

Також, відповідач вважає, що застосування такого виду відповідальності як розірвання Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - є не лише непропорційним видом відповідальності, який ставить Відповідача у максимально невигідне становище перед позивачем, а є неадекватним в даному конкретному випадку, а також враховуючи суму коштів, вже сплачених до державного бюджету та враховуючи наслідки, які можуть настати для відповідача.

Надаючи пояснення до суду, прокурором було зазначено, що з моменту укладання Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо виконання умов продажу та повинен був передбачити виникнення труднощів у виконанні договору, розуміти наслідки невиконання договору.

За посиланням прокурора, відповідачем не зазначено про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між обставинами та продовженням терміну виконання зобов`язань за договором.

Надаючи пояснення по справі, представником позивача було зазначено суду, що відповідач, в порушення умов договору та ст.526 ЦК України не виконав взяті на себе зобов`язання щодо виконання обов`язків, передбачених п.п.6.4.1. п.6.4. Розділу 6 Договору, покупець зобов`язаний протягом 6 місяців від дати переходу права власності на Об`єкт приватизації (тобто до 11.11.2023) погасити борг ДП «ЕП №754» із заробітної плати, перед бюджетом у розмірі, що складається на дату переходу права власності на об`єкт приватизації.

За посиланням позивача, пояснення відповідача не свідчать про поважність причин пропуску строку виконання Договору, адже жодна зазначена підстава не виконання Договору не свідчить про її поважність та не підтверджена жодним доказом крім міркувань самого відповідача.

Невиконання умов Договору призвело до того, що Регіональне відділення позбавляється того, на що розраховувало при укладені спірного договору, адже, допущене відповідачем порушення умов договору є істотним, оскільки призвело до завдання шкоди позивачу, внаслідок чого не досягнуто основної мети приватизації: прискорення економічного зростання, залучення іноземних інвестицій шляхом продажу об`єктів приватизації ефективному приватному власнику.

ОСОБА_1 були надані пояснення та зазначено суду, що наразі є явне ухилення відповідача від виконання Договору в частині обов`язку з погашення заробітної плати перед колишніми працівниками Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИИ ПОЇЗД №754».

Аналіз дій відповідача в частини виконання обов`язків по Договору з погашення заробітної плати дає підстави вважати, що в діях відповідача наявна недобросовісна та протиречлива поведінка.

Надаючи пояснення, Товариством з обмеженою відповідальністю ТОТ ГРУП було зазначено суду, що відповідач сплатив до державного бюджету 13801200,00 грн. за придбання ним майнового комплексу.

В подальшому, 22 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЙОРК ІНДУСТРІ» уклало договір оренди із Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОТ ГРУП», згідно якого належні відповідачу на праві приватної власності приміщення єдиного майнового комплексу, розташовані за адресою Одеська обл., смт Авангард, вул. Базова, 5, були передані у строкове оплатне користування Орендареві з метою ведення ним господарської діяльності.

Станом на сьогоднішній день Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОТ ГРУП» розгорнуло на території вказаного єдиного майнового комплексу виробництво хліба та інших продуктів борошномельної промисловості.

Окрім того, Товариством з обмеженою відповідальністю було замовлено виготовлення спеціального борошномельного комплексу, обладнаного за останнім словом техніки з метою не лише виготовлення хліба та хлібобулочної продукції, а і здійснення повного циклу переробки зерна. Сьогодні вказаний комплекс перебуває на стадії виготовлення та згодом буде запущений на виробництві. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОТ ГРУП» здійснило масштабні інвестиції у єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Енергомонтажний поїзд №754», власником якого станом на сьогодні є відповідач.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників учасників справи за час розгляду справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий зміст захисту права полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. (ст. 4 ГПК України).

Частиною 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зважаючи на викладене, охоронюваний законом інтерес характеризується такими ознаками: має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання; пов`язаний із конкретним матеріальним або нематеріальним благом; є визначеним благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним, у позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; є персоналізованим (суб`єктивним), тобто належить конкретній особі (позивачу); суб`єктом порушення позивач вважає відповідача.

Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Тобто інтерес позивачів має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного рішення Конституційного Суду України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право особи на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Захист цивільних прав - це застосування компетентним органом передбачених законом способів захисту цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Як способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц та від 4 червня 2019 року у справі №916/3156/17.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №643/21744/19.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16).

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.12.2021 у справі №372/2238/17.

Надаючи оцінку доводам Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури, покладеним в основу позовних вимог в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, та оцінюючи позовні вимоги, які направлено розірвання Договору купівлі-продажу №245 від 11.05.2023р., повернення об`єкт малої приватизації - Єдиний майновий комплекс державного підприємства Енергомонтажний поїзд №754 та стягнення штрафних санкцій у розмірі 707060,00 грн. суд зазначає таке.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

В силу частин першої, четвертої статті 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Частиною сьомою статті 179 Господарського кодексу України унормовано, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Як з`ясовано судом, Товариство з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі стало переможцем електронного аукціону №SPE001-UA-276 з продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Енергомонтажний поїзд №754» та 11.05.2023 року між відповідачем та Регіональним відділенням Фонду держмайна по Одеській та Миколаївській областях було укладено Договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Енергомонтажний поїзд №754» № 245.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що державним реєстратором прийняті рішення про державну реєстрацію прав власності вищезазначених об`єктів за Товариством з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю об`єкт малої приватизації - Єдиний майновий комплекс державного підприємства «Енергомонтажний поїзд № 754», який розташований зa адресами: - Одеська область, місто Одеса, вулиця Семінарська, 15a (п`ятнадцять літера «а»); - Одеська область, Одеський район (колишній Овідіопольський район), селище міського типу Авангард, вулиця Базова, 5 (п`ять), (надалі - Об`єкт приватизації), а Покупець зобов`язується прийняти Об`єкт приватизації, виконати визначені в Договорі умови.

Відповідно до п. 1.2. Договору, Покупець сплатив у повному обсязі ціну продажу Об`єкта приватизації, визначену за результатами електронного аукціону, яка становить 13 801 200,00 (тринадцять мільйонів вісімсот одна тисяча двісті гривень 00 копійок) гривень, у тому числі ПДВ 2300200,00 (два мільйони триста тисяч двісті гривень 00 копійок) гривень, без урахування ПДВ 11501000,00 (одинадцять мільйонів п`ятсот одна тисяча 00 копійок) гривень.

Відповідно до п. 2.1. Договору, Право власності на Об`єкт приватизації переходить до Покупця після укладання цього Договору та підписання акта приймання-передачі Об`єкта приватизації, але не раніше дати отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію, якщо отримання такого дозволу вимагається законом.

Відповідно до розділу 6 Договору, на Товариство з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі були покладені наступні обов`язки, зокрема, Покупець зобов`язаний надавати на вимогу Продавця інформацію, необхідну для здійснення ним контролю за виконанням умов цього Договору (п. 6.3.Договору).

Відповідно до п. 6.4. Договору визначено, що протягом 6 місяців з моменту переходу права власності на Об`єкт приватизації Покупець зобов`язаний виконати умови продажу Об`єкта приватизації (передбачені умовами аукціону), а саме: п. 6.4.1. погасити борги Державного підприємства «Енергомонтажний поїзд № 754» iз заробітної плати, перед бюджетом у розмірі, що складеться на день переходу права власності на Об`єкт приватизації; п. 6.4.2. не допустити звільнення працівників Державного підприємства «Енергомонтажний поїзд № 754» з ініціативи покупця чи уповноваженого ним органу (за винятком вчинення працівником дій, за які передбачено звільнення працівників на підставі пунктів 3, 4, 7 і 8 частини першої статті 40 та статті 41 Кодексів законів про працю України).

Згідно до п. 6.5. Договору, не пізніше 1 (одного) року з моменту переходу права власності на Об`єкт приватизації забезпечити проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Державне підприємство «Енергомонтажний поїзд №754» (ідентифікаційний код юридичної особи 01387828, місцезнаходження: Україна, 65000, Одеська область, місто Одеса, вулиця Семінарська, 15а) відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до п. 7.1. Договору, Продавець зобов`язаний: передати Покупцю Об`єкт приватизації за актом приймання-передачі; здійснювати контроль за виконанням умов цього Договору в порядку, встановленому законодавством України.

Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги, прокурором було зазначено суду, що строк виконання зобов`язань, передбачених пунктом 6.4. Договору, сплинув 11.11.2023 року.

При цьому, Прокурор посилався на акт поточної перевірки №2/1-24 від 29.03.2024р., яким зафіксовано невиконання умов Договору купівлі продажу Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754» від 11.05.2023р. №254, а саме п.п. 6.3. Договору в частині ненадання на вимогу Регіонального відділення Фонду державного майна України інформації, необхідної для здійснення контролю за виконанням умов договору, у зв`язку з чим нараховано штрафні санкції, передбачені п.п. 8.2 Договору у розмірі 17000,00грн., та п.п. 6.4, 6.5 Договору в частині погашення боргів із заробітної плати перед бюджетом, у зв`язку з чим нараховано штрафні санкції, передбачені п.п. 8.4 Договору у розмірі 690060,00 грн., та зазначав, що Протоколом засідання Комісії з розгляду заяв про оскарження результатів перевірок виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в органі приватизації від 23.05.2024р., висновки Акту поточної перевірки № 2/1-24 від 29.03.2024 виконання умов Договору та нарахування штрафних санкцій залишено без змін.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Відповідно за змістом статті 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1 і 4 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Як з`ясовано судом, актом поточної перевірки №2/1-24 від 29.03.2024р., який покладено прокурором у підстави поданого позову, зафіксовано невиконання умов відповідачем Договору купівлі продажу Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754» від 11.05.2023р. №254, а саме п.п. 6.3. Договору, у зв`язку з чим нараховано штрафні санкції, передбачені п.п. 8.2 Договору у розмірі 17000,00грн., та п.п. 6.4, 6.5 Договору, у зв`язку з чим нараховано штрафні санкції, передбачені п.п. 8.4 Договору у розмірі 690060,00 грн., стягнення яких є предметом розгляду даної справи.

Надалі, Протоколом засідання Комісії з розгляду заяв про оскарження результатів перевірок виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в органі приватизації від 23.05.2024р., висновки Акту поточної перевірки №2/1-24 від 29.03.2024 виконання умов Договору та нарахування штрафних санкцій - залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025р. у справі №420/24684/24, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЙОРК ІНДУСТРІ задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі №420/24684/24 - скасовано та ухвалено нову постанову.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЙОРК ІНДУСТРІ задоволено частково. Скасовано Протокол засідання з розгляду заяв про оскарження результатів перевірок виконання умов купівлі-продажу об`єкта приватизації в органі приватизації від 23 травня 2024 року, яким залишено без змін акт поточної перевірки №2/І-24 від 29.03.2024 виконання умов договору ЄМК ДП «Енергомонтажний поїзд №754» від 01.05.2023 №245 та нарахованих штрафних санкцій в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 690060,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено та вирішено питання щодо судового збору.

На спростування доводів прокурора, суд зазначає, що станом на момент розгляду даної справи Протокол засідання з розгляду заяв про оскарження результатів перевірок виконання умов купівлі-продажу об`єкта приватизації в органі приватизації від 23 травня 2024 року, яким залишено без змін акт поточної перевірки №2/І-24 від 29.03.2024 - є скасованим та не встановлює доведеність обставин, які визначені у такому протоколі та не встановлює відповідної відповідальності особи.

Також суд зазначає, що Акт поточної перевірки №2/І-24 від 29.03.2024 - є носієм певної інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства, на підставі якого приймається відповідне рішення уповноваженим органом, тоді як сам Протокол засідання з розгляду заяв про оскарження результатів перевірок виконання умов купівлі-продажу об`єкта приватизації в органі приватизації від 23 травня 2024 року було скасовано, відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025р. у справі № 420/24684/24.

Також суд вважає за необхідне зазначити та зауважити наступне.

Військова агресія Російської Федерації проти України має початок - 24.02.2022р.

На підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжена Указами Президента та діє станом на день розгляду справи.

Частиною 3 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року - є загальновідомими обставинами та не підлягають окремому доведенню.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14,14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.97 №671/97-ВР, Статуту ТПП України - засвідчила форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Особа яка вважає, що її права були порушені тим чи іншим способом може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (п.8.6 Постанови Верховного Суду від 15.07.2022 по справі №918/662/21). Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує певні правовідносини.

Відповідно до п. 11.1. Договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором в разі виникнення форсмажорних обставин (обставин непереборної сили), які не існували під час укладання цього Договору та виникли поза волею Сторін, які об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, та які прямо передбачені Законом України «Про торгово промислові палати в Україні».

Відповідно до п. п. 11.2-11.3 Договору, сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту, коли їй стало відомо про їх виникнення, повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі. Сторона повідомляє іншу Сторону про закінчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) протягом 2 (двох) днів з дня, коли їй стало відомо про їх закінчення й за умови виконання умов, зазначених у цьому пункті, перебіг терміну (строку) виконання зобов`язань продовжується на строк дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Доказом виникнення та закінчення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Оцінюючи пояснення відповідача, які покладено ним, зокрема, в підставу своїх заперечень проти позову, та надані з боку відповідача докази, судом з`ясовано, що Товариство з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі зверталось до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях з із заявою від 11.09.2023р. про надання додаткового строку для виконання умов договору із зазначенням причини неможливості виконати умови Договору у встановлений таким Договором строк. (а.с. 83, т. 3, докази направлення а.с. 86, т.2).

11.02.2025р. відповідач звертався до позивача із пропозицією щодо внесення змін до Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Енергомонтажний поїзд №754» №245 в частині строку виконання зобов`язань (п. 6.4.-6.5. Договору). (а.с. 125, т. 2, докази направлення а.с. 87, т.2).

Також, на підтвердження існування форс-мажорних обставин, відповідачем було надано Сертифікат Запорізької Торгово-промислової палати №033/943 від 10.12.2024 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) ТОВ "ЙОРК ІНДУСТРІ", щодо наступного обов`язку (зобов`язання), а саме: згідно пп.6.4.1 п.6.4 Договору - протягом шести місяців з моменту переходу права власності на Об`єкт приватизації погасити борги Державного підприємства "Енергомонтажний поїзд №754" із заробітної плати, перед бюджетом у розмірі, що складеться на день переходу права власності на Об`єкт приватизації; згідно п.6.5 Договору - не пізніше 1 (одного) року з моменту переходу права власності на Об`єкт приватизації забезпечити проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - Державне підприємство "Енергомонтажний поїзд №754" відповідно до вимог чинного законодавства України, у термін: до 11.11.2023 року, до 11.05.2024 року, за Договором купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Енергомонтажний поїзд Nє754» №245 від 11.05.2023року, укладеним з РЕГІОНАЛЬНИМ ВІДДІЛЕННЯМ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО ОДЕСЬКІЙ ТА МИКОЛАЇВСЬКІЙ ОБЛАСТЯХ, відповідно до:

- Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Енергомонтажний поїзд №754», з Додатком №l (Перелік нерухомого майна, яке входить до складу Об`єкта приватизації);

- Акту №685 від 11.05.2023р. приймання-передачі об`єкта малої приватизації Єдиного майнового комплексу державного підприємства «Енергомонтажний поїзд №754», підписаного між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та ТОВ «ЙОРК ІНДУСТРІ»;

- Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 406996843, від 06.12.2024р.) - про реєстрацію права власності 11.05.2023р. за ТОВ "ЙОРК ІНДУСТРІ" на об`єкт (нежиле приміщення, 147,2 кв.м) за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Семінарська, буд.15-А; про реєстрацію права власності 11.05.2023р. за ТОВ "ЙОРК ІНДУСТРІ" на об`єкт (єдиний майновий комплекс) за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Авангард, вул. Базова, 5;

- Платіжних інструкцій Nє5 від 11.04.2023р. (на суму 3700000,00 грн), №1 від 11.04.2023р. (на суму 3 801 200,00 грн), №4 від 11.04.2023р. (на суму 6300000,00 грн) - на підтвердження здійснення оплати ТОВ "ЙОРК ІНДУСТРІ" у повному обсязі ціни продажу Об`єкта приватизації;

- Постанови старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Яцина О.С. про арешт коштів боржника від 01.09.2023р. (ВП №53735485) про накладення арешту на грошові кошти/електроні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови на арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ "ЙОРК ІНДУСТРІ";

- Постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. про арешт коштів боржника від 22.09.2023р. (ВП №72864905) про накладення арешту на грошові кошти/електроні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови на арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ "ЙОРК ІНДУСТРІ";

- Постанови старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Яцина О.С. про арешт коштів боржника від 22.02.2024р. (ВП №74255779) - про накладення арешту на грошові кошти/електроні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови на арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ "ЙОРК ІНДУСТРІ";

- Листа ТОВ "ЙОРК ІНДУСТРІ" від 01.11.2023р. на адресу Регіонального відділення ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях, з інформацією про накладення арешту на рахунки підприємства, що унеможливлює виконання зобов`язань із погашення боргів підприємства ДІ "Енергомонтажний поїзд №754" та про надання дозволу на погашення заборгованості з боку іншого підприємства;

- Заяви ТОВ "ЙОРК ІНДУСТРІ" від 29.03.2024р. на адресу Регіонального відділення ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях, про надання додаткового строку для виконання умов Договору, які унеможливили його виконання в зазначений термін.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п. 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі або є економічно невигідним.

Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Верховний Суд у Постанові від 31.08.2022 по cправі №910/15264/21 звернув увагу на те, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин.

Саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні як найшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належного виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022 року. Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними. Це означає, що війна є форс-мажором, тобто обставиною непереборної сили, яка звільняє від відповідальності у випадку несвоєчасного виконання зобов`язання, виконання якого настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно якого стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Також згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 визначено, що належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин (доказом існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору) є відповідний сертифікат.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

За час розгляду справи судом встановлена неможливість виконання відповідачем зобов`язань за Договором купівлі продажу Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754» від 11.05.2023 № 254, яка викликана незалежними від відповідача причинами.

За таких обставин, враховуючи вище встановлені факти, наразі є факт, що свідчить про не підтвердженість доводів прокурора, покладених в основу поданого позову, засвідчує поважність причин допущення прострочення виконання зобов`язань за Договором з боку відповідача, а отже, на думку суду, повинні враховуватись при наданні оцінки заявленим вимогам про розірвання Договору та стягнення грошових коштів.

На думку суду, відповідачем було забезпечено доказами та доведено суду пов`язаність загальновідомих обставин, які визнані форс-мажорними, саме з правовідносинами між сторонами Договору, та вони можуть свідчити про відсутність навмисного, суттєвого, систематичного, істотного порушення умов Договору з боку відповідача.

Головна ідея, на якій ґрунтується правило частини другої статті 651 ЦК України, полягає у тому, що не будь-яке, а лише істотне порушення умов договору може бути підставою для вимоги про його розірвання або зміну. Неістотні (незначні) порушення умов договору є недостатніми для обґрунтованого та правомірного застосування такого крайнього заходу, як розірвання договору або його зміна в судовому порядку.

Ця ідея спирається на принцип, який називається принципом збереження договору (preservation of contract). Договірні відносини мають підтримуватися, допоки це можливо й економічно доцільно для сторін. Розірвання договору має бути крайнім заходом задля мінімізації витрат, пов`язаних з укладенням та виконанням договору.

Ураховувати істотність порушення важливо, оскільки протилежне тлумачення норм права може призвести до того, що управнена сторона договору, яка має відповідно до закону або договору право на відмову від нього або розірвання, може ним скористатися за найменший відступ від умов договору. Таке становище є неприпустимим, оскільки може порушити стабільність цивільного обороту і є надзвичайно несправедливим нехтуванням правовим принципом пропорційності між тяжкістю порушення договірних умов і відповідальністю, яка застосовується за таке порушення. Незастосування критерію істотності порушення позбавляє зобов`язану сторону договору можливості заперечувати проти розірвання договору і провокує управнену сторону відмовлятися від договору (розривати його) за найменшого порушення.

Одним із факторів, що може братися до уваги під час оцінки істотності порушення умов договору є те, наскільки зобов`язана сторона, яка порушила договір, реально заінтересована у збереженні договору, а також те, чи не спричинить розірвання договору для неї значної шкоди.

Розірвання договору як санкція має бути максимально збалансованим і відповідати тяжкості допущеного порушення. Вирішальне значення для застосування зазначеного припису закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення має вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення

Отже, законодавство в питанні розірвання договору дбає не лише про інтереси управненої сторони, а й про інтереси зобов`язаної сторони, оскільки розірвання договору може завдати значних збитків стороні, яка допустила незначне порушення, тобто законодавець прагне досягти справедливого балансу між інтересами сторін договору".

Фактичні обставини встановлені судом на підставі оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з урахуванням вимог законодавства, яке регулює спірні правовідносини, свідчать про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, через не встановлення обставин про не належне виконання відповідачем зобов`язань за договором без поважних, незалежних від нього причин.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до статті 3 ЦК України, принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.

При цьому, добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори, то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря.

Судом, за матеріалами справи встановлено, і також враховується, що відповідач звертався до Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях з вищевказаними листами та повідомляв про обставини неможливості своєчасного виконання зобов`язань за Договором.

Відповідно до п. 10.2 Договору визначено, що договір може бути розірваний на вимогу однієї із Сторін, в тому числі за рішенням суду, в разі невиконання іншою Стороною зобов`язань, передбачених цим Договором, у визначені строки, або відповідно до п.5.3 Договору.

Отже, істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати в реальних збитках і (або) упущеній вигоді; її розмірі, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі, про розірвання договір купівлі-продажу №245 від 11.05.2023р., укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі, повернення об`єкту малої приватизації - Єдиний майновий комплекс державного підприємства Енергомонтажний поїзд №754, що розташований за адресами: Одеська обл., м. Одеса, вул. Семінарська, 15а, та Одеська обл., Одеський район (колишній Овідіопольський) смт. Авангард, вул. Базова, 5, у державну власність та стягнення з відповідача штрафні санкцій у розмірі 707060,00 грн. задоволенню не підлягають.

За статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Результатом процесу мотивування судового рішення є формування обґрунтованих висновків у справі та прийняття одного з встановлених процесуальним законом рішень (повне або часткове задоволення позову, відмова у задоволенні позову).

В силу статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Суд наголошує на тому, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №911/2243/18, від 18.05.2021 у справі №916/2255/18, від 05.11.2019 у справі №915/641/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 26.02.2019 у справі №914/385/18 та від 05.02.2019 у справі №914/1131/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності. Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №916/2620/20, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 18.11.2019 у справі №902/761/18 та від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") наголошено, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". …Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.12.2020 у справі №904/1103/20 та від 25.06.2020 у справі №924/266/18.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

За таких обставин, оцінивши в сукупності всі подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, суд прийшов до висновку про відмову Виконувачу обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури у задоволенні його позовних вимог в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі про розірвання договору та стягнення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 13633,90 грн. покладаються на прокуратуру.

Відповідно до ч. 9 ст. 145 ГПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Приймаючи до уваги, що судом у задоволенні позовних вимог Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі про розірвання договору, повернення майна та стягнення 707060,00 грн. відмовлено, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.03.2025р. у справі №916/5147/24 про накладення арешту та заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з переходом права власності щодо нерухомого майна об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу державного підприємства ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754, що розташований за адресами: Одеська область, м. Одеса, вул. Семінарська, 15-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100; Одеська область, Одеський район (колишній Овідіопольський район) смт. Авангард, вул. Базова, 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37 підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 123, 129, ч. 9 ст. 145, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні позовних вимог Виконувача обов`язків керівника Чорноморської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю Йорк Індустрі про розірвання договору, повернення майна та стягнення 707060,00 грн. - відмовити.

2.Витрати по сплаті судового збору у розмірі 13633,90 грн. покладаються на прокуратуру.

3.Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.03.2025р. у справі №916/5147/24 про накладення арешту та заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з переходом права власності щодо нерухомого майна об`єкта малої приватизації - Єдиного майнового комплексу державного підприємства ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №754, що розташований за адресами: Одеська область, м.Одеса, вул. Семінарська, 15-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100; Одеська область, Одеський район (колишній Овідіопольський район) смт. Авангард, вул. Базова, 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37 - скасувати.

Повне рішення складено 14 травня 2025 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Суддя Т.Г. Д`яченко