УХВАЛА

про забезпечення позову

22.05.2025Справа № 910/6386/25

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит"

про забезпечення позову

у справі № 910/6386/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит"

до Київської міської ради

про визнання договору укладеним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради (далі - відповідач), у якій просить суд визнати укладеним Договір про поновлення та внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 23.08.2006 №91-6-00578, в запропонованій редакції відповідно до прохальної частини позовної заяви.

Одночасно із пред`явленням позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити Київській міській раді, її виконавчому органу та структурним підрозділам, комунальним підприємствам, а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на примусове переміщення (демонтаж) майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" та розташоване на земельній ділянці площею 0.6015 га з кадастровим номером 0:72:077:0016, за адресою: м. Київ, вул. Вокзальна 1 (Шевченківський район).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що 07.05.2025 головним спеціалістом-інспектором Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) Наконечним А.О. було складено приписи № 202514535, № 202514536, № 202514537, № 202514538, якими встановлено порушення п. 20.1.1 Правил благоустрою за адресою: Шевченківський район, вул. Вокзальна, 1 (власник невідомий) та запропоновано усунути порушення шляхом надання заяви із документацією на встановлення малої архітектурної форми (далі - МАФ) шлагбаума, огорожі терміново протягом 3-х діб. В разі відсутності дозвільної документації демонтувати МАФ шлагбаум, огорожу власними силами та відновити благоустрій. В приписах також зазначено, що у випадку невиконання вимог буде вжито заходів згідно з нормами чинного законодавства.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" про забезпечення позову суд дійшов висновку про наступне.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 2, 4 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до частин 1, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених процесуальним законом, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом позову в цій справі є вимога позивача про визнання укладеним Договору про поновлення та внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 23.08.2006 №91-6-00578. Так, позовна заява мотивована тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2006 у справі №2/417 було визнано укладеним між позивачем та відповідачем Договір оренди земельної ділянки, яким передано у строкове платне користування позивача земельну ділянку по вул. Вокзальній, 1 у Шевченківському районі міста Києва площею 0,6015 га, кадастровий номер :72:077:0016, строком на 15 років. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу "Петрівські ряди".

Позивач зазначає, що у 2021 році він скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки та звернувся з відповідною заявою до відповідача. Водночас, станом на момент звернення до суду з позовом, проект рішення Київської міської ради "Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" договору оренди земельної ділянки від 23 серпня 2006 року", підготовлений Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відповідачем не розглянуто, рішення не прийнято, договір про поновлення строку оренди земельної ділянки не укладено.

У свою чергу, 07.05.2025 головним спеціалістом-інспектором Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) Наконечним А.О. було складено приписи № 202514535, № 202514536, № 202514537, № 202514538, наслідком чого може бути заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, а також заподіяння позивачу майнової шкоди внаслідок демонтажу елементів благоустрою, що належать позивачу та знаходяться на спірній земельній ділянці.

Зі змісту наданих позивачем копій приписів № 202514535, № 202514536, № 202514537, № 202514538 від 07.05.2025 вбачається, що головним спеціалістом-інспектором Департаменту територіального контролю м. Києва Наконечним А.О. встановлено порушення власником об`єктів МАФ, розміщених за адресою: м. Київ, вул. Вокзальна, 1, пункту 20.1.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 №1051/1051 (далі - Правила).

Вказаною нормою встановлено, що до відповідальності за порушення у сфері благоустрою притягуються особи, винні у: порушенні вимог Законів України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", "Про відходи" та "Про охорону навколишнього природного середовища"; порушенні встановлених державних стандартів, норм і цих Правил; проектуванні об`єктів благоустрою м. Києва з порушенням вимог Правил забудови м. Києва та державних будівельних норм; порушенні режиму використання й охорони територій та об`єктів рекреаційного призначення; самовільному зайнятті території (частини території) об`єкта благоустрою; - пошкодженні (руйнуванні чи псуванні) вулично-дорожньої мережі, інших об`єктів благоустрою; знищенні або пошкодженні зелених насаджень чи інших об`єктів озеленення; - забрудненні (засміченні) території; самовільному наклеюванні оголошень, інформаційно-агітаційних плакатів, реклами, листівок тощо та нанесенні написів, малюнків тощо на об`єктах благоустрою території міста; неналежному утриманні об`єктів благоустрою, зокрема покриття доріг, тротуарів, освітлення території тощо; створюванні умов, які ускладнюють або унеможливлюють прибирання об`єктів та елементів благоустрою.

Таким чином, п. 20.1.1 Правил передбачає широкий спектр порушень, за які особу може бути притягнуто до відповідальності. Водночас, зі змісту наданих приписів неможливо достеменно встановити, які саме порушення були допущені позивачем, як власником МАФів.

Окрім того, судом не встановлено наявності спеціального режиму використання спірної земельної ділянки, який передбачав би наявність будь-яких обмежень у реалізації орендаря його права користування майном. Такі обмеження не передбачені ні Договором оренди земельної ділянки, ні цільовим призначенням земельної ділянки.

Суд зазначає, що з огляду на подану позовну заяву, між сторонами наявний спір щодо права користування (оренди) земельною ділянкою по вул. Вокзальній, 1 у Шевченківському районі міста Києва площею 0,6015 га, кадастровий номер :72:077:0016, що, за твердженнями позивача, виник внаслідок порушення його переважного права на пролонгацію договору оренди. При цьому, за наслідками розгляду позову, судом може бути визнано укладеним Договір про поновлення та внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 23.08.2006 №91-6-00578, предметом якого і є спірна земельна ділянка, на якій розміщені елементи благоустрою позивача - шлагбауми та огорожа.

У свою чергу, у випадку невжиття запропонованих заходів забезпечення позову, вказані елементи можуть бути демонтовані.

Так, відповідно до п. 20.2.1 Правил, якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою.

Пунктом 20.2.10 Правил передбачено, що Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації здійснюють заходи щодо проведення демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності та елементів об`єктів благоустрою на території міста Києва на підставі:

заявок балансоутримувачів об`єктів благоустрою, рішень комісії з питань розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства, утвореної виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією), за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат на проведення демонтажу, перевезення, розвантаження, зберігання малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності власником (користувачем або особою, яка здійснила розміщення (встановлення)) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, елементів об`єктів благоустрою, винним у порушенні благоустрою;

рішень суду за рахунок коштів міського бюджету з наступним відшкодуванням усіх витрат на проведення демонтажу, перевезення, розвантаження, зберігання елементів об`єктів благоустрою, малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності елементів об`єктів благоустрою власником (користувачем або особою, яка здійснила розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, елементів об`єктів благоустрою, винним у порушенні благоустрою.

Демонтаж малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності та елементів благоустрою на підставі заявок їх власників здійснюється за рахунок коштів останніх.

Таким чином, до встановлення судом дійсних обставин спору під час розгляду цієї справи, відповідач та інші особи, на виконання вимог приписів № 202514535, № 202514536, № 202514537, № 202514538 від 07.05.205, можуть здійснити демонтаж належних позивачу елементів благоустрою, що суттєво вплине на реальний захист прав та інтересів останнього, пов`язаних з користуванням спірною земельною ділянкою. Окрім того, демонтаж МАФів, відповідно до приписів Правил, створює додатковий майновий тягар для їх власника, у зв`язку з необхідністю відшкодування останнім усіх витрат на проведення демонтажу, перевезення, розвантаження, зберігання елементів об`єктів благоустрою та малих архітектурних форм.

Відтак суд вважає, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Київській міській раді, її виконавчому органу та структурним підрозділам, комунальним підприємствам, а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на примусове переміщення (демонтаж) майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" та розташоване на земельній ділянці площею 0.6015 га з кадастровим номером 0:72:077:0016, за адресою: м. Київ, вул. Вокзальна 1 (Шевченківський район), стане неможливим ефективний захист прав позивача як потенційного орендаря та власника майна, розміщеного на спірній земельній ділянці.

Обраний позивачем захід забезпечення позову, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 22.11.2018 у справі № 902/402/18 та від 21.02.2019 у справі № 904/3168/18, суд вважає адекватним та співрозмірним заходом, спрямованим на запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, який відповідає обставинам справи, спроможний забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача та не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища сторін до остаточного вирішення спору.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Отже, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України в пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на вищенаведене, оскільки позивачем обґрунтовано та доведено за допомогою належних доказів наявність обставин, з якими процесуальний закон пов`язує можливість вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Необхідності в зустрічному забезпеченні суд не вбачає, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідачу будуть завдані збитки у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Київській міській раді (Україна, 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код: 22883141), її виконавчому органу та структурним підрозділам, комунальним підприємствам, а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на примусове переміщення (демонтаж) майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" (Україна, 03061, м. Київ, вул. Новопольова, будинок 99-А; ідентифікаційний код: 20049385) та розташоване на земельній ділянці площею 0.6015 га з кадастровим номером 0:72:077:0016, за адресою: м. Київ, вул. Вокзальна 1 (Шевченківський район).

3. Ухвала про забезпечення позову відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" має силу виконавчого документу, набирає законної сили з моменту її підписання (22.05.2025) та може бути пред`явлена до виконання у строк до 22.05.2028 включно.

4. Стягувачем у виконавчому провадженні за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" (Україна, 03061, м. Київ, вул. Новопольова, будинок 99-А; ідентифікаційний код: 20049385).

Боржником у виконавчому провадженні за цією ухвалою є: Київська міська рада (Україна, 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код: 22883141).

5. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Нечай