ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2025 р. Справа №914/1889/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді І.Б. Малех

І.Ю. Панова,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у судовому засіданні апеляційні скарги Першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури за № 15/4-204вих-25 від 25.02.2025 року (вх. № 01-05/524/25 від 26.02.2025 року); Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Зодіак" б/н від 03.03.2025 року (вх. № 01-05/587/25 від 04.03.2025 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 31.01.2025 року (суддя Т.Я.Рим; повне рішення складено 10.02.2025 року)

у справі № 914/1889/24

за позовом: керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Львівської обласної ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Зодіак" (надалі ТзОВ "ТВК "Зодіак" )

за участю третьої особи:Управління майном спільної власності Львівської обласної ради

про усунення перешкод у праві користування та розпорядження захисною спорудою та скасування державної реєстрації права власності,

за участю:

від прокуратури: Рогожнікова Н.Б. (посвідчення №068775 від 01.03.2023 року);

від позивача: Юрчук О.В. (самопредставництво юридичної особи);

від відповідача: Суха Ю.О. адвокат (ордер серії ВС №1352949 від 10.03.2025 року);

від третьої особи: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

29.07.2024 року керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Львівської обласної ради звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ "ТВК "Зодіак" за участю третьої особи: Управління майном спільної власності Львівської обласної ради про усунення перешкод у праві користування та розпорядження захисною спорудою та скасування державної реєстрації права власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неправомірно зайнято захисну споруду цивільного захисту, а саме протирадіаційне укриття №51431 площею 60,4 кв.м., що в будівлі абразивного цеху за адресою: Львівська обл., Львівський р-н., смт. Щирець, вул.Загородки, 17з.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Львівської області від 31.01.2025 року у справі №914/1889/24 відмовлено у позові керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Львівської обласної ради.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що приміщення протирадіаційного укриття № 514301 на час приватизації було складовою абразивного цеху Щирецького виробничо-торгівельного підприємства "Ритм". Відчуження цього укриття станом на 1994 рік порушувало приписи частин 2, 3 статті 5 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" та Декрету Кабінету Міністрів України від 31.12.1992 № 26-9.

Також суд першої інстанції встановив, що на час приватизації на балансі Щирецького виробничо-торгівельного підприємства "Ритм" ПРУ № 514301 окремо не обліковувалося, і з вартості цілісного майнового комплексу, як об`єкт, що не підлягає приватизації, виключено не було.

Суд виснував, що станом на час приватизації в підвалі будівлі абразивного цеху було розташоване ПРУ № 514301. При цьому наданий Відповідачем висновок експерта № 29 від 20.11.2024 не спростовує цієї обставини. Відповідач у своїх запереченнях ставив під сумнів відповідність підвалу абразивного цеху приміщенню ПРУ № 514301. Проте в цій частині суд взяв до уваги однакову площу цих приміщень та відсутність будь-яких відомостей про наявність інших підвальних приміщень у складі майна приватизованого Щирецького виробничо-торгівельного підприємства "Ритм".

Місцевий господарський суд також зазначив, що на час приватизації ні відділ приватизації Фонду комунального майна Львівської ОР (розпочинав процедуру приватизації), ні Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області (завершувало приватизацію) у складі спірного майна ПРУ № 51431 не виявило, порушень процедури приватизації не встановило.

Суд прийшов до висновку, що ТзОВ "ТВК "Зодіак" не знало і не могло знати, що підвал, набутий ним у 2006 році будівлі, є протирадіаційним укриттям, тому набуття ним у власність спірного нерухомого майна є добросовісним. Суд вважав, що порушення, допущені органами влади при передачі майна у 1994 році, не можуть бути підставою для повернення цього майна від добросовісного набувача, яким є відповідач. Зазначене є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що суд погодився з доводами прокурора про те, що станом на час приватизації в підвалі будівлі абразивного цеху було розташоване протирадіаційне укриття № 514301. Вважає, що немає жодних підстав вважати, що перед тим, як вчиняти правочин, спрямований на придбання спірного об`єкта, як у первісного набувача, так і у відповідача були перешкоди ознайомитися із вимогами законодавства та зробити висновки щодо режиму цього об`єкта та неможливості набуття на нього права приватної власності із формальним посиланням на відсутність відповідних записів, ігноруючи функціональне призначення приміщення. Вказує на те, що в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих ознак відповідач, проявивши розумну обачність, міг і повинен був знати, що в приміщенні цеху наявне протирадіаційне укриття, яке не могло бути приватизованим. Зазначає, що відповідач не заперечує про наявність протирадіаційного укриття у приміщенні абразивного цеху, власником якого є він, однак, стверджує, що таке протирадіаційне укриття було нібито створено у 2015 році, не надаючи при цьому жодних доказів. Звертає увагу суду на те, що розпорядження державним майном, що мало місце з боку Фонду не у спосіб, передбачений законом, не може бути оцінено як вираження волі держави, тому відчужене таким чином майно вибуло з власності держави поза волею власника. Вважає, що воля держави, як власника, може виражатися лише в таких діях Фонду, які відповідають вимогам законодавства та інтересам суспільства. Майно, яке є предметом спору, вибуло з власності держави не з волі власника, оскільки спірне майно не могло бути приватизоване в силу закону. Просить рішення господарського суду Львівської області від 31.01.2025 року у справі №914/1889/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

ТзОВ "ТВК "Зодіак" подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з мотивувальною частиною рішення суду першої інстанції. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції за відсутності доказів у справі встановив, що станом на час приватизації в підвалі будівлі абразивного цеху було розташоване протирадіаційне укриття № 514301 та встановив, що витребуване приміщення протирадіаційне укриття № 514301 тотожне підвалу абразивного цеху. Вказує на те, що спорудою цивільного захисту дане приміщення стало вже у 2015 році, коли власником був відповідач. Вважає, що позивач не надав суду доказів належності спірного приміщення до протирадіаційного укриття станом на момент приватизації, а відтак станом на час приватизації спірного нерухомого майна це майно не відносилося до споруд цивільного захисту. Заявляє, що на момент купівлі нерухомого майна відповідачем жодного протирадіаційного укриття не було, про що свідчить зокрема те, що у технічному паспорті на об`єкт був відсутній запис про наявність протирадіаційного укриття. Вказує на те, що в матеріалах приватизаційної справи відсутні відомості про протирадіаційне укриття №51431. Просить рішення господарського суду Львівської області від 31.01.2025 року у справі №914/1889/24 змінити в мотивувальній частині з урахуванням доводів скаржника.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Прокурор у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами ТзОВ "ТВК "Зодіак". Зокрема зазначає, що з облікових карток захисної споруди цивільного захисту та паспорта захисної споруди цивільного захисту, складеного 22.02.2019 року вбачається, що протирадіаційне укриття № 51431, яке знаходиться у смт. Щирець, вул. Загородки, 17, введено в експлуатацію 1979 року, у мирний час використовується як складське приміщення. Вказує на те, що ТзОВ "ТВК "Зодіак" набуло у власність спірні будівлі та споруди загальною площею 3970,9 кв.м., у тому числі будівлю абразивного цеху, на підставі договорів купівлі- продажу від 02.11.2005 року та від 25.12.2006 року. Також зазначає, що у подальшому ТзОВ "ТВК "Зодіак" оформило технічний паспорт на захисну споруду цивільного захисту станом на 04.12.2015 року, паспорти захисної споруди цивільного захисту від 02.07.2008 року від 22.02.2019 року та від 04.11.2021 року. Зазначає, що на час проведення процедури приватизації цілісного майнового комплексу існувала заборона передачі протирадіаційних споруд у приватну власність. Просить апеляційну скаргу ТзОВ "ТВК "Зодіак" залишити без задоволення.

ТзОВ "ТВК "Зодіак" подав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами прокурора. Зокрема зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження статусу спірного приміщення як захисної споруди на момент приватизації. Вказує на те, що спорудою цивільного захисту дане приміщення стало вже у 2015 році, коли власником був відповідач. Жодних інших доказів віднесення спірного приміщення до споруд цивільного захисту у матеріалах справи немає. Вважає, що позивач не надав суду доказів належності спірного приміщення до протирадіаційного укриття станом на момент приватизації. Також зазначає, що у матеріалах приватизаційної справи відсутні відомості про протирадіаційне укриття №51431. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

В судовому засіданні прокурор та представник позивача підтримали доводи, зазначені в апеляційній скарзі прокурора та заперечили проти доводів відповідача.

Представник відповідача підтримав доводи, наведені у своїй апеляційній скарзі та заперечив проти доводів прокурора.

Третя особа не забезпечила участі представників у судове засідання, про причини неявки не повідомила.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення учасників справи з датою, часом та місцем розгляду справи №914/1889/24, суд встановив таке.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 року призначено розгляд справи на 05.05.2025 року о 10 год. 30 хв.

26.03.2025 року вказана ухвала доставлена до електронного кабінету третьої особи, що підтверджується довідкою відповідального працівника суду.

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи №914/1889/24.

Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника справи, тому відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто за відсутності третьої особи.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, ухвалою Львівської обласної ради народних депутатів № 339 від 06.12.1993 року "Про приватизацію об`єктів обласної комунальної власності" затверджено список об`єктів комунальної власності Львівської обласної ради народних депутатів, що підлягають приватизації в 1993-1994 роках.

До затвердженого переліку включено цілісний майновий комплекс Виробничо-торгівельного орендного підприємства "Ритм" (підприємство місцевої промисловості), який підлягав приватизації на підставі декрету Кабінету міністрів України від 20.05.1993 року №57-93 "Про приватизацію цілісних майнових комплексів підприємств та їхніх структурних підрозділів, зданих в оренду".

Розпорядженням № 21 від 28.02.1994 року Фонд комунального майна Львівської обласної ради народних депутатів ухвалив рішення про приватизацію шляхом викупу товариством покупців Щирецького виробничо-торгівельного підприємства "Ритм".

Як вбачається із наказу Фонду комунального майна Львівської обласної ради народних депутатів № 23 від 26.02.1994 року та Відомостей розрахунку вартості будівель, споруд і передавальних пристроїв Щирецького виробничо-торгівельного підприємства "Ритм" станом на 01.03.1994 року до складу цілісного майнового комплексу Щирецького виробничо-торгівельного орендного підприємства "Ритм" увійшов будинок абразивного цеху.

Наказом № 39 від 30.03.1994 року Фонд комунального майна Львівської обласної ради народних депутатів затвердив акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Щирецького виробничо-торгівельного підприємства "Ритм" та доручив заступнику голови Фонду комунального майна укласти договір купівлі-продажу.

Ухвалою Львівської обласної ради народних депутатів №388 від 29.05.1994 року реорганізовано Фонд комунального майна Львівської області Ради народних депутатів шляхом, зокрема передачі відділу приватизації Фонду комунального майна Львівської обласної Ради народних депутатів до складу Регіонального відділення фонду державного майна України по Львівській області.

13.07.1994 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (продавець) та Товариством покупців (покупець) укладено договір купівлі-продажу державного майна Щирецького виробничо-торгівельного підприємства "Ритм" № 040/94, за яким продавець продав, а покупець купив державне майно цілісного майнового комплексу Щирецького виробничо-торгівельного орендного підприємства "Ритм".

Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Львівській області (продавець) передало Товариству покупців (покупцю) майно Щирецького виробничо-торгівельного підприємства "Ритм", що підтверджується Актом №068 від 28.09.1994 року.

У матеріалах справи наявна копія свідоцтва на власність від 28.09.1994 року за реєстраційним номером 109.

Рішенням виконавчого комітету Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області №24 від 24.03.2005 року доручено Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки оформити свідоцтво про право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Щирецький абразивний завод" на будинок абразивного цеху площею 360,7 кв.м.

25.12.2006 року ТзОВ "Щирецький абразивний завод" (продавець) та ТзОВ "ТВК "Зодіак" (покупець) уклали договір купівлі-продажу 19/20 часток будівель та споруд №1497, за яким будівлі та споруди заг. площею 3970,9 кв.м., які знаходяться за адресою: смт.Щирець, вул. Загородки №17 Пустомитівського району Львівської області зобов`язувався прийняти у власність ТзОВ "ТВК "Зодіак".

Актом від 25.12.2006 року вказане майно передане ТзОВ "ТВК "Зодіак" та зареєстроване за відповідачем, що підтверджується відомостями з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13237220 від 16.01.2007 року.

Також реєстрація зазначеного майна підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №387411296 від 18.07.2024 року (реєстраційний номер майна 10319011).

Рішенням виконавчого комітету Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області №74 від 27.04.2007 року «Про дозвіл на присвоєння поштової адреси та на виготовлення права власності на нерухоме майно, яке належить ТзОВ «Торгово-виробнича компанія «Зодіак» в смт. Щирець по вулиці Загородки, 17» присвоєно поштову адресу приміщенню абразивного цеху та вбиральні по вулиці Загородки, 17з, доручено Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки оформити свідоцтво про право власності на приміщення абразивного цеху літ. З-1 площею 360,7 кв.м. та вбиральню літ. Р-1 площею 4,8 кв.м. по вулиці Загородки, будинок 17з, та доручено БТІ провести державну реєстрацію права власності відповідно до цього рішення.

В матеріалах справи наявна копія паспорта захисної споруди цивільного захисту №51431, де вказано, що протирадіаційне укриття за адресою: смт. Щирець, вул. Загородня, 17, ємність 50 осіб, вбудоване в будинок, перебуває в експлуатації з 1979 року.

Відповідно до обікової картки та паспорта захисної споруди цивільного захисту від 22.02.2019 року, які оформлені ТзОВ «ТВК «Зодіак», зазначена споруда знаходиться за адресою смт. Щирець, вул. Загородня, 17, місткість 50 осіб, вбудоване в будівлю (А-1), загальна площа захисної споруди 60,4 м кв., введено в експлуатацію в 1979 році.

Листом №14.55/04 від 22.07.2024 року прокуратура звернулася до Львіської обласної ради для підтвердження підстав для представництва прокурора для представництва інтересів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження захисною спорудою цивільного захисту за адресою пртирадіаційним укриттям за адресою: смт.Щирець, вул. Загородки, 17з.

Предметом позовних вимог прокурора у вказаній справі є такі вимоги: усунути перешкоди у здійсненні Львівською обласною радою права користування та розпорядження захисною спорудою цивільного захисту - протирадіаційним укриттям №51431, площею 60,4 кв.м., що в будівлі абразивного цеху (реєстраційний номер майна: 18926999 в ДРРП) та розташоване за адресою: Льзівська область, Львівський район, смт. Щирець, вул.Загородки, 17з шляхом її повернення на користь держави в особі Львівської обласної ради до обласної комунальної власності з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «Зодіак». Скасувати державну реєстрацію права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «Зодіак» на об?єкт нерухомості (реєстраційний номер майна: 18926999) - абразивний цех літ 3-1 площею 360,7 кв.м., що за адресою: Львівська область, Львівський район, смт. Щирець, вул.Загородки, 17з з одночасним припиненням права приватної власності на приміщення захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційне укриттям №51431, площею 60,4 кв.м., згідно технічного паспорта на захисну споруду, виготовленого 04.12.2015 Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Боро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційних скарг

Щодо представництва прокурором інтересів держави

Закон України «Про прокуратуру» визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

У відповідності до абзацу 1, 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Згідно з частинами 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У цій справі судом встановлено, що листом №14.55/04 від 22.07.2024 року прокуратура звернулася до Львіської обласної ради для підтвердження підстав для представництва прокурора для представництва інтересів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження захисною спорудою цивільного захисту за адресою пртирадіаційним укриттям за адресою: смт. Щирець, вул. Загородки, 17з.

За вказаних обставин, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області дотримав вимоги статті 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо здійснення представництва в суді законних інтересів держави, належним чином обґрунтував порушення інтересів держави в особі Львівської обласної ради та необхідність їх захисту.

Щодо способу захисту

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частиною 4 сттаті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В пункті 6.25 постанови № 918/744/23 від 12.06.2024 Верховний Суд наголосив на такому: Велика Палата Верховного Суду послідовно дотримується позиції, що у випадках, коли на певний об`єкт нерухомого майна за жодних умов не може виникнути право приватної власності, державна реєстрація цього права не змінює володільця відповідного об`єкта, а тому порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади слід розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням власника володіння. Належним способом захисту прав власника у цих випадках є негаторний позов (пункт 230 постанови Великої Палати від 12.09.2023 у справі №910/8413/21).

У пунктах 43, 44 постанови № 922/221/24 від 27.11.2024 Верховний Суд зробив висновок, що оскільки спірне протирадіаційне укриття не могло бути приватизовано, тобто право власності держави на нього не могло бути передано приватній особі…, поновлення порушених прав держави у спірних правовідносинах могло відбутися внаслідок заявлення саме негаторного позову, тобто вимоги про усунення перешкод у користуванні майном. Висновки судів попередніх інстанцій про те, що належному способу захисту прав держави у спірних правовідносинах відповідає заявлення саме негаторного позову, цілком узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.06.2024 у справі № 918/744/23, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2023 у справі №910/8413/21.

Зважаючи на вищевикладене, у справі, що розглядається, суд першої інстанції вірно виснував, що в даному спорі прокурором обрано належний спосіб захисту порушеного права, заявлено негаторний позов про усунення перешкод у здійсненні права власності. До таких вимог згідно з усталеною судовою практикою не застосовується позовна давність.

Апеляційний господарський суд погоджується із вказаним висновком місцевого господарського суду.

Щодо суті спору

У цій справі встановлено, що ухвалою Львівської обласної ради народних депутатів №339 від 06.12.1993 року "Про приватизацію об`єктів обласної комунальної власності" затверджено список об`єктів комунальної власності Львівської обласної ради народних депутатів, що підлягають приватизації в 1993-1994 роках.

До затвердженого переліку включено цілісний майновий комплекс Виробничо-торгівельного орендного підприємства "Ритм" (підприємство місцевої промисловості), який підлягав приватизації на підставі декрету Кабінету міністрів України від 20.05.1993 року №57-93 "Про приватизацію цілісних майнових комплексів підприємств та їхніх структурних підрозділів, зданих в оренду".

Розпорядженням № 21 від 28.02.1994 року Фонд комунального майна Львівської обласної ради народних депутатів ухвалив рішення про приватизацію шляхом викупу товариством покупців Щирецького виробничо-торгівельного підприємства "Ритм".

Як вбачається із наказу Фонду комунального майна Львівської обласної ради народних депутатів № 23 від 26.02.1994 року та Відомостей розрахунку вартості будівель, споруд і передавальних пристроїв Щирецького виробничо-торгівельного підприємства "Ритм" станом на 01.03.1994 року до складу цілісного майнового комплексу Щирецького виробничо-торгівельного орендного підприємства "Ритм" увійшов будинок абразивного цеху.

Отже, спірне майно було затверджене для приватизації відповідно до рішення обласної ради.

Наказом № 39 від 30.03.1994 року Фонд комунального майна Львівської обласної ради народних депутатів затвердив акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Щирецького виробничо-торгівельного підприємства "Ритм" та доручив заступнику голови Фонду комунального майна укласти договір купівлі-продажу.

13.07.1994 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області (продавець) та Товариство покупців (покупець) уклало договір купівлі-продажу державного майна Щирецького виробничо-торгівельного підприємства "Ритм" № 040/94, за яким продавець продав, а покупець купив державне майно цілісного майнового комплексу Щирецького виробничо-торгівельного орендного підприємства "Ритм".

Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Львівській області (продавець) передало Товариству покупців (покупцю) майно Щирецького виробничо-торгівельного підприємства "Ритм", що підтверджується Актом №068 від 28.09.1994 року.

Отже, укладення договору, за яким було передане спірне майно, було здійснено на підставі відповідного наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України.

Як видно із наявних у справі матеріалів, 25.12.2006 року ТзОВ "Щирецький абразивний завод" (продавець) та ТзОВ "ТВК "Зодіак" (покупець) уклали договір купівлі-продажу 19/20 часток будівель та споруд №1497, за яким будівлі та споруди заг. площею 3970,9 кв.м., які знаходяться за адресою: смт. Щирець, вул. Загородки №17 Пустомитівського району Львівської області зобов`язувався прийняти у власність ТзОВ "ТВК "Зодіак".

Актом від 25.12.2006 року вказане майно передане ТзОВ "ТВК "Зодіак" та зареєстроване за відповідачем, що підтверджується відомостями з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13237220 від 16.01.2007 року.

Також реєстрація зазначеного майна підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №387411296 від 18.07.2024 року (реєстраційний номер майна 10319011).

Закон України «Про приватизацію державного майна» №2163-XII регулює правові, економічні та організаційні основи приватизації державного майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим, з метою створення багатоукладної соціально орієнтованої ринкової економіки України.

Вказаний Закон набрав чинності 15.03.1992 року.

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» приватизації не підлягають об`єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» встановлено, що приватизації не підлягають об`єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства.

Пунктом «г» частини статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» передбачено, що загальнодержавне значення мають, зокрема захисні споруди цивільного захисту.

Вказаний закон втратив чинність 07.03.2018 року на підставі Закону України №2269-VIII «Про приватизацію державного і комунального майна».

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.

Зокрема частиною 2 статті 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» встановлено, що крім передбачених частиною третьою цієї статті випадків, приватизації не підлягають казенні підприємства та об`єкти, необхідні для виконання державою своїх основних функцій, для забезпечення обороноздатності держави, та об`єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України, зокрема захисні споруди цивільного захисту.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Закон України «Про приватизацію державного майна» №2163-XII набрав чинності 15.03.1992 року, тобто з вказаного моменту на законодавчому рівні була встановлена заборона на приватизацію об`єктів, що мають загальнодержавне значення.

Вказана заборона також була закріплена і в Законі України «Про приватизацію державного і комунального майна» №2269-VIII, який набрав чинність 07.03.2018 року.

Також необхідно зазначити, що пунктом 7 Декрету Кабінету Міністрів України від 31.12.1992 №26-92, яким затвердженого Перелік майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів основного виробництва, приватизація або передача в оренду яких не допускається (у редакції, чинній станом на дату приватизації), передбачалося, що протирадіаційні споруди відносилися до об`єктів, що не підлягали приватизації.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що станом на момент передачі спірного майна було встановлено законодавче обмеження на приватизацію протирадіаційного укриття.

Також відповідні положення були закріплені у Законі України «Про приватизацію державного майна» №2163-XII, так і в Законі України Про приватизацію державного і комунального майна» №2269-VIII.

У частині 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України визначено, що захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Відповідно до частини 12 статті 32 Кодексу цивільного захисту України захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню). Приватизація (відчуження) споруд подвійного призначення державної та комунальної власності здійснюється за умови збереження їх функціонального призначення для укриття населення. Власник (балансоутримувач) споруди подвійного призначення зобов`язаний забезпечити збереження функціонального призначення такої споруди для укриття населення. У разі зміни власника новим власником має бути збережено функціональне призначення такої споруди для укриття населення.

У цій справі встановлено, що в матеріалах справи наявна копія паспорта захисної споруди цивільного захисту №51431, де вказано, що протирадіаційне укриття за адресою: смт. Щирець, вул. Загородня, 17, ємність 50 осіб, вбудоване в будинок, перебуває в експлуатації з 1979 року.

Відповідно до обікової картки та паспорта захисної споруди цивільного захисту від 22.02.2019 року, які оформлені ТзОВ «ТВК «Зодіак», зазначена споруда знаходиться за адресою смт. Щирець, вул. Загородня, 17, місткість 50 осіб, вбудоване в будівлю (А-1), загальна площа захисної споруди 60,4 м кв., введено в експлуатацію в 1979 році.

Таким чином, суд першої інстанції правильно зазначив у своєму рішенні про те, що станом на час приватизації в підвалі будівлі абразивного цеху було розташоване ПРУ № 514301, зважаючи на однакову площу цих приміщень та відсутність будь-яких відомостей про наявність інших підвальних приміщень у складі майна приватизованого Щирецького виробничо-торгівельного підприємства "Ритм".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.09.2023 року у справі №910/8413/21 зазначила про те, що у випадках, коли на певний об`єкт нерухомого майна за жодних умов не може виникнути право приватної власності, державна реєстрація цього права не змінює володільця відповідного об`єкта, а тому порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади слід розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням власника володіння. Належним способом захисту прав власника у цих випадках є негаторний позов.

Враховуючи вищеописані правові норми, судову практику Верховного Суду та встановлені у цій справі обставини, колегія суддів приходить до висновку, що на законодавчому рівні імперативними нормами встановлена заборона на приватизацію протирадіаційного укриття. Ця заборона існувала як на момент передачі спірного майна за договором № 040/94, так і на момент передачі відповідачу за договором купівлі-продажу 19/20 часток будівель та споруд №1497.

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами частини 1 статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, враховуючи що на законодавчому рівні встановлено заборону на приватизацію протирадіаційного укриття, права держави було порушено, внаслідок чого прокурором правомірно заявлено негаторний позов у цій справі для захисту права власності держави на спірне майно, який підлягає задоволенню.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що протираціаційне укриття №51431, площею 60,4 кв.м., розміщене в будівлі абразивного цеху за адресою: Львівська область, Львівський район, смт. Щирець, вул.Загородки, 17з було передано відповідачу з порушенням норм законодавства, а відтак держава була позбавлена права користування та розпорядження вказаним майном, що є підставою для усунення перешкод у користуванні та розпорядженні протирадіаційним укриттям.

З огляду на протиправність набуття відповідачем у власність протираціаційного укриття, наявні підстави для скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «Зодіак» на об?єкт нерухомості (реєстраційний номер майна: 18926999) - абразивний цех літ 3-1 площею 360,7 кв.м., що за адресою: Львівська область, Львівський район, смт. Щирець, вул.Загородки, 17з з одночасним припиненням права приватної власності на приміщення захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційне укриттям №51431, площею 60,4 кв.м, як похідної вимоги.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи прокурора знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги прокурора задовольнити у повному обсязі.

Щодо апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Зодіак", зважаючи на вищеописані правові норми та встановлені у цій справі обставини, колегія суддів не знайшла підтвердження доводам скаржника, відтак відмовляє у задоволенні вказаної апеляційної скарги.

Згідно з положеннями частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Зодіак". Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Судові витрати

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Зодіак" б/н від 03.03.2025 року (вх. №01-05/587/25 від 04.03.2025 року).

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури за № 15/4-204вих-25 від 25.02.2025 року (вх. № 01-05/524/25 від 26.02.2025 року) задовольнити.

Рішення господарського суду Львівської області від 31.01.2025 року у справі №914/1889/24 скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні Львівською обласною радою () права користування та розпорядження захисною спорудою цивільного захисту - протирадіаційним укриттям №51431, площею 60,4 м2, що в будівлі абразивного цеху (реєстраційний номер майна: 18926999 в ДРРП) та розташоване за адресою: Львівська область, Львівський район, смт. Щирець, вул.Загородки, 17з шляхом її повернення на користь держави в особі Львівської обласної ради до обласної комунальної власності з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «Зодіак» ().

Скасувати державну реєстрацію права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «Зодіак» () на об?єкт нерухомості (реєстраційний номер майна: 18926999) - абразивний цех літ 3-1 площею 360,7 кв.м., що за адресою: Львівська область, Львівський район, смт. Щирець, вул.Загородки, 17з з одночасним припиненням права приватної власності на приміщення захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційне укриттям №51431, площею 60,4 м2, згідно технічного паспорта на захисну споруду, виготовленого 04.12.2015 Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

Судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покласти на відповідача.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «Зодіак» (81160, Львівська обл., Львівський р-н., смт. Щирець, вул. Загородки, буд. 17Б, ) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, м. Львів, просп.Шевченка, 17/19, , р/р UA 0000774, ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 4844,80 грн судового збору за розгляд позовної заяви та 7267,20 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги..

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя І.Б. Малех

Суддя І.Ю. Панова