ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд вимог кредитора

"19" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5394/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.,

за участю секретаря судового засідання Джабраїлової В. В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу № 916/5394/24

за заявою: ОСОБА_1

про неплатоспроможність

за участю представників:

від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ. ЕН. ГРУП»: Бабаєва О. О. ордер серія ВВ №1047452 від 03.02.2025;

від ТОВ «Авентус Україна»: Бабаєва О. О. ордер серія ВВ №1047921;

боржник: не з`явився;

від боржника: Савченко Л. В. ордер серія АА № 1515557 від 06.12.2024;

керуючий реструктуризацією боргів боржника: арбітражний керуючий Пушкарь Л. М.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.01.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; попереднє судове засідання призначено на 05.03.2025 о 15:20.

22.01.2025 господарським судом в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" в електронній формі було сформовано оголошення про відкриття провадження у справі № 916/5394/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

17.02.2025 за вх.№3-138/25 господарський суд одержав заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛ. ЕН. ГРУП про грошові вимоги кредитора до боржника, в якій заявник просить суд:

- визнати грошові вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансової компанії ЕЛ.ЕН.ГРУП до боржника, яким є ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) в розмірі 39 586 грн заборгованості та 4844,80 грн судових витрат та включити до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2025 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛ. ЕН. ГРУП з грошовими вимогами до ОСОБА_1 з повідомленням, що попереднє засідання суду призначено на 05.03.2025 о 15:20.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.03.2025 задоволено заяву представника боржника про заміну арбітражного керуючого Біленка Романа Івановича та призначення керуючим реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Пушкарь Лілію Миколаївну за вх.№ 3-72/25 від 30.01.2025 - задовольнити. Відсторонено арбітражного керуючого Біленка Романа Івановича від виконання повноважень у даній справі за заявою представника боржника на підставі п.5 абз.2 ч.4 ст.28 Кодексу України з процедур банкрутства. Призначено керуючим реструктуризацією боржника ОСОБА_1 арбітражного керуючого Пушкарь Лілію Миколаївну.

18.04.2025 за вх.№12583/25 господарський суд одержав повідомлення арбітражного керуючого про результати грошових вимог ТОВ "ФК "ЕЛ ЕН ГРУП", в якому повідомлено, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» у розмірі 39 586 грн не визнаються керуючим реструктуризацією боржника у зв`язку з їх необґрунтованістю.

04.03.2025 за вх.№7166/25 господарський суд одержав заперечення боржника щодо грошових вимог ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛ. ЕН. ГРУП, у яких вказав, на те, що кредитор не підтвердив факт укладення кредитних договорів, копії кредитного договору 2, таблиці та паспорту не можуть вважатися електронними документами, а також кредитор не надав первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту за кредитними договорами. Крім того, боржник вказує на неврахування кредитором статусу боржника «військовослужбовець» при нарахуванні відсотків та незаконного нарахування пені.

11.03.2025 з вх.№8115/25 господарський суд одержав заперечення ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛ. ЕН. ГРУП на відповідь на відзив, в яких кредитор зазначив, заперечення представника боржника спростовується хоча тим, що в самій заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 зазначає серед своїх кредиторів і ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», така інформація відображена і в доданому до заяви Списку кредиторів (п. 2). Окрім того, станом на сьогодні ОСОБА_1 ані до первісного позикодавця, ані до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» не звертався про наявний у нього статус військовослужбовця.

27.03.2025 за вх.№9923/25 господарський суд одержав письмові пояснення боржника, в яких останній вважає, що вимоги ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛ. ЕН. ГРУП про стягнення з боржника заборгованості за комісією у розмірі 1 485 грн за кредитним договором 1 та 1 050 грн за кредитним договором 2 є незаконними та необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

13.05.2025 за вх.№15148/25 господарський суд одержав додаткові пояснення ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛ. ЕН. ГРУП.

У попередньому судовому засіданні 19.05.2025 за участю представника боржника, представника кредиторів та арбітражного керуючого суд постановив скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу суду.

Розглянувши заяву кредитора, суд встановив таке.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Поняття грошового зобов`язання визначено у статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Частиною 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

Матеріали справи свідчать, що 29.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (надалі «Позикодавець») та ОСОБА_1 (надалі «Позичальник»), укладено Договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 2173266 ( далі договір 1), згідно з яким Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), з метою придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики та Комісію за надання позики.

Згідно з п. 2. договору 1 параметри та умови Позики: сума Позики 5000, 00 грн; строк Позики/ Строк Договору 30 днів; процентна ставка з другого дня користування Позикою до дати повернення Позики /день 0.01% (фіксована); комісія за надання Позики 29.71% (фіксована) від суми наданої Позики (що у грошовому виразі складає 1485,50 грн).

Відповідно до п. 18. договору 1 якщо Сума Позики, зазначена в п. 2 Договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування Позикою понад встановлений Договором строк Позикодавець має право, у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору, нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Якщо Сума Позики, зазначена в п. 2 Договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування Позикою понад встановлений Договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за ставкою, визначеною п. 2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.

Надалі 02.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (надалі «Позикодавець») та ОСОБА_1 (надалі «Позичальник»), укладено Договір позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73749775 (далі договір 2), згідно з яким Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), з метою придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики та Комісію за надання позики.

Згідно з п. 2. договору 2 параметри та умови Позики: сума Позики 7000,00; строк Позики/ Строк Договору 30 днів; процентна ставка/ день 0,50000% (фіксована); комісія за надання Позики від суми наданої Позики 15,00% (що у грошовому виразі складає 1050,00 грн).

Відповідно до п. 18. договору 2 якщо Сума Позики, зазначена в п. 2 Договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування Позикою понад встановлений Договором строк Позикодавець має право, у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору, нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Якщо Сума Позики, зазначена в п. 2 Договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування Позикою понад встановлений Договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за ставкою, визначеною п. 2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.

На виконання умов договорів позики ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» були надані ОСОБА_1 кошти за договором 1 - 5000 грн та за договором 2 - 7000 грн, що підтверджується платіжними інструкціями наявними у матеріалах справи.

01.10.2024 ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.Груп" уклали договір факторингу № 01/10/24-01, відповідно до якого перше відступило право вимоги за договорами, про що свідчать витяги з реєстру прав вимог №07/01/25-01 та №07/01/25-02.

Відповідно до предмету договору факторингу в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язався оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта за основними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором.

Права вимоги, які відступаються згідно з даним договором, включають в себе суму заборгованості за основною сумою боргу, нарахованими процентами, штрафними санкціями (у разі їх нарахування) та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту.

За умовами п. 1.2. договору факторингу за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (Ціна придбання) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.

Відповідно до п. 2.1.3. договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в день підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав вимоги.

Відповідно до реєстру прав вимоги ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.Груп" було передано наступні вимоги до боржника, а саме:

- за договором 1 в сумі 16500,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за тілом (основна сума боргу); 14.50 грн - сума заборгованості за відсотками за користування; 10000, 00 грн пеня; 1485.00 грн комісія за надання позики;

- за договором 2 в сумі 23086,00 грн, з яких: 7000,00 грн - сума заборгованості за тілом (основна сума боргу); 1050,00 грн - сума заборгованості за відсотками за користування; 13986, 00 грн пеня; 1050,00 грн комісія за надання позики.

Як унормовано положеннями статті 11 ЦК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Частиною 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з нормами частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статті 204 ЦК України укладений сторонами кредитний договір як правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Нормами частини 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Водночас нормами частини 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з нормами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 510 ЦК України встановлено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Крім того статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з визначенням статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України встановлено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

За змістом статті 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Згідно з нормами статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

З урахуванням вищенаведеного, суд констатує, що матеріалами справи підтверджено набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.Груп" права вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 2173266 від 29.08.2024 в сумі 16500,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за тілом (основна сума боргу); 14,50 грн - сума заборгованості за відсотками за користування; 10000, 00 грн пеня; 1485,00 грн комісія за надання позики; за договором позики № 73749775 від 02.09.2024 в сумі 23 086,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - сума заборгованості за тілом (основна сума боргу); 1050,00 грн - сума заборгованості за відсотками за користування; 13986, 00 грн пеня; 1050,00 грн комісія за надання позики.

Як встановлено судом, боржник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти та нараховані відсотки за користування кредитом у повному обсязі не повернув.

При цьому, у підготовчому засіданні боржник підтвердив факт отримання кредитних коштів від ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» .

Водночас щодо заявленої до стягнення пені за договорами позики у загальному розмірі 23986 грн, то господарський суд враховує наступне.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)".

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, у тому числі і на час звернення до суду з заявою про грошові вимоги до боржника.

Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодес України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції Українита цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).

Відповідно до частини першоїстатті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Враховуючи викладене та те, що пеня за договором 1 нарахована під час дії воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Таким чином, у період дії воєнного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), що встановлено пунктом 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022 року, який набрав чинності 17.03.2022 року.

З урахуванням зазначеного, господарський суд відмовляє у визнанні грошових вимог про стягнення пені в розмірі 23 986 грн.

Щодо заявленої до стягнення комісії за надання позики у загальному розмірі 2535 грн, то господарський суд зазначає таке.

Відповідно до умов договорів позики (1.2., п. 2.4., п. 4.) комісія за надання Позики грошові кошти, які згідно умов договору позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю за надання та користування Позикою в якості однієї зі складових загальних витрат за споживчим кредитом, котра включає в себе проценти за користування Позикою та комісію за надання Позики.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема, інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, оскільки умовами договорів чітко не деталізовано, що включає в себе комісія за надання Позики, господарський суд вважає, що така комісія може включати у тому числі послуги, визначені частинами 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» (10.06.2017р.) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічних висновків дійшов КЦС ВС у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20).

Окрім того, господарський суд звертає увагу, що відповідно до п. 1.2. договорів комісія за надання Позики передбачає проценти за користування Позикою, що є неприйнятним, оскільки нарахування процентів за користування Позикою передбачені п. 2.3. договорів.

В судовому засіданні представник кредитора не зміг пояснити та не надав інформації, що входить до складу комісії.

Таким чином, з огляду на викладене, господарський суд відмовляє у визнанні грошових вимог в частині стягнення з боржника комісії за надання Позики у сумі 2535 грн.

Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці та учасники бойових дій, які мають кредитні зобов`язання перед банками, мають право на: звільнення від сплати відсотків за користування кредитом; звільнення від сплати штрафів/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту.

Згідно з пунктом 6-2 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який належить до захищеної категорії та має бажання на період дії воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування припинити взаємодію з особами, зазначеними в абзаці першому цього пункту, його близькі особи, представники, спадкоємці, поручителі або майнові поручителі повідомляють кредитодавця або нового кредитора про таке волевиявлення та про належність споживача до захищеної категорії за допомогою будь-якого засобу комунікації, реквізити якого розміщено на веб-сайті такого кредитодавця або нового кредитора, з наданням копій підтвердних документів про належність споживача до захищеної категорії.

Тобто, для реалізації відповідного права закон передбачає обов`язок споживача звернутися з письмовим повідомленням до банку про проходження військової служби, з додаванням підтверджуючих документів.

З урахуванням викладеного доводи боржника щодо звільнення його від сплати відсотків у зв`язку з тим, що останній є військовослужбовцем, господарський суд до уваги не приймає, з огляду на відсутність інформування ОСОБА_1 кредитора про те, що він є військовослужбовцем.

Згідно статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами.

Витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ. ЕН. ГРУП» є конкурсними, оскільки виникли до дати відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , та враховуючи, що останні заявлено у строк визначеного ст. 45 КУзПБ, мають враховуватись під час визначення кількості голосів кредиторів з правом вирішального голосу.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Беручи до уваги наведене, проаналізувавши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, а також додані докази, оцінюючи їх в сукупності, з огляду на часткову обґрунтованість вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ. ЕН. ГРУП», суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та визнання останнього кредитором з грошовими вимогами до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 13064,50 грн. У визнанні грошових вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ. ЕН. ГРУП» до ОСОБА_1 на суму 26 521 грн пені та комісії за надання позики суд відмовляє.

Таким чином, за наслідками розгляду заяви про грошові вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 , підлягають задоволенню 4 844, 80 грн - позачергово (судовий збір); 13 064, 50 грн - друга черга задоволення вимог кредиторів (обов`язковий платіж).

Керуючись ст.ст. 45, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 120, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ. ЕН. ГРУП» з грошовими вимогами до ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати грошові вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ. ЕН. ГРУП» до ОСОБА_1 у розмірі 13064,50 грн заборгованості та 4844,80 грн судових витрат, у такій черговості:

4 844, 80 грн - позачергово (судовий збір);

13064, 50 грн - друга черга задоволення вимог кредиторів (обов`язковий платіж).

Ухвала набирає законної сили 19.05.2025 та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. 9, ч.ч. 2, 3 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, та ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено 20.05.2025.

Суддя Т.Г. Деркач