ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2025 р. Справа № 910/3875/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Кушнаренко О.О., Лисовець Т.В.

від відповідача: Гутник А.Ж.

від третьої особи: Цуканова С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРОКО"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 (повне рішення складене 27.01.2025) (суддя Пукшин Л.Г.)

у справі № 910/3875/24 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРОКО"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про зобов`язання вчинити дії та зобов`язання відшкодувати збитки в розмірі 12 050 016,67 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптичний Дім" (далі - ТОВ "Оптичний Дім", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - ПАТ "Промінвестбанк", Банк) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію ПАТ "Промінвестбанк" (відповідач) про:

- зобов`язання Уповноваженого Фонду на ліквідацію ПАТ "Промінвестбанк" провідного спеціаліста з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Караченцева Артема Юрійовича (далі - Караченцев А.Ю.) включити суму збитків у розмірі 12 050 016,67 грн, завдану ТОВ "Оптичний Дім" ПАТ "Промінвестбанк" у зв`язку з нереєстрацією останнім податкової накладної, яку Банк був зобов`язаний зареєструвати за наслідками продажу ТОВ "Оптичний Дім" приміщення згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна від 18.10.2022 на підставі протоколу електронного аукціону № GFE001-UA-131 від 20.09.2022, до кошторису "поточних витрат", пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури Банку, та подати його на затвердження Фонду;

- зобов`язання ПАТ "Промінвестбанк" в особі Уповноваженого Фонду на ліквідацію ПАТ "Промінвестбанк" провідного спеціаліста з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Караченцева А.Ю. позачергово відшкодувати ТОВ "Оптичний Дім" збитки в розмірі суми ПДВ 12 050 016,67 грн, які виникли у ТОВ "Оптичний Дім" у зв`язку з нереєстрацією ПАТ "Промінвестбанк" податкової накладної.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов`язань із реєстрації податкової накладної, чим позбавив позивача прав на податковий кредит із податку на додану вартість (далі - ПДВ) у сумі 12 050 016,67 грн у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.10.2022 на підставі протоколу електронного аукціону № GFE001-UA-131 від 20.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2024 замінено позивача у справі № 910/3875/24 - ТОВ "Оптичний Дім", ідентифікаційний код юридичної особи 32334827, на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРОКО" (далі - ТОВ "ІНТЕРОКО"), ідентифікаційний код юридичної особи 31905094.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/3875/24 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що обраний позивачем спосіб захисту майнового інтересу фактично спрямований на порушення, визначеної Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" черговості погашення кредиторських вимог до Банку, що може бути наслідком порушення прав певного кола фізичних та юридичних осіб, вимоги яких акцептовані Уповноваженою особою Фонду. На переконання суду, такий спосіб захисту не відповідає принципу диспозитивності, який передбачає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, та порушує принцип пропорційності, який вимагає розумного поєднання законної і необхідної мети та засобів, що повинні відповідати конкретній ситуації і не носити дискримінаційного характеру.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/3875/24, ТОВ "ІНТЕРОКО" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 614 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), п. 1.3 ст. 1, ст. 3, п. 5.2, 7.3 ст. 5, п. 201 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ч. 5 ст. 3, ч. 1, 2 ст. 6, ч. 5 ст. 12, ч. 5 ст. 36, ч. 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Порядку електронного адміністрування податку на додатну вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 16.10.2014 № 569, ч. 7 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та задовольнити позов.

Зокрема, скаржник зазначає, що відповідач свого обов`язку щодо реєстрації податкової накладної не виконав та не забезпечив виконання умов для реєстрації податкової накладної, а лише формально направив податкову накладну, складену для позивача до ДПС, знаючи наперед, що за умов непоповнення реєстраційної суми на електронному рахунку системи адміністрування податку на додану вартість, вона зареєстрована не буде. Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачає звільнення від обов`язку реєстрації податкових накладних.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ІНТЕРОКО" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/3875/24; розгляд апеляційної скарги призначено на 15.04.2025 о 09:55; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 28.03.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ТОВ "ІНТЕРОКО" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/3875/24; оголошено перерву в судовому засіданні до 06.05.2025 о 09:50.

Позиції учасників справи

Фонд у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечує і просить суд відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ПАТ "Промінвестбанк" у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 06.05.2025 з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи.

У судовому засіданні представники позивача (скаржника) вимоги апеляційної скарги підтримали і просили суд її задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи проти апеляційної скарги заперечували і просили суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, на підставі рішення Правління Національного банку України від 25.02.2022 № 90-рш/БТ "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та рішення виконавчої дирекції Фонду від 25.02.2022 № 130 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Промінвестбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку" розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Промінвестбанк" строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно.

Уповноваженою особою Фонду з делегуванням усіх повноважень ліквідатора ПАТ "Промінвестбанк", визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних із реалізацією активів Банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень у частині організації реалізації активів Банку, призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Караченцева А.Ю. строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно.

12.09.2022 на офіційному сайті Фонду розміщене повідомлення про те, що 20.09.2022 в системі Prozorro.Продажі відбудуться аукціони з продажу двох об`єктів нерухомості, що розташовані на лівому березі р. Дніпро у місті Києві. Активи перебувають на балансі ПАТ "Промінвестбанк", що нині ліквідується Фондом, і на торги виставляються уперше. На продаж виставлено, зокрема, лот № G22N021283: нежитловий будинок (літ. А), комерційна нерухомість, офісна, загальною площею 2 152 кв.м, розташована за адресою: м. Київ, вулиця Драгоманова, будинок 21-А.

За результатами електронного аукціону, оформленого протоколом електронного аукціону № GFE001-UA-131 від 20.09.2022, Товариством ТОВ "Оптичний Дім" у рамках здійснення процедури ліквідації Банку придбано у Банку об`єкт нерухомості - нежитловий будинок (літ. А), комерційна нерухомість, офісна, загальною площею 2 152 кв.м, розташована за адресою: м. Київ, вулиця Драгоманова, будинок 21-А, за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 18.10.2022, ціна якого склала 72 300 100,00 грн у тому числі 12 050 016,67 грн ПДВ.

Повна вартість предмета купівлі-продажу перерахована на користь Банку, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції № 800Е від 10.10.2022.

Звертаючись із позовом у даній справі, ТОВ "Оптичний Дім" послалось на те, що Банк на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.10.2022 був платником ПДВ, тому в нього, згідно з приписами статті 201 ПК України, виник обов`язок скласти та зареєструвати податкову накладну на загальну суму 73 300 100,00 грн, у тому числі ПДВ 12 050 016,67 грн, внаслідок зазначеної господарської операції.

Проте, Банк свого обов`язку щодо реєстрації зазначеної податкової накладної не виконав, чим позбавив позивача права на податковий кредит із ПДВ у сумі 12 050 016,67 грн.

Також, судом встановлено що 16.05.2023 позивач звертався до Банку в особі Уповноваженої особи Фонду із запитом щодо отримання інформації про реєстрацію податкової накладної на загальну суму 73 300 100,00 грн, у тому числі ПДВ 12 050 016,67 грн, оскільки йому стало відомо з електронного кабінету платника податків, що податкова накладна № 513 від 11.10.2022 відхилена.

У відповідь на вказане звернення Банк в особі Уповноваженої особи Фонду листом № 1616/08 від 31.05.2023 повідомив, що 11.10.2022 - на дату виникнення податкових зобов`язань із ПДВ, відповідач склав податкову накладну № 513 в електронній формі на загальну суму 73 300 100,00 грн, у тому числі ПДВ 12 050 016,67 грн, та подав її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН). Проте, вказана податкова накладна не була прийнята Державною податковою службою України (далі - ДПС України) до реєстрації, оскільки сума ПДВ у документі не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні. У квитанції вказано, що така сума для відповідача складає "-" (мінус) 34 730 188,20 грн.

За вказаних обставин, позивач направив відповідачу вимогу № 08/06 від 08.06.2023 про вчинення дій щодо усунення перешкод у реєстрації податкової накладної № 513 від 11.10.2022 у строк до 19.06.2023.

Також, позивачем було подано запит до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про надання інформації щодо проведення податкової перевірки Банку, у відповідь на який органом ДПС повідомлено, що вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

07.02.2024 позивач повторно направив відповідачу вимогу № S02-06/02/2024 від 06.02.2024, в вимагав скласти та зареєструвати податкову накладну або включити до кошторису витрат Банку суму збитків у розмірі 12 050 016,67 грн та позачергово здійснити їх відшкодування.

17.02.2024 позивачем отримано відповідь на адвокатський запит (лист № 803/08 від 16.02.2024), в якій Банк повідомив, що кредиторські вимоги на суму податкового боргу ПАТ "Промінвестбанк", із них зобов`язання з ПДВ (каб 14060100) склали 238 335 082,13 грн. ПАТ "Промінвестбанк" акцептувало вимоги зі сплати ПДВ у сумі 238 333 975,60 грн, що визнані Банком та документально підтверджені податковими деклараціями, за період із лютого 2022 року по березень 2023 року, в тому числі включено та акцептовано зобов`язання з ПДВ згідно з податковою декларацією з ПДВ за жовтень 2022 року № від 18.11.2022 в сумі 87 269 269,00 грн - в цій сумі включено і зобов`язання з ПДВ, яке виникло відповідно до договору купівлі-продажу від 18.10.2022, укладеного Банком з ТОВ "Оптичний Дім" на підставі протоколу електронного аукціону № GFE001-UA-131 від 20.09.2022. ПАТ "Промінвестбанк" здійснено погашення кредиторських вимог на електронний рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у Державній казначейській службі, отримувач ГУК у м. Києві - 50 % від загальної акцептованої суми з податку на додану вартість, що нарахована в період ліквідації Банку, в розмірі 166 775 069,80 грн.

09.01.2024 позивачем направлено до ДПС України запит на отримання індивідуальної податкової консультації, в якому детально описана ситуація з нереєстрацією відповідачем податкової накладної за операцією придбання останнім активу відповідача в процесі його ліквідації згідно із Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з таких питань: 1. Чи наявний у ПАТ "Промінвестбанк" обов`язок реєстрації податкової накладної № 513 від 11.10.2022 в ЄРПН у зв`язку з реалізацією майна Банку в процедурі його ліквідації? 2. Якщо у ПАТ "Промінвестбанк" наявний такий обов`язок, як практично він має це зробити, враховуючи положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"? 3. Які дії, відповідно до норм ПК України, має вчинити ТОВ "Оптичний Дім", аби повернути право на податковий кредит згідно з податковою накладною № 513 на загальну суму 73 300 100,00 грн, ПДВ 12 050 016,67 грн.

20.02.2024 позивачем отримано індивідуальну податкову консультацію ДПС України, якою роз`яснено, що продавець за операцією з реалізації приміщення, яка є об`єктом оподаткування ПДВ та відбулася під час процедури його ліквідації, на дату виникнення податкових зобов`язань зобов`язаний скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений ПК України термін. Також ДПС України зазначила, що питання реєстрації податкових накладних в ЄРПН платниками податків, на яких відповідно до вимог статті 201 ПК України покладено обов`язок щодо такої реєстрації, у тому числі які перебувають у стадії ліквідаційної процедури, регулюються виключно ПК України та не можуть здійснюватися у будь-який інший спосіб, ніж визначений ПК України. Отже, з метою забезпечення виконання платником податку, у тому числі, який перебуває у стадії ліквідаційної процедури, обов`язку щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН, такий платник має скласти податкову накладну та подати її на реєстрацію до ЄРПН відповідно до вимог ПК України та Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок 1246). У податковій консультації ДПС України зазначила, що лише після фактичної реєстрації платником податку - продавцем податкової накладної в ЄРПН така накладна дає право покупцю на включення сум ПДВ, зазначених у ній, до податкового кредиту. Суми ПДВ на підставі несвоєчасно зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної можуть бути включені до складу податкового кредиту, починаючи із звітного періоду, в якому така податкова накладна зареєстрована, але не пізніше, ніж через 365 календарних днів із дати складення такої податкової накладної.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Згідно із частинами першою-третьою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

До складу збитків включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (стаття 225 Господарського кодексу України (далі - ГК України)).

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, а тому для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

У цивільному праві протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності)). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, враховуючи презумпцію вини завдавача шкоди у цивільних правовідносинах, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України).

Отже, боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні збитків, оскільки чинним законодавством закріплена презумпція вини особи, яка порушила зобов`язання. Особа звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання (стаття 614 ЦК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції, яка діяла до 31.12.2023) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України (в редакції, чинній до 01.04.2023) датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів.

За положеннями абзаців 1, 2, 14, 15 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

При цьому відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 07.02.2019 у справі № 913/272/18, від 11.07.2019 у справі № 908/2060/18, від 18.11.2019 у справі № 904/5949/18, від 12.06.2024 у справі № 927/1252/23, яку слушно враховано господарським судом першої інстанції, зазначення сторонами у договорі про обов`язок відповідача здійснити реєстрацію податкової накладної у ЄРПН протягом передбаченого законодавством строку не призводить до зміни характеру відповідних правовідносин із податкових на господарські. За своєю правовою природою таке зобов`язання є податковим, яке регулюється нормами податкового законодавства та за порушення якого нормами ПК України передбачена окрема відповідальність, а тому невиконання або неналежне виконання таких умов договору (ненадання зареєстрованої податкової накладної) не є правопорушенням у сфері господарювання та відповідно до вимог статті 218, частини першої статті 230 ГК України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання норм ПК України 11.10.2022 (дата виникнення податкових зобов`язань - день здійснення оплати згідно з платіжною інструкцією № 800Е від 10.10.2022) ПАТ "Промінвестбанк" складено в електронній формі податкову накладну № 513 на загальну суму 73 300 100 грн, отримувач (покупець) товару - ТОВ "Оптичний Дім", код ЄДР 32334827, та подано на реєстрацію в ЄРПН у строк, визначений ПК України.

Натомість, вказана податкова накладна не була прийнята ДПС України до реєстрації. Відповідно до квитанції від 28.10.2022 № 1, отриманої Банком від ДПС України, податкова накладна № 513 від 11.10.2022 не може бути прийнята, оскільки сума ПДВ у документі не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні. У квитанції вказано, що така сума для відповідача складає "-" (мінус) 34 730 188,20 грн.

Система електронного адміністрування ПДВ (далі - СЕА ПДВ) - сукупність організаційних та технічних засобів, що спрямована на забезпечення обліку адміністрування податку на додану вартість в Україні в електронному вигляді.

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків регламентується Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою КМУ від 16.10.2014 № 569 в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин (далі - Порядок).

Згідно з п. 4 Порядку рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який перераховуються кошти відповідно до пункту 200-1.4 статті 200-1 ПК України.

Відповідно до п. 13 Порядку ДПС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Пунктом 22 Порядку встановлено, що у разі недостатності коштів на електронному рахунку платника податку для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань: 1) платник податку у строки, встановлені Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує на електронний рахунок необхідні кошти з поточного рахунка; 2) Казначейство перераховує кошти в межах їх залишку на такому рахунку. При цьому залишок узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачений до бюджету, обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі шляхом перерахування до бюджету коштів, що перераховуються на електронний рахунок.

Разом із тим, як встановлено судом, 25.02.2022 було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Промінвестбанк" строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України встановлюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Також, цим Законом визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції станом на 25.02.2022 - день початку процедури ліквідації Банку) з дня початку процедури ліквідації банку: 1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, наглядової ради і правління) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку; 2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 3) строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав; 41) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 5) відомості про фінансовий стан банку, боржників, які прострочили виконання зобов`язань (за основною сумою та процентами) перед таким банком, а також про вимоги банку до таких боржників перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; 6) Фонд здійснює заходи із виконання плану врегулювання, що передбачає виведення банку з ринку у спосіб, передбачений пунктом 2 частини другої статті 39 цього Закону, та відчужує майно (активи) та зобов`язання відповідно до статті 40 цього Закону на користь приймаючого банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Вчинення правочинів, пов`язаних з відчуженням майна (активів) банку чи передачею його майна третім особам (крім приймаючого банку), допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону; 7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій з продажу) будь-яким майном (активами), у тому числі коштами банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень (у тому числі арештів, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій з продажу) на майно (активи), у тому числі кошти банку, не допускається; 8) забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на правочини, зобов`язання за якими припиняються у процедурі ліквідаційного неттінгу, що здійснюється в порядку, встановленому статтею 541 цього Закону, та припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується. Зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується, здійснюється під час задоволення Фондом відповідної черги акцептованих вимог кредиторів, до якої віднесені вимоги такого кредитора, за заявою кредитора банку і в сумі, що не перевищує суму акцептованих вимог за заявою банку; 9) заміна кредитора у зобов`язанні банку не змінює черговості задоволення акцептованих вимог кредиторів, визначених статтею 52 цього Закону.

Згідно із ч. 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, пред`являються тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Частиною другою статті 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що з дня початку процедури ліквідації банку Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна (активів) банку у порядку, визначеному цим Законом та правилами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Отже, під час здійснення однієї зі своїх основних функцій під час ліквідаційної процедури, а саме реалізації активів для задоволення вимог кредиторів, у банку виникає обов`язок нарахування витрат зі сплати ПДВ, які полягають у збільшенні зобов`язань такого банку.

За положеннями частини другої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" оплата витрат банку, пов`язаних із здійсненням процедури ліквідації, у тому числі витрат Фонду, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури банку (управлінням майном (активами), продажем майна (активів) та іншими витратами), проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого Фондом. До таких витрат, зокрема, належать: 1) витрати на опублікування оголошення про ліквідацію банку, відкликання банківської ліцензії та інформації про продаж майна (активів) банку; 2) витрати, пов`язані з утриманням і збереженням майна (активів) банку; 3) витрати на проведення оцінки та продажу майна (активів) банку; 4) витрати на проведення аудиту; 5) витрати на оплату послуг осіб, залучених Фондом для забезпечення здійснення покладених на Фонд повноважень; 6) витрати на виплату вихідної допомоги звільненим працівникам банку; 7) витрати Фонду, пов`язані з здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку.

Як обґрунтовано враховано судом першої інстанції, на момент операції з реалізації нерухомого майна Банк перебував на стадії ліквідації, яка здійснювалась, у тому числі, відповідно до Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за № 1581/21893.

Відповідно до положень п. 3.2-3.4 глави 3 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку після початку процедури ліквідації, уповноваженою особою Фонду здійснюється відкриття накопичувального рахунку на який перераховуються залишки коштів банку з його кореспондентських рахунків, які, в свою чергу, підлягають закриттю. На накопичувальний рахунок банку зараховуються кошти такого банку і надходження на його користь, а також з нього проводяться розрахунки з кредиторами й оплата витрат на здійснення процедури ліквідації.

Згідно з п. 1.1 глави 1 розділу VI Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку фінансування витрат неплатоспроможного банку здійснюється відповідно до кошторису витрат, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Пунктом 1.8 глави 1 розділу VI Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку встановлено, що уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку зобов`язана використовувати кошти виключно на потреби та в межах, передбачених відповідним кошторисом.

При цьому місцевий господарський суд, дослідивши форму кошторису, обґрунтовано встановив, що вона містить таку статтю витрат як "Витрати на податки та збори, обов`язкові платежі", однак відповідно до наявної примітки вона заповнюється при формуванні кошторису витрат на здійснення тимчасової адміністрації, а при здійсненні процедури ліквідації заповнюється лише в частині судового збору. Окрема стаття витрат на поповнення рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ у кошторисі відсутня.

З врахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що банк, який перебуває на стадії ліквідації, позбавлений можливості здійснити поповнення рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ шляхом перерахування на нього грошових коштів, оскільки положеннями законодавства не передбачена можливість включення відповідних витрат до кошторису витрат, пов`язаних із ліквідацією банку.

Підпунктом 2 пункту 2 Розділу ІІІ "Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються" № 3711, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2017 за № 1104/30972, встановлено, що до сьомої черги відносяться вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів, що виникли під час проведення ліквідації (в межах ліквідаційної процедури).

Таким чином, поповнення електронного рахунку у СЕА ПДВ не відноситься до витрат банку, пов`язаних із здійсненням процедури ліквідації, а є зобов`язаннями банку зі сплати податків.

До того ж, як враховано судом, поповнення електронного рахунку у СЕА ПДВ банком, що перебуває в ліквідаційній процедурі, може мати наслідком задоволення вимог окремого кредитора - юридичної особи банку поза межами ліквідаційної процедури банку та фактичне виведення активів банку, що є недопустимим та порушує принцип пріоритетності зобов`язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, які гарантовані Фондом.

З урахуванням встановленого судом факту подачі Банком податкової накладної № 513 від 11.10.2022 для реєстрації, причин відмови податкового органу в реєстрації вказаної податкової накладної та наявність законодавчих обмежень щодо зміни балансу рахунку у СЕА ПДВ шляхом його поповнення Банком, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутність реєстрації податкової накладної не можна кваліфікувати як протиправну поведінку або бездіяльність Банку в даному випадку.

Вказане свідчить про недоведення позивачем всього складу цивільного правопорушення - протиправної поведінки Банку, що свідчить про відсутність підстав застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Крім того, вимога щодо зобов`язання Уповноваженої особи Фонду включити суму збитків до кошторису "поточних витрат", пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури та зобов`язати здійснити позачергове відшкодування не відповідає визначеній Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" черговості погашення кредиторських вимог до банку, що може бути наслідком порушення прав певного кола фізичних та юридичних осіб, вимоги яких акцептовані Уповноваженою особою Фонду.

З огляду на викладене правомірним є висновок суду про відмову в позові.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного в даній справі судового рішення відсутні.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРОКО" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/3875/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву, повна постанова складена - 16.05.2025.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко