ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

13 травня 2025 року Справа № 918/1217/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Маціщук А.В. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

прокурор Котяй І.В.;

позивача не з`явився;

відповідача 1 не з`явився;

відповідача 2 Іванов І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Рівненської окружної прокуратури на ухвалу господарського суду Рівненської області від 24.03.2025, повний текст якої складено 24.03.2025 про призначення експертизи у справі №918/1217/24 (суддя Політика Н.А.)

за позовом Заступника керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави,

в особі Рівненської обласної ради

до 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України

по Рівненській та Житомирській областях,

2. Товариства з додатковою відповідальністю «Рівнефармація»

про усунення перешкод у здійсненні права користування та

розпорядження комунальним майном

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 24.03.2025 у справі №918/1217/24 за позовом Заступника керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної ради до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (надалі в тексті ФДМУ), Товариства з додатковою відпо-відальністю «Рівнефармація» (надалі в тексті Товариство) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження комунальним майном, суд першої інстанції за клопотанням Товариства призначив у даній справі будівельно-технічну експертизу та зупинив провадження у справі на час проведення судової експертизи.(т.2, арк.справи 205-208).

Постановляючи ухвалу, господарський суд першої інстанції виходив з того, що предметом позову у даній справі є скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно держав-ної реєстрації права приватної власності ТДВ «Рівнефармація» на нежитлові приміщення цоколь-ного поверху, що розташовані за адресою: м.Рівне, вул.Київська, 78-Д, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), складовою частиною яких є об`єкт цивільного захисту протирадіаційне укриття №66780 комунальної форми власності, а також зобов`язання ТДВ «Рівнефармація» повернути Рівненській обласній раді протирадіаційне укриття №66780 площею 420 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Київській, 78-Д.

Тому, з метою правильного, об`єктивного розгляду справи, місцевий суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ч.1 ст.99 ГПК України, для призначення у справі будівельно-технічної експертизи.

Не погоджуючись із ухвалою, Керівник Рівненської окружної прокуратури подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу господ-дарського суду Рівненської області від 24.03.2025 у даній справі та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Про час і місце розгляду справи повідомити Рівнен-ську окружну прокуратуру, сторін у справі та Рівненську обласну прокуратуру, яка забезпечува-тиме участь у судовому розгляді.(т.2, арк.справи 222-227).

На думку Скаржника, суд першої інстанції погодився з необхідністю призначення судової експертизи при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи, тому ухвалив рішення з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Апелянт вважає, що предметом позову є усунення перешкод власнику Рівненській обласній раді у здійсненні права користування та розпорядження комунальним майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ТДВ «Рівнефармація» на нежитлові приміщення цокольного поверху, що розташовані за адресою: м.Рівне, вул.Київська, 78-Д, складовою частиною яких є об`єкт цивільного захисту протирадіаційне укриття №66780 комунальної форми власності та повернення раді протирадіаційного укриття №66780 площею 420 кв.м.

Водночас, Прокурор зазначає, що підставою для пред`явлення позову у даній справі слугувала незаконна приватизація у 1995-1999 роках ВАТ «Рівнефармація» у складі будівлі аптеки №121, розташованої по вул.Київська, 78-Д, м.Рівне, протирадіаційного укриття №66780, що належить Рівненській обласні раді та подальша реєстрацій права приватної власності відповідача на вказане майно.

На думку Скаржника, спірні правовідносини виникли у 1999 році, тоді як питання постав-ленні судом на вирішення експерта сформовані з посиланням на різновид споруд, які можуть використовуватися для укриття населення та їх визначення, що наведенні у Кодексі цивільного захисту України, прийнятому Верховною Радою України 02.10.2012 та класифікаторі будівель і споруд НК 018:2023, затвердженому наказом Міністерства економіки України від 16.05.2023 за №3573. Відтак, Прокурор вважає, що висновок експертизи, у разі її проведення може лише підтвердити наявність/відсутність у спірного приміщення ознак інженерної споруди, або чи створено умови для тимчасового перебування людей станом на даний час, а не на дату виникнення спірних правовідносин.

Апелянт звертає увагу суду, що «висновок експерта» не є документом, на підставі якого здійснюється включення об`єктів до фонду захисних споруд та виключення їх з такого фонду, враховуючи наявність відповідних записів у електронному обліку захисних споруд, захисна споруда цивільного захисту, що вбудована у підвальне приміщення аптеки, розташованої по вул. Київська, 78-Д у місті Рівне до зняття її з такого обліку незалежно від висновків судової будівельно-технічної експертизи, буде саме «протирадіаційним укриттям». Відтак, Прокурор вважає, що питання, поставлені судом на вирішення судової будівельно-технічної експертизи, жодним чином не досліджують обставини, які входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №918/1217/24.(т.2, арк.справи 241).

18.04.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив, в якому ФДМУ просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги керівника Рівненської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 24.03.2025 у даній справі, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.(т.2, арк.справи 243-245).

21.04.2025 до суду апеляційної інстанції надійшла заява Рівненської обласної ради про розгляд справи без участі представника Позивача.(т.3, арк.справи 1-3).

Ухвалою від 29.04.2025 в судовому засіданні було оголошено перерву до 13.05.2025.(т.3, арк.справи 17).

Через систему «Електронний суд» від Товариства надійшли:

- 07.05.2025 клопотання про надання доступу представнику до справи №918/1217/24 у підсистемі Електронний суд, яке було задоволено апеляційним судом (т.3, арк.справи 19-20);

- 12.05.2025 додаткові пояснення (т.3, арк.справи 23-24).

Ухвалою від 12.05.2025 задоволено клопотання ТДВ «Рівнефармація» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.(т.3, арк.справи 27-29, 35).

12.05.2025 через електронний кабінет суду надійшло клопотання, в якому ФДМУ просить провести судове засідання без участі представника Регіонального відділення.(т.3, арк.справи 36).

В судовому засіданні апеляційної інстанції 13.05.2025 Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задоволити, представник Товариства надав свої пояснення та заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін ухвалу господарського суду Рівненської області від 24.03.2025.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши Прокурора та представника Відпові-дача-2, вивчивши матеріали оскарження, наявні в ній докази, перевіривши правильність до-держання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2024 року заступник керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Рівненської обласної ради звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях та ТДВ «Рівнефармація» про усунення перешкод у здійс-ненні права користування та розпорядження комунальним майном шляхом:

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності ТОВ «Рівнефармація» () на нежитлові примі-щення цокольного поверху, що розташовані за адресою: м.Рівне, вул.Київська, 78-Д (реєстрацій-ний номер об`єкта нерухомого майна 101), складовою частиною яких є об`єкт цивіль-ного захисту протирадіаційне укриття №66780 комунальної форми власності;

- зобов`язання ТДВ «Рівнефармація» () повернути Рівненській обласній раді протирадіаційне укриття №66780 площею 420 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Київська, 78-Д.

Звертаючись з даним позовом, Прокурор зазначає, що позов є негаторним, оскільки позовні вимоги не пов`язані із набуттям майнових прав, а стосуються усунення перешкод у володінні шляхом повернення майна.

На переконання Прокурора, за наслідками незаконної процедури приватизації у 1995-1999 роках ВАТ «Рівнефармація» у складі будівлі аптеки №121, розташованої по вул.Київська, 78-Д у м.Рівне приватизувала протирадіаційне укриття №66780, що належить Рівненській обласні раді та в подальшому зареєструвала право приватної власності на вказане майно.

Водночас, 17.03.2025 до суду першої інстанції надійшло клопотання ТДВ «Рівнефармація» про призначення у справі будівельно-технічної експертизи. Обґрунтовуючи необхідність при-значення судової експертизи Товариство зазначило наступні обставини:

Спірним приміщенням у даній справі є частина нерухомого майна Відповідача площею 420 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Київській, 78-Д (надалі в тексті спірне примі-щення), яке Позивач позиціонує як протирадіаційне укриття.

Водночас, сторонами не оспорюється, що спірне приміщення є підвалом (частиною під-валу) житлового будинку.

Заявник, з посиланням на Кодекс цивільного захисту України (надалі в тексті КЦЗ України) вважає, що спірне приміщення не може бути віднесено до захисних споруд цивільного захисту і, відповідно до протирадіаційного укриття, так як не відноситься до інженерних споруд.

Разом з тим, Товариство зауважує, що в КЦЗ України законодавець визначив чотири типи різних об`єктів (споруд, укриттів) в які слугують укриттям для різних категорій осіб при певних обставинах.

З огляду на конструктивні особливості спірного приміщення, а також на те, що воно не може бути віднесено до захисних споруд цивільного захисту (як зазначено вище), спірне примі-щення, на переконання Відповідача-2, відноситься до найпростішого укриття або до споруди подвійного призначення.

Товариство також зауважує, що наявність щодо спірного приміщення карток, назви яких містять складні терміни, такі як: «протирадіаційне укриття», «захисна споруда цивільного захисту» не змінюють визначених законом його характеристик і не є автоматичною вказівкою до віднесення цього приміщення до «протирадіаційного укриття» (назва не змінює зміст: «nomen non mutare»).

Зазначені висновки, на думку Відповідача-2, є очевидними. Але для з`ясування вищезазна-чених обставин (належність спірного приміщення до інших видів укриття ніж «протирадіаційне укриття» відповідно до КЦЗ України) необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право у будівельній сфері. Без таких спеціальних знань встановити вищезазначені обставини неможливо.

Тому, з метою з`ясування того чи відповідають дійсності твердження Прокурора про безумовну належність спірного приміщення до протирадіаційного укриття Товариство вбачає необхідність у призначенні будівельно-технічної експертизи.

Як зазначалось вище, господарський суд Рівненської області погодився із доводами Відпо-відача-2, призначив 24.03.2025 судову експертизу у справі №918/1217/24 та зупинив до отримання висновку експерта провадження у справі.(т.2, арк.справи 205-208).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Згідно із частинами 1, 3, п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасни-кам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За приписами частин 1 та 5 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Стаття 73 ГПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встанов-люються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому до обставин, на яких сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, що їх необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог пози-вача і заперечень відповідача.

Висновок експерта, за приписами ч. 1, 2 ст.98 ГПК України, це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Доказова цінність висновків експерта залежить від його логічної форми. Значущість експерта полягає у тому, що у результаті проведення експертизи він надає суду нову інформацію, уста-новлює факти, відповідно до яких суд робить певні висновки.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Дульський проти України» від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослід-ження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розсліду-вання чи суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Спеціальні знання це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Статтею 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов, зокрема, для з`ясу-вання обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких установити відповідні обставини неможливо. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги Прокурора вмотивовані незаконною приватизацією у 1995-1999 роках ВАТ «Рівнефарма-ція» у складі будівлі аптеки №121, розташованої по вул.Київська, 78-Д у м.Рівне протирадіаційного укриття №66780 площею 420,0 кв.м, що належить Рівненській обласні раді.

В свою чергу, Відповідач-2 заперечує проти позовних вимог та доводить, що спірне примі-щення, враховуючи його конструктивні особливості не може безумовно бути віднесено до захисних споруд цивільного захисту, а відносить до інших видів укриття ніж «протирадіаційне укриття», а саме: до найпростішого укриття або до споруди подвійного призначення.

Колегія суддів враховує, що у всіх наявних в матеріалах справи приватизаційних доку-ментах зазначено, що спірне приміщення є саме підвальним приміщенням. Водночас, апеля-ційний суд вважає, що до предмету доказування у даній справі входять, зокрема, технічні характеристики та конструктивні особливості спірного приміщення, а також наявність захисних властивостей, спроектованих, побудованих або пристосованих таким чином, щоб забезпечити умови для тимчасо-вого перебування людей у разі виникнення небезпеки їх життю та здоров`ю під час надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів.

При цьому, з матеріалів справи та доказів, наданих сторонами, встановити обставини, а саме технічні характеристики та конструктивні особливості спірного приміщення, а також наявність захисних властивостей, спроектованих, побудованих або пристосованих таким чином, щоб забезпе-чити умови для тимчасового перебування людей у разі виникнення небезпеки їх життю та здоров`ю під час надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів, що має значення для справи не можливо, а може зробити лише фахівець, який володіє спеціаль-ними знаннями у відповідній галузі на основі досліджень.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).(ст.100 ГПК України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що для з`ясування обста-вин, які мають значення для вирішення даного спору, необхідно призначити судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

- Чи є будівля аптеки №121, що розташована по вул. Київській, 78-Д в місті Рівне: спорудою, будівлею, житловою будівлею (будинком) нежитловою будівлею, інженерною спорудою?

- Чи є підвальне приміщення площею 420 м2, що розташоване по вул.Київській, 78-Д в місті Рівне: спорудою, будівлею, житловою будівлею (будинком) нежитловою будівлею, інженерною спорудою?

- Чи є підвальне приміщення площею 420 м2, що розташоване по вул.Київській, 78-Д в місті Рівне: окремою частиною будівлі, що призначена для використання за основним функціо-нальним призначенням з метою забезпечення суспільних або господарських потреб, а також має відповідні захисні властивості та спроектовані, побудовані або пристосовані таким чином, щоб забезпечити умови для тимчасового перебування людей у разі виникнення небезпеки їх життю та здоров`ю під час надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів?

- Чи є підвальне приміщення площею 420 м2, що розташоване по вул.Київській, 78-Д в місті Рівне: підвальним приміщенням, в якому створені умови для тимчасового перебування людей (не менше 48 годин) у разі виникнення небезпеки їх життю та здоров`ю з метою зменшення непрямої дії звичайних засобів ураження під час воєнних (бойових) дій та/або терористичних актів?

Як унормовано приписами частини другої статті 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Колегією суддів враховується, що суди, вирішуючи спір, зобов`язані перевірити наявність в позивача суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати в чому полягає порушення його прав.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Аналогічні висновки викладені в п.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №923/876/16, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц.

При цьому, згідно з ст.104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції самостійно визначає обсяг необхідних йому доказів для повного та всебічного розгляду справи по суті, та як наслідок: встановлення істини у спорі. Рішення приймається судом на підставі всебічної, повної, об`єктивної оцінки всієї сукупності наявних в матеріалах справи доказів.

Таким чином, урахувавши предмет та підстави позову, розглянувши заявлені клопотання про призначення судової експертизи та дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що проведення судової експертизи є доцільним, направленим на повне, всебічне та об`єктивне дослідження доказів і встановлення всіх обставин справи. Зокрема, висновок експерта дасть можливість суду надати оцінку наявності у позивача порушеного права, за захистом якого подано позов Прокурора.

Згідно ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 228, 229 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження по справі у випадку, зокрема, призначення судом експертизи на час її проведення.

Колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд правомірно зупинив провадження у справі №918/1217/24 на час проведення судової експертизи до отримання висновку експерта.

Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновку суду першої інстанції про необхідність призначення у справі судової експертизи та як наслідок зупинення провадження у справі, а тому ухвалу господарського суду Рівненської області від 24.03.2025 у справі №918/1217/24 належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, не визнаються апеляційним судом такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого госпо-дарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.34,73,74,86,129,232,233,240,255,271,275,276,282,284 Господарського процесу-ального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Рівненської окружної прокуратури на ухвалу господарського суду Рівненської області від 24.03.2025 про призначення експертизи у справі №918/1217/24 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №918/1217/24 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Саврій В.А.