ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 травня 2025 року Справа № 903/686/24

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Королюка І.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Фермерського господарства З відокремленою садибою - Ніка, с. Скобелка, Луцький район, Волинська область

до відповідача: Приватного підприємства Макс Ком, м. Горохів, Луцький район, Волинська область

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, Горохівська міська рада Луцького району Волинської області

про витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок

В засіданні приймали участь:

від позивача: Чечелюк О.Ю., Якобчук Л.В.

від відповідача: Шумський Б.А.

від третіх осіб: н/з

В С Т А Н О В И В:

Суть спору.

На розгляді Господарського суду Волинської області перебуває справа за позовом Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка до Приватного підприємства Макс Ком, за участі третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Горохівської міської ради Луцького району Волинської області, про витребування з чужого незаконного володіння шляхом вилучення та передачі у постійне користування 14-ти земельних ділянок.

Стислий виклад позиції учасників справи.

1) Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 вересня 2001 року ОСОБА_1 був виданий державний акт на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546 на земельну ділянку площею 25,0 га, що розташована на території Скобелківської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення селянського(фермерського) господарства. 12 жовтня 2001 року зареєстровано Фермерське господарство З відокремленою садибою-Ніка , засновником та керівником якого став ОСОБА_1 . З моменту реєстрації, ФГ З відокремленою садибою-Ніка почало обробіток зазначеної земельної ділянки, а також сплату земельного податку за користування землею.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, спадкоємцями якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Головою ФГ З відокремленою садибою-Ніка у жовтні 2023 році стала ОСОБА_4 , яка приступивши до виконання обов`язків голови ФГ виявила, що у 2020 році ТОВ Азимут плюс розробило технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель запасу загальною площею 99,7268 га, розташованих: Волинська область, Горохівський район, Скобелківська сільська рада. На підставі цієї технічної документації була зареєстрована земельна ділянка площею 25,0560 га з кадастровим номером :00:001:0272. Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 11.12.2020 року № 49-ОТГ Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність земельна ділянка площею 25,0560 га з кадастровим номером :00:001:0272 була передана з державної власності у власність Горохівської міської ради. Передаючи земельну ділянку площею 25,0560 га з кадастровим номером :00:001:0272, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області не врахувало наявності постійного користування на цю ділянку за ФГ З відокремленою садибою-Ніка та не повідомило про це Горохівську міську раду, про що свідчить відповідь на адвокатський запит ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 30.04.2024 року.

У подальшому Горохівська міська рада прийняла рішення № 8-137/2021 від 03.06.2021 Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки за межами населеного пункту с. Скобелка, згідно якого була розроблена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0272 площею 25,0560 га, за межами с. Скобелка, Горохівської міської ради Луцького району Волинської області. 30 червня 2021 року Горохівська міська рада прийняла рішення № 9-277/2021, яким затвердила технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0272 площею 25,0560 га, в результаті чого утворилося 15 нових земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: :00:001:0312, :00:001:0314, :00:001:0316, :00:001:0318, :00:001:0322, :00:001:0320, :00:001:0321, :00:001:0319, :00:001:0317, :00:001:0315, :00:001:0313, :00:001:0311, :00:001:0310, :00:001:0309, :00:001:0308, які були передані у власність фізичних осіб.

05.08.2021 року, 09.08.2021 року, 10.08.2021 року, 27.08.2021 року та 07.09.2021 року між фізичними особами, які набули у власність вищезгадані земельні ділянки та Приватним підприємством Макс Ком були укладені договори купівлі-продажу 14-ти земельних ділянок. Земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0308 залишилася у власності фізичної особи.

Стверджує, що ФГ З відокремленою садибою-Ніка у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою набуло права та обов`язки землекористувача і у зв`язку із смертю засновника селянського (фермерського) господарства, якому спірна земельна ділянка була надана на праві постійного користування, таке право не є таким, що припинилося. Ні Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області, ні Горохівською міською радою рішень про припинення права постійного користування земельними ділянками за ОСОБА_1 чи ФГ З відокремленою садибою-Ніка не приймалось, державна реєстрація речових прав не скасовувалася. При розробці Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 09.09.2020 року, земельну ділянку визначену державним актом на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546 від 21.09.2001 року (кадастровий номер: :00:001:0272) було віднесено до земель запасу без будь-якої на те правової підстави. Водночас, розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок та сам поділ земельної ділянки здійснювався за відсутності нотаріально посвідченої згоди ФГ З відокремленою садибою-Ніка на поділ земельної ділянки, що в свою чергу свідчить про те, що остання розроблена з порушенням ст. 79-1 Земельного кодексу України та Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин. Оскільки станом на момент прийняття рішення Горохівською міською радою від 30.06.2021 року № 9-277/2021 ФГ З відокремленою садибою-Ніка було постійним користувачем земельної ділянки площею 25,0560 га, що знаходиться за межами с. Скобелка, Луцького району Волинської області на підставі чинного державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546 від 21.09.2001 року, то Горохівська міська рада таким рішенням, здійснила дії, спрямовані на позбавлення позивача права користування цією земельною ділянкою, тобто прийняла рішення всупереч вимог статті 141 та частини 5 ст. 116 Земельного кодексу України та, одночасно, порушила право позивача на користування земельною ділянкою, передбачене статтею 92 Земельного кодексу України.

Посилаючись на приписи статей 387 і 388 ЦК України, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 29.08.2024, просить витребувати в останнього набувача ПП «Макс Ком» на користь позивача шляхом вилучення та передачі у постійне користування 14 земельних ділянок, які, за твердженням позивача, вибули з його володіння незаконно, з порушенням права позивача на постійне користування земельною ділянкою, що виникло у ФГ З відокремленою садибою-Ніка з моменту державної реєстрації та набуття прав юридичної особи.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що початок перебігу строку позовної давності слід обраховувати з 30.06.2021 (прийняття рішення Горохівською міською радою № 9-277/2021" Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та передачу земельних ділянок у власність за межами населеного пункту с. Скобелка»), оскільки саме з цією датою пов`язується незаконне набуття у власність фізичними особами спірних земельних ділянок та момент, коли розпочалося порушення прав позивача у спірних правовідносинах. Водночас, об`єктивна можливість дізнатися про порушення права постійного користування землею у позивача виникла лише у жовтні 2023 року, коли спадкоємці змогли офіційно приступити до управління ФГ З відокремленою садибою-Ніка.

У поясненнях від 11.03.2025 зазначає, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. - з дотримання вимог статті 388 ЦК України майно може бути витребуване від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. - право на витребування майна із чужого незаконного володіння може мати як власник, так і законний користувач майна. Рішення суду про витребування земельної ділянки у відповідача на користь позивача у постійне користування, з урахуванням положень ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", є підставою для внесення до Державного реєстру прав речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем іншого речового права на земельну ділянку, зареєстрованого у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали і просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні 08.05.2025 представник позивача заявив про те, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу та витрати на проведення оцінки вартості земельних ділянок будуть подані у строк, визначений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

2) Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позовної заяви Фермерського господарства «З відокремленою садибою Ніка» заперечує повністю. Вказує, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, адже якщо спірні земельні ділянки буде витребувано, реєстратор зможе внести до реєстру запис про реєстрацію за позивачами права власності на спірні земельні ділянки, проте право власності на єдину земельну ділянку 25 га першочергово мала держава, пізніше територіальна громада, а позивач лише нібито мав право постійного користування. Позивач витребовує лише частину належної йому земельної ділянки, бо ще одна ділянка з кадастровим номером :00:001:0308 площею 1,6704 га перебуває у власності ОСОБА_5 . Зайняття земельних ділянок шляхом часткового накладення треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цими ділянками. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як постійний користувач вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном.

Зазначає, що конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар. Не може добросовісний набувач відповідати у зв`язку із бездіяльністю влади в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Існувало як мінімум 4 рівні гарантій на державному рівні перед тим, як земельні ділянки перейшли у власність відповідача: 1) при первинній передачі земельної ділянки саме органами Держгеокадастру, які діяли в межах наданих повноважень; 2) розроблення технічної документації із землеустрою ТОВ «Азимут Плюс»; 3) Горохівська міська рада, яка діяла відповідно до ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; 4) нотаріус (реєстратор) при первинній реєстрації поділених земельних ділянок фізичними особами, а також при купівлі земельних ділянок юридичною особою. Чинним законодавством не передбачено обов`язку особи перевіряти правомірність дій органу щодо надання останнім земельної ділянки в аспекті її реального цільового призначення та дотримання порядку розпорядження нею. Витребування у відповідача спірних земельних ділянок, який є їх добросовісним набувачем не буде відповідати критеріям правомірного втручання держави у право особи на мирне володіння майном.

Стверджує, що позивачем не доведено обставини накладення земельних ділянок. З 06 червня 2011 року по 07.06.2023 року ФГ «З відокремленою садибою-Ніка» не здійснювало свою діяльність, а спадкоємці покійного ОСОБА_1 більше десяти років не бажали продовжити діяльність господарства. Таким чином, є підстави вважати, що ФГ «З відокремленою садибою-Ніка» протягом цього періоду часу систематично не сплачувало земельний податок, а відтак втратило право постійного користування земельною ділянкою. Вказує, що позивачем пропущено встановлений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності, перебіг якого розпочався з 19.11.2020, з моменту реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0272 площею 25,0560 га з цільовим призначенням 16.00 Землі запасу. Тому крайнім строком звернення, в який позивач мав можливість звернутись до суду з позовною заявою було 19.11.2023 року.

Відповідач у поясненнях від 07.03.2025, 12.03.2025 зазначає, що фактичним позивачем у справі про витребування цієї земельної ділянки з чужого незаконного володіння також повинна бути держава, тобто відповідний уповноважений орган в її інтересах, а не позивач. Аналогічно, до справи повинні бути залучені фізичні особи, які відчужували земельну ділянку відповідачу, адже рішення у даній справі буде впливати на їхні права та інтереси, оскільки у разі задоволення позовної заяви, до них також можуть бути звернені похідні від даної позовної заяви позовні вимоги. При цьому, позивач витребовує лише частину належної йому земельної ділянки, ще одна ділянка з кадастровим номером :00:001:0308 площею 1,6704 га перебуває у власності ОСОБА_5 , якого теж не залучено до даної справи, хоча факти, встановлені у цій справі, можуть стати преюдиційними для правовідносин щодо земельної ділянки останнього. Наголошує на тому, що задоволення позовної вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння, заявленої нібито постійним користувачем земельної ділянки, призведе до прогалини в Державному реєстрі прав у частині належності права власності на спірне майно. Позивач просить передати йому новостворені об`єкти, а не той яким він користувався до того. Як вбачається з висновку експерта ряд земельних ділянок виходить за межі первинної земельної ділянки. У такому випадку передача об`єкту в частині, яка не належала позивачу не відповідатиме закону. Позивач знав про передачу земельної ділянки спочатку у комунальну, а потім у державну власність. Зокрема, це вбачається з відсутності сплати податків у період з 2020 року, відсутність за цей період прибутку та подання відповідної звітності. Таким чином, позивач фактично припинив будь-яку свою діяльність, пов`язану зі спірними земельними ділянками, що свідчить не лише про факт обізнаності про вибуття земельної ділянки з постійного користування позивача, а й про згоду на таке вибуття. Зазначає, що висновок експерта в даній справі зроблено з порушенням вимог закону, а саме з відсутністю опису проведених експертом досліджень, тому такий доказ є недопустимим та не може лягти в основу прийнятого судом рішення. Експертом використано Звіт, який є очевидно неправильним за своїм змістом (використання невірних координат) та очевидно виготовленим з порушенням процедури та форми, встановленої законом, що виключає можливість використання перетворених координат. Крім цього, це також свідчить про те, що експерт у висновку не проводив жодних власних досліджень чи обрахунків, а також не звернув увагу на невідповідності Звіту.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві та додаткових поясненнях.

Аргументи інших учасників справи.

У поясненнях третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області із доводами, викладеними у позовній заяві, не погодилося. Зазначило, що на підставі рішення Горохівської районної ради від 21.09.2001 року № 15/6 ОСОБА_1 було видано Державний акт на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546 на земельну ділянку площею 25,00 га, що розташована на території Скобелківської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства. Відомості про спірну земельну ділянку до Державного земельного кадастру у встановленому законодавством порядку не внесені. У 2020 році на замовлення Головного управління Держгеокадастру у Волинській області ТзОВ «Азимут плюс» розроблено Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області (площа 99,7268 га). Розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. На підставі розробленої та погодженої, в установленому порядку Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель 19.11.2020 внесено відомості до Державного земельного кадастру, зокрема, про земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 25,0560 га з присвоєнням кадастрового номеру :00:001:0272, цільове призначення 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам). Наказом Головного управління від 11.12.2020 № 49-ОТГ зазначену земельну ділянку сільськогосподарського призначення передано у комунальну власність Горохівської територіальної громади. На підставі рішення Горохівської міської ради від 30.06.2021 року № 9- 277/2021 земельну ділянку площею 25,0560 га з кадастровим номером :00:001:0272 поділено на 15 нових земельних ділянок.

У клопотаннях просить справу розглядати без участі представника Головного управління.

Горохівська міська рада у поясненнях від 22.08.2024 проти позову заперечує. Акцентує увагу на правомірності дій Горохівської міської ради у даних правовідносинах, оскільки орган місцевого самоврядування не несе відповідальності ні за передачу земельної ділянки з державної у комунальну власність, ні за розроблення технічної документації. Вказує, що не здійснення позивачем реєстрації права постійного користування у Державному земельному кадастрі призвело до виникнення правовідносин, які є предметом даного позову.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 31.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі третіми особами на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, Горохівську міську раду Луцького району Волинської області. Призначено підготовче засідання у справі на 29.08.2024 на 12:00 год.

12.08.2024 надійшли пояснення ГУ Держгеокадастру у Волинській області, згідно яких позовні вимоги заперечує. Розгляд справи просить здійснювати без участі його представника.

19.08.2024 на адресу суду надійшов відзив відповідача (сформований в системі Електронний суд 16.08.2024).

22.08.2024 надійшли пояснення Горохівської міської ради.

22.08.2024 надійшла відповідь позивача на відзив відповідача.

28.08.2024 надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив.

29.08.2024 надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог.

Суд протокольною ухвалою від 29.08.2024 поновив строк для подання відзиву на позовну заяву, пояснень Горохівської міської ради, долучив їх до матеріалів справи.

У судовому засіданні 29.08.2024 представник Горохівської міської ради заявила усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитись з заявою відповідача про уточнення позовних вимог та подання відповідних письмових пояснень.

З метою повного та всебічного розгляду справи, забезпечення рівності учасників судового процесу, виконання мети підготовчого провадження, надання учасникам справи можливості ознайомитись з заявою позивача про уточнення позовних вимог, яка надійшла на адресу суду безпосередньо перед судовим засіданням, подати пояснення чи заперечення при їх наявності, суд протокольною ухвалою від 29.08.2024 підготовче провадження відклав на 09.09.2024 о 14 год 30 хв.

09.09.2024 надійшло клопотання відповідача про витребування доказів.

У судовому засідання представники відповідача, третьої особи проти долучення заяви позивача про уточнення позовних вимог не заперечили.

Суд протокольною ухвалою від 09.09.2024 прийняв заяву позивача про уточнення позовних вимог.

Ураховуючи надходження клопотання відповідача про витребування доказів безпосередньо перед судовим засіданням, з метою повного та всебічного розгляду справи, надання учасникам справи можливості ознайомитись з ним та подати пояснення чи заперечення при їх наявності, суд протокольною ухвалою від 09.09.2024 підготовче засідання відклав на 12.09.2024 о 15 год 00 хв.

10.09.2024 надійшло клопотання позивача про поновлення процесуального строку для подання клопотання про витребування доказів, витребувати у Головного управління Держгеокадастру у Волинській області належним чином завірені копії каталогу координат меж поворотних точок у відповідній системі координат земельної ділянки площею 25,0 га, яка розташована за межами с. Скобелка, Луцького району, Волинської області згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546, зареєстрованого в книзі реєстрації за № 48 від 21.09.2001 (католог координат міститься в проекті відведення земельної ділянки для ведення селянського(фермерського) господарства гром. ОСОБА_1 ) та каталог координат земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0272, площею 25,0560 га.

Крім того 12.09.2024 надійшло клопотання позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи, проведення якої просить доручити судовому експерту Бочулюку Роману Петровичу.

Ухвалою суду від 12.09.2024 поновлено Приватному підприємству Макс Ком строк для подання клопотання про витребування доказів та задоволено його частково, витребувано від Головного управління ДПС у Волинській області, Фермерського господарства З відокремленою садибою Ніка відповідні документи; поновлено Фермерському господарству З відокремленою садибою Ніка строк для подання клопотання від 10.09.2024 про витребування доказів та задоволено його; витребувано від Головного управління Держгеокадастру у Волинській області відповідні документи.

Враховуючи надходження клопотання про призначення судової експертизи безпосередньо перед судовим засіданням, з метою повного та всебічного розгляду справи, надання учасникам справи можливості ознайомитись з ним та подати відповідні пояснення, суд протокольною ухвалою від 19.09.2024 підготовче засідання відклав на 19.09.2024 о 12:00 год.

ГУ Держгеокадастр у Волинській області на виконання ухвали суду від 12.09.2024 подало витребувані судом документи.

У судовому засіданні представник позивача подав частину витребуваних судом документів, зазначив, що решта доказів буде подана в межах встановленого судом строку.

Ураховуючи вищевикладене, з метою повного та всебічного розгляду справи, виконання мети підготовчого провадження, отримання витребуваних судом документів, суд протокольною ухвалою від 19.09.2024 підготовче засідання відклав на 07.10.2024 о 15:30 год та продовжив строк підготовчого засідання у справі на 30 днів.

На адресу суду надійшли клопотання позивача від 26.09.2024, клопотання ГУ ДПС У Волинській області про долучення витребуваних судом документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 07.10.2024 призначено у справі №903/686/24 земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено: Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертизи поставлено таке питання: чи накладаються земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:001:0312; :00:001:0314; :00:001:0316; :00:001:0318; :00:001:0322; :00:001:0320; :00:001:0321; :00:001:0319; :00:001:0317; :00:001:0315; :00:001:0313; :00:001:0311; :00:001:0310; :00:001:0309 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 25,0 га, яка розташована за межами с. Скобелка, Луцького району, Волинської області згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ №000546, зареєстрованого в книзі реєстрації за №48 від 21.09.2001? Якщо так, то вказати розміри, площу та конфігурацію відповідного накладення. Витрати щодо проведення експертизи покладено на Фермерське господарство «З відокремленою садибою-Ніка». Зупинено провадження у справі №903/686/24 на час проведення судової експертизи.

На адресу суду надійшов лист Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 05.11.2024 про погодження строків виконання експертизи понад 90 днів, у зв`язку зі значним завантаженням експертів.

Ухвалою суду від 27.11.2024 провадження у справі поновлено. Погоджено термін проведення судової експертизи у даній справі, призначеної відповідно до ухвали Господарського суду Волинської області від 07.10.2024, проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, що перевищує 90 календарних днів. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

26.02.2025 на адресу суду надійшов висновок експерта від 27.12.2024 №4397 за результатами призначеної ухвалою суду від 07.10.2024 земельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 03.03.2025 Поновлено провадження справі. Розгляд справи призначено у підготовчому засіданні на 12.03.2025 о 11:00 год.

07.03.2025 та 12.03.2025 надійшли додаткові пояснення відповідача.

11.03.2025 надійшли додаткові пояснення позивача.

Заслухавши думку учасників судового процесу, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд протокольною ухвалою від 12.03.2025 долучив подані пояснення сторін до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з поданими поясненнями сторін, технічним звітом експерта та необхідністю підготовки клопотання про виклик спеціаліста у галузі земельних відносин для подання пояснень щодо виявлених у висновку експерта недоліків.

Інші учасники проти відкладення підготовчого засідання не заперечили.

Враховуючи вищевикладене, клопотання представника відповідача, відсутність заперечень інших учасників судового процесу, з метою повного та всебічного розгляду справи, виконання мети підготовчого провадження, суд протокольною ухвалою від 12.03.2025 підготовче засідання відклав на 20.03.2025 о 10 год 30 хв.

20.03.2025 через підсистему Електронний суд надійшла заява (сформована 19.03.2025) Приватного підприємства Макс Ком про виклик експерта Волинського відділення НДІСЕ Назара Мисковця, який проводив судову земельно-технічну експертизу по справі та склав висновок експерта №4397 від 27.12.2024.

Також 20.03.2025 на адресу суду надійшло клопотання Фермерського господарства З відокремленою садибою - Ніка, в якому просить поновити процесуальний строк на подання письмових доказів у справі та приєднати до матеріалів справи документи, а саме: пояснення ФОП Савочки В.В. щодо підготовки та виконання Технічного звіту з перерахунку координат спірної земельної ділянки; ліцензію на право легального використання програмного забезпечення; графічні матеріали з вихідними координатами земельної ділянки; Технічний звіт з перерахунку координат спірної земельної ділянки, складеного ФОП Гончар Д.О. від 18.03.2025.

У судовому засіданні позивач та його представник, а також третя особа проти задоволення заяви відповідача про виклик експерта не заперечили.

Суд протокольною ухвалою від 20.03.2025 задовольнив заяву відповідача про виклик експерта, у порядку ч. 5 ст. 98 ГПК України викликав в судове засідання по розгляду справи судового експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Мисковця Назара Олександровича для надання усних пояснень щодо висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №4397 від 27.12.2024.

Щодо задоволення клопотання позивача від 20.03.2025 представники відповідача та третьої особи не заперечили. Водночас просили відкласти підготовче засідання для надання часу на ознайомлення із новими доказами та висловлення щодо них відповідних міркувань.

З метою повного та всебічного розгляду справи, суд протокольною ухвалою від 20.03.2025 клопотання позивача задовольнив, поновив строк для подання письмових доказів та долучив подані позивачем докази до матеріалів справи, підготовче засідання відклав на 25.03.2025 на 14:30 год.

25.03.2025 надійшло клопотання відповідача про виключення з числа доказів у даній справі та визнати недопустимими докази: технічний звіт від 20.11.2024, висновок експерта №4397 від 27.12.2024 із доданими матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про долучення свідоцтва про підвищення кваліфікації інженера-геодезиста, накази про зупинення та поновлення дії кваліфікованих сертифікатів інженерів-геодезистів. Вказав про необхідність додаткового часу з метою подання пояснень по суті клопотання відповідача.

Суд протокольною ухвалою від 25.03.2025 долучив подані відповідачем матеріали клопотання; долучив подані позивачем у судовому засіданні докази; встановив позивачу строк для подання пояснень по суті клопотання відповідача протягом 5 днів; закрив підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті на 09.04.2024 о 14 год 30 хв.

08.04.2025 надійшло клопотання відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження, зупинення провадження у справі до закінчення перегляду ВП ВС судового рішення у подібних правовідносин №911/906/23.

У клопотанні від 09.04.2025 відповідач розгляд справи просить відкласти у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю представника.

У судовому засіданні представник позивача подав заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Щодо клопотання відповідача про відкладення судового засідання не заперечив.

Ураховуючи вищевикладене, клопотання відповідача, відсутність заперечень позивача, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд протокольною ухвалою від 09.04.2025 розгляд справи по суті відклав на 16.04.2025 о 15 год 00 хв.

Суд протокольною ухвалою від 16.04.2025 відмовив у задоволенні клопотань відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження, зупинення провадження у справі до закінчення перегляду ВП ВС судового рішення у подібних правовідносинах №911/906/23, розгляд справи по суті відклав на 29.04.2025 об 11 год 30 хв, з таких підстав.

У постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 зроблено висновок, що відповідно до практики Верховного Суду, яку колегія суддів враховує на підставі ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим, такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

В той же час, клопотання про зупинення провадження у справі обґрунтоване тим, що на даний час до розгляду Великої Палати Верховного Суду передано справу № 911/906/23, у якій вирішується правова проблема щодо комплексного застосування норм матеріального права, а саме статей 15, 16, 387, 388 ЦК України, статей 18, 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», частини 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» з урахуванням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у контексті належного / ефективного способу захисту прав власника при вирішенні спорів про витребування земельної ділянки (яка внаслідок поділу/об`єднання, включає як земельні ділянки, що належать позивачу, так і земельні ділянки, що належать відповідачу, а рішення суду про витребування первісної земельної ділянки, державна реєстрація якої скасована внаслідок її об`єднання, не може бути виконане), припинення за відповідачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації новоствореної земельної ділянки. Причиною неможливості виконання судового рішення Верховний Суд визнав те, що такі обставини як поділ первісної земельної ділянки роблять неможливим виконання судового рішення щодо витребування первісної земельної ділянки з огляду на те, що судове рішення про витребування первісної земельної ділянки вже не може бути підставою для внесення запису про право власності позивача на витребувану земельну ділянку, оскільки кадастровий номер первісної земельної ділянки скасований, а відповідний розділ в Державному реєстрі прав закритий. У справі № 903/686/24 за версією позивача ділянки нібито незаконно вибули з власності держави через незаконні дії ГУ Держгеокадастру, тоді незаконно вибули з комунальної власності через дії Горохівської міської ради, а набувачі фізичні особи відчужили поділені земельні ділянки відповідачу. Справи є подібними у механіці виникнення спору, та формування витребовуваного об`єкта, проте, основний акцент хочу зробити на отримання відповіді про ефективний спосіб захисту у даних правовідносинах, та, відповідно, можливість виконання судового рішення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Виходячи зі змісту вказаних положень ГПК України, зупинення провадження у справі обумовлено саме необхідністю досягнення правової визначеності у правозастосуванні відносно конкретної категорії справ.

Крім того слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17, від 16.01.2020 у справі № 908/1188/19).

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де є схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у п. 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №696/1693/15-ц.

Судом встановлено, що в межах справи №911/906/23 наявна виключна правова проблема щодо відсутності висновку Великої Палати Верховного Суду, який би визначав належний / ефективний спосіб захисту прав позивача у випадку, коли предмет спору внаслідок незаконних дій володільців зазнав змін і став частиною нового об`єкта речових прав, що включає поряд із належним позивачу майном інше майно, законність набуття якого позивачем не оспорюється. Водночас такі обставини (поділ первісної земельної ділянки) роблять неможливим виконання судового рішення щодо витребування первісної земельної ділянки з огляду на те, що судове рішення про витребування первісної земельної ділянки вже не може бути підставою для внесення запису про право власності позивача на витребувану земельну ділянку, оскільки кадастровий номер первісної земельної ділянки скасований, а відповідний розділ в Державному реєстрі прав - закритий.

В той же час, в межах даної справи предметом позовних вимог є земельні ділянки, які на праві приватної власності належать ПП «Макс Ком», не були об`єднані з іншими земельними ділянками, законність набуття прав яких не оспорюється.

Тобто предмет спору в даній справі, зокрема 14-ть земельних ділянок, не стали частиною нового об`єкта речових прав, що включає поряд із належними, на думку позивача, ФГ «З відокремленою садибою-Ніка» майном, інше майно, у зв`язку з чим правовідносини в межах даної справи №903/686/24 та справи №911/906/23, до якої відповідач просить зупинити провадження у справі, не є аналогічними, а тому провадження у справі №903/686/24 не підлягає зупиненню.

Крім того, судом враховано, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. При цьому, порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

У судовому засіданні представники сторін дали свої пояснення, доводи, висловили думку з питань, які виникли під час розгляду справи.

З метою виклику експерта у судове засідання для надання пояснень щодо наданого ним висновку, суд протокольною ухвалою від 29.04.2025 розгляд справи по суті відклав на 07.05.2025 о 12:00 год.

У судовому засіданні судовий експерт надав відповідні пояснення на запитання учасників справи. Представники сторін заявили клопотання про відкладення розгляду справи по суті для надання часу для підготовки до судових дебатів.

З огляду на клопотання представників сторін, суд протокольною ухвалою від 07.05.2025 відклав розгляд справи по суті на 08.05.2025 о 14:30 год.

У судовому засіданні 08.05.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Рішенням Горохівської районної ради від 21.09.2001 року № 15/6 Про затвердження та надання дозволу на розробку проектів відводу для створення селянських /фермерських/ господарств» затверджено проекти відводу земельних ділянок та надано їх в постійне користування для ведення селянських/фермерських/господарств, зокрема ОСОБА_1 земельну ділянку площею 25,0 га, з них 23,61 га ріллі та 1,39 га пасовищ, з земель запасу Скобелківської сільської ради (т. 1 а.с. 18-30).

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_1 видано Державний акт на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546 на земельну ділянку площею 25,00 га, що розташована на території Скобелківської сільської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства, про що в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею зроблено запис за № 48 (т. 1 а.с. 31).

12.10.2001 зареєстровано Фермерське господарство З відокремленою садибою Ніка, засновником та головою якого став ОСОБА_1 , що стверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статутом ФГ(т.2 а.с. 182-191), а також інформацією ГУ ДПС у Волинській області від 26.09.2024 (т. 3 а.с. 1-51).

Як вбачається із даних ГУ ДПС у Волинській області від 26.09.2024, ФГ З відокремленою садибою Ніка здійснювало господарську діяльність, отримувало доходи, про що подавалася відповідна податкова звітність у період з 2002 по 2021 роки (т. 3 а.с. 1-51).

Також ФГ З відокремленою садибою Ніка сплачувався земельний податок за земельну ділянку площею 25,00 га згідно державного акта на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546, що стверджується листом Горохівської міської ради від 23.03.2024 №732/03-11/2-24 (т. 1 а.с. 47), а також листом ГУ ДПС у Волинській області від 24.09.2024 №14817/603-20-04-08-06 (т. 2 а.с. 222).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер.

Спадкоємцями майна померлого стали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07.06.2023 (т. 1 а.с. 33).

Із листів ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 07.02.2024, 26.03.2024 року слідує, що у 2020 році ТОВ Азимут плюс розробило технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель запасу загальною площею 99,7268 га, розташованих: Волинська область, Горохівський район, Скобелківська сільська рада. На підставі цієї технічної документації 19.11.2020 у Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка площею 25,0560 га з кадастровим номером :00:001:0272 (т.1 а.с. 48-49).

Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 30.04.2024 № 29-3-0.2210-1859/2-24 технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель від 09.09.2020 ТОВ «Азимут плюс» розроблена без врахування відомостей про державний акт серії ІІІ-ВЛ №000546 (т. 1 а.с. 155).

Наказом Головного управління від 11.12.2020 № 49-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» згідно акту приймання-передачі передано Горохівській міській раді у комунальну власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності площею 25,0560 га за кадастровим номером :00:001:0272, що розташована за межами населених пунктів Горохівської міської ради Волинської області (п. 336 додатку до акту приймання-передачі) (т. 1 а.с. 34-41).

03 червня 2021 року Горохівська міська рада прийняла рішення № 8-137/2021Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки за межами населеного пункту с. Скобелка, згідно якого була розроблена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0272 площею 25,0560 га, за межами с. Скобелка, Горохівської міської ради Луцького району Волинської області (т. 1. а.с. 30-154).

30 червня 2021 року Горохівська міська рада прийняла рішення № 9-277/2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та передачу земельних ділянок у власність громадянам за межами населеного пункту с. Скобелка», яким затвердила технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0272 площею 25,0560 га, за межами с. Скобелка, Горохівської міської ради Луцького району Волинської області, а саме здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0272 площею 25,0560 га на 15 земельних ділянок площею 1,6704 га кожна з наступними кадастровими номерами: :00:001:0312, :00:001:0314, :00:001:0316, :00:001:0318, :00:001:0322, :00:001:0320, :00:001:0321, :00:001:0319, :00:001:0317, :00:001:0315, :00:001:0313, :00:001:0311, :00:001:0310, :00:001:0309, :00:001:0308, які передано безоплатно у власність фізичним особам для ведення особистого селянського господарства згідно додатку до рішення (т. 1 а.с. 42-45).

З долучених відповідачем 14-ти договорів купівлі-продажу (т. 2 а.с. 58-85) судом встановлено, що на підставі зазначеного рішення Горохівської міської ради № 9- 277/2021 від 30.06.2021 року усі 14 фізичних осіб зареєстрували 08.07.2021 в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на передані їм безоплатно земельні ділянки, зокрема:

1) ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 1,6704 га з кадастровим номером :00:001:0314;

2) ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 1,6704 га з кадастровим номером: :00:001:0320;

3) ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 1,6704 га з кадастровим номером :00:001:0311;

4) ОСОБА_9 на земельну ділянку площею 1,6704 га з кадастровим номером :00:001:0318;

5) ОСОБА_10 на земельну ділянку площею 1,6704 га з кадастровим номером :00:001:0312;

6) ОСОБА_11 на земельну ділянку площею 1,6704 га з кадастровим номером :00:001:0322;

7) ОСОБА_12 на земельну ділянку площею 1,6704 га з кадастровим номером :00:001:0317;

8) ОСОБА_13 на земельну ділянку площею 1,6704 га з кадастровим номером :00:001:0319;

9) ОСОБА_14 на земельну ділянку площею 1,6704 га з кадастровим номером :00:001:0315;

10) ОСОБА_15 на земельну ділянку площею 1,6704 га з кадастровим номером :00:001:0321;

11) ОСОБА_16 на земельну ділянку площею 1,6704 га з кадастровим номером :00:001:0313;

12) ОСОБА_17 на земельну ділянку площею 1,6704 га з кадастровим номером :00:001:0316;

13) ОСОБА_18 на земельну ділянку площею 1,6704 га з кадастровим номером :00:001:0309;

14) ОСОБА_19 на земельну ділянку площею 1,6704 га з кадастровим номером :00:001:0310.

У подальшому ОСОБА_8 , ОСОБА_15 продали свої земельні ділянки відповідачу у справі на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчених 05.08.2021 приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волошиним С.А. відповідно за № 1154, за № 1155.

ОСОБА_19 продав свою земельну ділянку відповідачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 09.08.2021 приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волошиним С.А. за реєстр. № 1168.

ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 відчужили свої земельні ділянки відповідачу на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчених 10.08.2021 приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волошиним С.А. відповідно за № 1169, за №1170, за №1171, за №1172, за №1173, за № 1174, за №1176.

ОСОБА_16 продав свою земельну ділянку відповідачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 27.08.2021 приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волошиним С.А. за реєстр. № 1293.

ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 продали свої земельні ділянки відповідачу на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчених 07.09.2021 приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волошиним С.А. відповідно за № 1387, за № 1388, за № 1389 (т. 1 а.с. 159-179 на звороті, т. 2 а.с.58-85).

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0308 площею 1,6704 га залишилась у власності ОСОБА_5 .

Із листів ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 09.10.2023, 26.03.2024, 30.04.2024 слідує, що ГУ Держгеокадастру у Волинській області не приймалися накази про припинення права постійного користування на земельну ділянку площею 25,00 га, розташовану в с. Скобелка Луцького району Волинської області, згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546, зареєстрованого за № 48 від 21.09.2001 на гр. ОСОБА_1 . В межах земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: :00:001:0312, :00:001:0314, :00:001:0316, :00:001:0318, :00:001:0322, :00:001:0320, :00:001:0321, :00:001:0319, :00:001:0317, :00:001:0315, :00:001:0313, :00:001:0311, :00:001:0310, :00:001:0309 розташована земельна ділянка згідно з державного акту серії ІІІ-ВЛ № 000546 площею 25,00 га, відомості про яку до Державного земельного кадастру не внесені. Рішення про переведення земельної ділянки площею 25,00 га із земель ведення селянського (фермерського) господарства в землі запасу в Головному управлінні відсутнє.

Рішенням зборів власників ФГ З відокремленою садибою Ніка від 27.09.2023 головою ФГ обрано ОСОБА_4 , затверджено Статут ФГ у новій редакції. Наказом №1 від 28.09.2023 до виконання обов`язків голови ОСОБА_4 приступила з 28.09.2023 (том. 2 а.с. 182-186, а.с 192-198).

Із дослідженої судом інформації, наданої ГУ ДПС у Волинській області у листі від 26.09.2024, додатках, оптичному диску встановлено, що ФГ З відокремленою садибою Ніка у період з 2014 по 2021 роки подавалися податкові декларації з плати на землю щодо земельної ділянки згідно з державного акту серії ІІІ-ВЛ № 000546 від 21.09.2001 площею 25,00, та сплачувався земельний податок.

Також декларувалися доходи в розрізі наступних періодів: за 2002 163,3 тис.грн; за 2003 рік -78,2 тис.грн; за 2004 рік 176,6 тис.грн; за 2008 рік 417,8 тис.грн, за 2009 рік 301,5 тис.грн; за 2010 рік - 288,3 тис.грн; за 2011 рік не подана звітність; за 2012 рік 40,7 тис.грн; за 2013 рік 99,6 тис.грн; за 2014 рік 30,9 тис.грн; 2015 рік 32,9 тис.грн; 2016 рік 33,9 тис.грн; 2017 рік 52,5 тис.грн; 2018 рік 60,8 тис.грн; 2019 рік 70,3 тис.грн; 2020 рік- 71,9 тис.грн; 2021 рік 0 грн, 2022 2024 роки звітність не подана (т. 3 а.с. 1-51).

Відповідно до Висновку експерта Н. Мисковця Волинського відділення Львівського НДІСЕ МЮ України за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 4397 від 27.12.2024 земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:001:0312, :00:001:0314, :00:001:0316, :00:001:0318, :00:001:0322, :00:001:0320, :00:001:0321, :00:001:0319, :00:001:0317, :00:001:0315, :00:001:0313, :00:001:0311, :00:001:0310, :00:001:0309 та земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 25,0 га, яка розташована за межами с. Скобелка, Луцького району, Волинської області згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546, зареєстрованого в книзі реєстрації за №48 від 21.09.2001 накладаються.

Площа (плями) накладення земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 25,0 га, яка розташована за межами с. Скобелка, Луцького району, Волинської області згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546, зареєстрованого в книзі реєстрації за №48 від 21.09.2001 та зазначених земельних ділянок визначені експертом у додатках 1-28 до висновку експерта.

Відповідно до ч.8 ст. 98 ГПК України та п. 4 ухвали експерт повідомив, що 15-та земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0308 також накладається із земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 25,0 га, яка розташована за межами с. Скобелка, Луцького району, Волинської області згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546, зареєстрованого в книзі реєстрації за №48 від 21.09.2001 (т. 3 а.с. 102-140).

У судовому засіданні 07.05.2025 судовий експерт Мисковець Назар Олександрович Волинського відділення Львівського НДІСЕ МЮ України підтримав висновок за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 4397 від 27.12.2024.

Відповідно до пояснень, наданих судовим експертом на запитання учасників справи вбачається, що:

- Під час дослідження на предмет накладення земельних ділянок експертом використовувалися такі вихідні дані, а саме матеріали господарської справи та технічний звіт з перерахунку координат земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства, складеного 20.11.2024 інженером-геодезистом Сивочкою В.В.

- Накладка визначалася експертом наступним чином: на першому етапі за допомогою планшетного сканера аналогова інформація, а саме каталоги координат поворотних точок об`єктів дослідження були переведені у цифрову форму; на другому етапі усі каталоги координат були перенесені до числового процесора MS EXEL, де в подальшому структуровані для подальшої обробки; на третьому етапі отримані структуровані дані були завантажені до САПР GIS 6 Рro, де в автоматичному режимі побудовані моделі земельних ділянок, що повністю відображають форму, розміри, конфігурацію та місце розташування досліджуваних земельних ділянок.

- Перевірка правильності трансформації координат, яка була здійснена у технічному звіті інженером-геодезистом Сивочкою В.В., не входить в компетенцію експерта.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 15-1 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

На час надання засновнику фермерського господарства права постійного користування спірною земельною ділянкою був чинним Земельний кодекс Української РСР від 18 грудня 1990 року (далі - ЗК України 1990 року), який у відповідній редакції передбачав певне регулювання відносин щодо права постійного користування земельною ділянкою.

Постійним визнавалося землекористування без заздалегідь установленого строку (частина друга статті 7 ЗК України 1990 року).

Право постійного користування землею посвідчували державні акти. Їх видавали та реєстрували сільські, селищні, міські, районні Ради народних депутатів (частина перша статті 23 ЗК України 1990 року).

Громадянам України, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство, земельні ділянки передавалися у власність або надавалися в користування, в тому числі на умовах оренди, включаючи присадибний наділ. Передача земельної ділянки у приватну власність або надання її в користування здійснюється із земель запасу, а також земель, вилучених у встановленому порядку (частина перша, друга статті 50 ЗК України 1990 року).

Землю у постійне користування надавали Ради народних депутатів, зокрема і для ведення громадянами України селянського (фермерського) господарства (пункт 1 частини п`ятої статті 7 ЗК України 1990 року).

Згідно з ст. 2 Закону України «Про селянське фермерське господарство» 1991 року, чинного на час створення ФГ «З відокремленою садибою - Ніка» та передачі ОСОБА_1 у постійне користування спірної земельної ділянки, селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією. Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником.

На ім`я голови селянського (фермерського) господарства видається відповідно Державний акт на право приватної власності на землю, Державний акт на право постійного користування землею. З ним укладається договір на тимчасове користування землею.

Відповідно до ст. 4 цього ж Закону право на створення селянського (фермерського) господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку, виявив таке бажання, має документи, що підтверджують його здатність займатися сільським господарством, та пройшов конкурсний відбір. земельні ділянки громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства передаються у приватну власність і надаються в користування, в тому числі на умовах оренди.

Передача громадянам безплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства провадиться один раз, про що Радою народних депутатів, яка передала земельну ділянку, робиться відмітка в паспорті або документі, який його замінює.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» (у редакції, чинній на момент створення фермерського господарства) після одержання державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку, тобто за місцем розташування земельної ділянки. Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи.

Ураховуючи законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки іншим чином, ніж це передбачено її цільовим призначенням, а також правові наслідки використання чи невикористання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб.

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 320/5724/17 (провадження № 14-385цс19).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України № 973-IV від 19.06.2003 «Про фермерське господарство», який набрав чинності з 29.07.2003, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

За статтею 12 Закону № 973-IV «Про фермерське господарство» землі фермерського господарства могли складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

01 січня 2002 року набрав чинності ЗК України від 25 жовтня 2001 року, згідно з частиною першою статті 92 якого право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

У пункті 6 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України від 25 жовтня 2001 року було передбачено, що до 22 вересня 2005 року громадяни та юридичні особи, які набули земельні ділянки на праві постійного користування до 01 січня 2002 року, але згідно з Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01 січня 2008 року переоформити право постійного користування на право власності або право оренди.

Конституційний Суд України рішенням N 5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Отже, громадяни та юридичні особи, які до 01 січня 2002 року отримали у постійне користування земельні ділянки, правомочні використовувати отримані раніше земельні ділянки на підставі цього правового титулу без обов`язкового переоформлення права постійного користування на право власності на землю чи на право оренди землі.

Таким чином з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 615/2197/15-ц (провадження № 14-533цс18).

Велика Палата Верховного Суду у пункті 22 постанови від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц (провадження № 14-63цс20) зазначила, що передбачені законом особливості надання фізичній особі земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства підтверджують те, що таку ділянку можна було безоплатно отримати лише для створення відповідного господарства, після чого її використання можливе було тільки для ведення селянського (фермерського) господарства, тобто для вироблення, переробки та реалізації товарної сільськогосподарської продукції (частина перша статті 2 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство»). Таку діяльність здійснює саме селянське (фермерське) господарство (як самостійна юридична особа), а не його засновник. Іншими словами, після набуття засновником селянського (фермерського) господарства права постійного користування земельною ділянкою для ведення такого господарства та проведення державної реєстрації останнього постійним користувачем зазначеної ділянки стає селянське (фермерське) господарство (цей висновок не стосується права довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, наданою для ведення такого господарства; оскільки таке право є успадковуваним, тобто передається у спадщину, то воно залишається у володінні фізичної особи і після створення селянського (фермерського) господарства, про що Велика Палата Верховного Суду зазначила у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 368/54/17).

Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду у пункті 23 постанови від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц (провадження № 14-63цс20) дійшла висновку, що з моменту створення селянського (фермерського) господарства відбувається фактична заміна постійного землекористувача, і обов`язки останнього переходять до селянського (фермерського) господарства з дня його державної реєстрації.

Судом встановлено, що на підставі рішення Горохівської районної ради від 21.09.2001 №15/6 ОСОБА_1 видано Державний акт на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546 на земельну ділянку площею 25,00 га, що розташована на території Скобелківської сільської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 48.

12.10.2001 зареєстровано Фермерське господарство З відокремленою садибою Ніка, номер запису 0000186, засновником та головою якого став ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 3 Статуту ФГ З відокремленою садибою Ніка у редакції від 29.11.2010 господарство є власником майна засновника, продукції, виробленої в результаті господарської діялноссті, отриманих доходів, а також іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законодавством.

Пунктами 3.1. та 3.2. Статуту ФГ у редакції від 27.09.2023 визначено, що до складу майна господарства, серед іншого, можуть входити земельні ділянки, що належать на праві власності господарству як юридичній особі; земельні ділянки, що належать членам та власнику господарства на праві приватної власності; земельні ділянки, що використовуються господарством на умовах оренди, а також інше майно, набуття якого у власність не заборонене законом. Майно господарства, включаючи, зокрема земельні ділянки та інше майно, набуте господарством у власність на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права, грошові кошти є складеним капіталом господарства.

Отже, з моменту державної реєстрації Фермерське господарство З відокремленою садибою Ніка набуло провомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки площею 25,00 для ведення селянського (фермерського) господарства згідно державного акта на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546.

Пунктом 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Земельна ділянка, якою користувався позивач на підставі Державного акта від 21.09.2001 є сформованою, оскільки таке право користування виникло до 2004 року.

Відповідно до пункту 10 статті 28-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Частиною третьою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, які виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Таким чином, право користування земельною ділянкою площею 25,00 га Фермерським господарством «З відокремленою садибою - Ніка» не втрачено і є дійсним.

Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві.

У пункті 7.27 постанови від 05 листопада 2019 року у справі № 906/392/18 (провадження № 12-57гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у статті 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним.

Статтею 141 ЗК (у редакції, чинній на момент смерті ОСОБА_1 ) передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади, спрямовані на припинення права користування земельною ділянкою поза межами підстав, закріплених у земельному законодавстві, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Аналогічний висновок міститься у пункті 7.27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 листопада 2019 року у справі № 906/392/18 (провадження № 12-57гс19).

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції).

Громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм в установлених законодавством випадках права користування земельною ділянкою за відсутності підстав, встановлених законом. Указане відповідає висновку, викладеному у Рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005.

У земельному законодавстві (як чинному на момент створення ФГ, так і з 01.01.2002 й до сьогодні) така підстава припинення права постійного користування фермерським господарством земельною ділянкою свого засновника як смерть громадянина - засновника ФГ відсутня.

У разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського господарства його засновнику, не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігається за фермерським господарством до якого воно перейшло після створення фермерського господарства. Зазначений висновок містить і постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 179/1043/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 922/989/18 (провадження № 12-205 гс 19).

З огляду на наведене, суд виснує, що право постійного користування земельною ділянкою площею 25,00 га згідно державного акта серії ІІІ-ВЛ № 000546 від 21.09.2001 ФГ «З відокремленою садибою - Ніка» на час звернення із позовом до суду не припинилося ні внаслідок непереоформлення такого права, ні через смерть його засновника ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Як вбачається із матеріалів справи, ГУ Держгеокадастру у Волинській області не приймалися накази про припинення права постійного користування на земельну ділянку площею 25,00 га, розташовану в с. Скобелка Луцького району Волинської області, згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546, зареєстрованого за № 48 від 21.09.2001 на гр. ОСОБА_1 . Рішення про переведення земельної ділянки площею 25,00 га із земель ведення селянського (фермерського) господарства в землі запасу в Головному управлінні відсутнє.

Докази, які б доводили, що припинення такого землекористування відбулося з інших підстав, в матеріалах справи відсутні.

Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 30.04.2024 №29-3-0.2210-1859/2-24 технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель запасу загальною площею 99,7268 га, розташованих: Волинська область, Горохівський район, Скобелківська сільська рада від 09.09.2020, на підставі якої 19.11.2020 у Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка площею 25,0560 га з кадастровим номером :00:001:0272, розроблена ТОВ «Азимут плюс» без врахування відомостей про державний акт серії ІІІ-ВЛ № 000546.

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, передаючи у комунальну власність Горохівської міської ради земельну ділянку площею 25,0560 га з кадастровим номером :00:001:0272, не врахувало чинного права постійного користування ФГ З відокремленою садибою-Ніка згідно державного акта серії ІІІ-ВЛ № 000546.

У подальшому згідно рішення Горохівської міської ради № 8-137/2021 від 03.06.2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки за межами населеного пункту с. Скобелка була розроблена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 25,0560 га з кадастровим номером :00:001:0272.

Рішенням Горохівської міської ради № 9-277/2021 від 30.06.2021 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0272 площею 25,0560.

Так, у результаті поділу земельної ділянки площею 25,0560 га з кадастровим номером :00:001:0272 утворилося 15 нових земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: :00:001:0312, :00:001:0314, :00:001:0316, :00:001:0318, :00:001:0322, :00:001:0320, :00:001:0321, :00:001:0319, :00:001:0317, :00:001:0315, :00:001:0313, :00:001:0311, :00:001:0310, :00:001:0309, :00:001:0308, які було передано безоплатно у власність фізичним особам для ведення особистого селянського господарства згідно додатку до рішення.

Відповідно до ч.6 ст. 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.

Згідно статті 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, серед іншого, має включати перелік обтяжень прав на земельну ділянку.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ФГ З відокремленою садибою-Ніка надавало згоду на поділ земельної ділянки площею 25,0560 га з кадастровим номером :00:001:0272, яка перебувала у його користуванні на підставі державного акта про право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546.

У разі поділу земельної ділянки змінюються межі, площа та кадастровий номер цієї земельної ділянки, проте обсяг прав попереднього землекористувача, набутий на таку земельну ділянку у встановленому законом порядку на підставі Державного акта на право постійного користування землею, не змінюється, у зв`язку з чим зміна кадастрового номера, не є правовою підставою, передбаченою положеннями статті 141 Земельного кодексу України для припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Аналогічний висновок міститься у п. 56 постанови Верховного Суду 18 листопада 2020 року у справі № 904/6059/19.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення Горохівської міської ради № 9-277/2021 від 30.06.2021, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0272 площею 25,0560 га, та передання цих ділянок безоплатно у приватну власність фізичним особам, прийняте з порушенням ст. ст. 92, 116, 141 ЗК України, а відтак є незаконним.

Відповідно до Висновку експерта Н. Мисковця Волинського відділення Львівського НДІСЕ МЮ України за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 4397 від 27.12.2024 земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:001:0312, :00:001:0314, :00:001:0316, :00:001:0318, :00:001:0322, :00:001:0320, :00:001:0321, :00:001:0319, :00:001:0317, :00:001:0315, :00:001:0313, :00:001:0311, :00:001:0310, :00:001:0309 та земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 25,0 га, яка розташована за межами с. Скобелка, Луцького району, Волинської області згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546, зареєстрованого в книзі реєстрації за №48 від 21.09.2001 накладаються.

Площа (плями) накладення земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 25,0 га, яка розташована за межами с. Скобелка, Луцького району, Волинської області згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546, зареєстрованого в книзі реєстрації за №48 від 21.09.2001 та зазначених земельних ділянок визначені експертом у додатках 1-28 до висновку експерта.

Так, у додатках 1-28 висновку експертом визначені рисунки плями накладення земельних ділянок згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546 з вказанням контуру плям накладення, їх промірів в метрах (т. 3 а.с. 111-140).

Відповідно до ч.8 ст. 98 ГПК України та п. 4 ухвали експерт повідомив, що 15-та земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0308 також накладається із земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 25,0 га, яка розташована за межами с. Скобелка, Луцького району, Волинської області згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ВЛ № 000546, зареєстрованого в книзі реєстрації за №48 від 21.09.2001 (т. 3 а.с. 102-140).

При цьому у листі третя особа ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 30.04.2024, а також у письмових поясненнях від 12.08.2024, зазначило, що в межах земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: :00:001:0312, :00:001:0314, :00:001:0316, :00:001:0318, :00:001:0322, :00:001:0320, :00:001:0321, :00:001:0319, :00:001:0317, :00:001:0315, :00:001:0313, :00:001:0311, :00:001:0310, :00:001:0309 розташована земельна ділянка згідно з державного акту серії ІІІ-ВЛ № 000546 площею 25,00 га.

Оцінюючи висновок експерта від № 4397 від 27.12.2024 суд вважає, що він містить відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи, складений старшим судовим експертом відділу інженерно-технічних досліджень Волинського відділення Львівського НДІСЕ Мисковцем Н.О, який має вищу освіту, ступінь магістра в галузі знань Геодезія та Землеустрій, 3-й кваліфікаційний клас судового експерта з правом проведення судових експертиз та експертних досліджень за спеціальностями: 10.7 «Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками»; 10.20 «Дослідження з питань землеустрою»; 10.14. «Оцінка земельних ділянок», стаж експертної роботи з 2018 року. Також зазначений висновок експерта має застереження щодо обізнаності експерта Н. Мисковця про кримінальну відповідальність та структурно і змістовно відповідає вимогам пунктів 4.12-4.15 розділу IV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 і є належним доказом у цій справі.

З огляду на вище викладене, суд констатує, що висновок експерта, а також наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності підтверджують обставини повного накладення спірних земельних ділянок, власником яких є відповідач, на земельну ділянку згідно державного акту серії ІІІ-ВЛ № 000546 площею 25,00 га, користувачем якої є позивач.

Відповідач просить визнати недопустимими доказами технічний звіт від 20.11.2024 та висновок експерта № 4397 від 27.12.2024, з тих підстав, що звіт складено неуповноваженою особою ФОП Сивочкою В.В з використанням неліцензійного програмного забезпечення із невірними значеннями координат, а відтак, враховуючи доктрину плодів отруєного дерева, висновок експерта, який базується на цьому звіті, є також недопустимим доказом.

Суд відхиляє зазначені аргументи відповідача з огляду на таке.

Для проведення експертного дослідження судом надсилалися матеріали господарської справи, у тому числі Технічний звіт з перерахунку координат земельної ділянки: для ведення селянського (фермерського) господарства розташованої за адресою: Волинська область, Луцький район, Горохівська територіальна громада(колишня адреса: Волинська область, Горохівський район, Скобелківська сільська рада), складений 20.11.2024 сертифікованим інженером-геодезистом Сивочкою В.В. (т. 3 а.с. 72-91).

Відповідач ставить під сумнів кваліфікацію інженера-геодезиста Сивочки В.В., вказуючи, що у ФОП Сивочки В.В. станом на 20.11.2024 був зупинений кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста.

Згідно норм ст.5, 5-1 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», суб`єктами топографо-геодезичної і картографічної діяльності є, зокрема, юридичні та фізичні особи, які володіють необхідним технічним та технологічним забезпеченням та у складі яких за основним місцем роботи є сертифікований інженер-геодезист, що є відповідальним за якість результатів топографо-геодезичних і картографічних робіт. Сертифіковані відповідно до цього Закону інженери-геодезисти зобов`язані не менш як один раз на чотири роки підвищувати свою кваліфікацію за програмою підвищення кваліфікації. Строк дії кваліфікаційного сертифіката інженера-геодезиста не обмежений у часі, крім випадків, визначених законом. Невиконання вимоги щодо підвищення кваліфікації у встановлений законом строк є підставою для зупинення дії сертифіката на період до одержання свідоцтва про підвищення кваліфікації. Рішення про зупинення дії кваліфікаційного сертифіката сертифікованого інженера-геодезиста приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей регулювання земельних відносин в умовах воєнного стану», який набрав чинності з 09.06.2022, встановлено, що під час дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців з дня його припинення або скасування, невиконання вимоги щодо підвищення кваліфікації у встановлений законом строк не є підставою для зупинення кваліфікаційного сертифіката інженера-геодезиста.

Судом встановлено, що інженеру-геодезисту Сивочці В.В. видано кваліфікаційний сертифікат інженера геодезиста №014655 від 31.08.2020 відповідно до протоколу рішення Кваліфікаційної комісії від 27.08.2020 №7. Відповідно до рішення Кваліфікаційної комісії від 29.08.2024 №8 Сивочці В.В. видано свідоцтво про підвищення кваліфікації інженера-геодезиста від 05.09.2024. Відповідно до наказів Держгеокадстру №47, №81 дія сертифікату Сивочці В.В. зупинялася з 12.02.2025 по 12.03.2025 (т. 3 а.с. 241-283). Отже, на момент складення технічного звіту від 20.11.2024 Сивочка В.В. мав право проводити відповідні роботи з перерахунку координат земельної ділянки, а тому доводи представника відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Відповідач також вказує, що у звіті не зазначена інформація щодо прав інженера геодезиста щодо легального використання ПЗ Delta/Digitals, а також, що координати у місцевій (умовній) системі координат, зазначені у каталозі координат на земельну ділянку (першочергову) неправильно перенесені у табличку 4. Перерахунок координат Звіту, зокрема, значення стовпчика Y рядку 8, 9 табличок, де у каталозі координат на земельну ділянку ці значення від`ємні, а у табличці Звіту вони додатні.

Згідно письмових пояснень інженера-землевпорядника Сивочки В.В. від 14.03.2025, при підготовці Технічного звіту за допомогою ліцензійного програмного забезпечення ним використовувалися виключно дані, які містяться в додатках до Технічного звіту, зокрема, дані каталогу координат на земельну ділянку гром. Якобчука В. І. в тих значеннях, які в ньому відображенні, тобто 145,88 та -177,47(стовпчик Y рядки 8,9 таблички). Відсутність знаків мінус в друкованому варіанті Технічного звіту в стовпчику Y рядку 8,9 таблички може бути зумовлено технічними причинами при формуванні документа в друкованому варіанті. Зазначив, що у випадку використання значення в стовпчику Y рядку 8,9 таблички (Існуючі координати: Місцева(умовна) система координат), з доданими показниками, а не від`ємними як зазначено в каталогу координат на земельну ділянку гром. Якобчука В. І., площа земельної ділянки та периметр мали б інші характеристики та координати, ніж ті які відображені в Технічному звіті. До письмових пояснень додано копію ліцензії на право використання програмного забезпечення Delta/Digitals та відповідний витяг з нього (т. 3. а.с. 208-209).

При цьому позивачем долучено альтернативний технічний звіт з перерахунку координат, складений сертифікованим інженером-геодезистом Гончарем Д. О. від 18 березня 2025 року (т. 3 а.с. 210-229), зміст якого є аналогічним технічному звіту від 20.11.2024 ФОП Сивочки В.В., що фактично підтверджує правильність проведення перерахунку координат останнім.

З огляду на викладене вище, аргументи відповідача про використання експертом невірних за своєю суттю координат під час проведення експертизи, що не могло дати правильне значення, яке б підтверджувало місце розташування земельної ділянки, та відповідно, наявність чи відсутність накладки, спростовуються поясненнями інженера-землевпорядника Сивочки В.В., технічним звітом від 18.03.2025.

Відтак, судом не приймаються до уваги доводи відповідача про те, що висновок експерта ґрунтується на неналежному доказі (технічному звіті), адже як слідує із дослідницької частини висновку від 27.12.2024 №4397 та наданих в судовому засіданні пояснень експертом Н. Мисковцем, висновок експерта базується на сукупності вихідних даних, які, зокрема, містяться в матеріалах господарської справи і свідчать про накладення спірних земельних ділянок на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні ФГ на підставі державного акта на право користування землею від 21.09.2001 серії ІІІ-ВЛ №000546.

Таким чином, зазначений висновок експерта є належним та достовірним доказом, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За нормами ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ)відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до статті 396 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Глава 29 ЦК України в тому числі, регулює поняття негаторних і віндикаційних способів захисту.

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

В силу положень частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з його волі. Власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України.

Предметом позову про витребування майна є вимога власника, який не є володільцем цього майна, до особи, яка заволоділа останнім, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Метою позову про витребування майна є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном, зокрема землями сільськогосподарського призначення, означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна із незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, призводить до ефективного захисту прав власника саме цього майна.

Таким чином, у разі державної реєстрації права власності за новим володільцем (відповідачем), власник, користувач який вважає свої права порушеними, має право пред`явити позов про витребування відповідного майна.

При цьому власник, користувач може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, і для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Подібний за змістом правовий висновок, зокрема, викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19, від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц та від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19.

Крім того, не є належним способом захисту права або інтересу позивача вимога про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки воно вичерпує свою дію в момент цієї реєстрації.

У постанові Верховного Суду від 01.11.2023 у справі № 376/2452/20 зазначив, що у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності, користування нерухомим майном, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, у постанові від 23 листопада 2021 у справі № 359/3373/16-ц.

Таким чином, належним відповідачем за позовом про витребування від особи земельних ділянок є особа, за якою зареєстроване право власності на такі ділянки, у даному випадку ПП «Макс Ком».

З огляду на наведене, суд, оцінивши відповідно до вимог статті 86 ГПК України надані представниками учасників справи докази, доходить висновку про доведеність факту накладення спірних земельних ділянок кадастрові номери: :00:001:0312, :00:001:0314, :00:001:0316, :00:001:0318, :00:001:0322, :00:001:0320, :00:001:0321, :00:001:0319, :00:001:0317, :00:001:0315, :00:001:0313, :00:001:0311, :00:001:0310, :00:001:0309, власником яких є ПП «Макс Ком» на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні ФГ «З відокремленою садибою - Ніка» на підставі державного акта на право постійного користування землею від 21.09.2001 серії ІІІ-ВЛ №000546, тому ці земельні ділянки вибули з користування їх законного володільця поза волею останнього та надані Горохівською міською радою у власність іншим особам з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема частини п`ятої статті 116, ст. 141 ЗК України.

Таким чином, рішення Горохівської міської ради від 30.06.2021 №9-277/2021 про передання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у власність земельних ділянок кадастрові номери: :00:001:0312, :00:001:0314, :00:001:0316, :00:001:0318, :00:001:0322, :00:001:0320, :00:001:0321, :00:001:0319, :00:001:0317, :00:001:0315, :00:001:0313, :00:001:0311, :00:001:0310, :00:001:0309 та подальше набуття цих же 14-ти земельних ділянок у власність ПП «Макс Ком» є незаконними.

Враховуючи викладене, є законні підстави для витребування на користь позивача з чужого незаконного володіння відповідача шляхом вилучення та передачі у постійне користування зазначених 14 земельних ділянок, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Суд звертає увагу, що з огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини та застосовані правові норми, втручання в право відповідача на мирне володіння майном не суперечить усталеній практиці Європейського суду з прав людини.

У цьому конкретному випадку витребування майна є законним та пропорційним заходом, є виправданим, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві, а тому не є таким, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому слід приймати до уваги, що цивільне законодавство передбачає як право витребування майна його власником (статті 387, 388 ЦК України) так і визначає правові наслідки вилучення товару у покупця на користь третьої особи, на підставах, що виникли до його продажу, зокрема і право на відшкодування саме продавцем покупцю завданих збитків (стаття 661 ЦК України), на що має право і відповідач пред`явивши відповідний позов.

У частині оцінки добросовісності набувача ПП «Макс Ком», суд зазначає, що за обставин цієї справи, земельна ділянка площею 25,00 згідно державного акта від 21.09.2001 серії ІІІ-ВЛ № 000546 незаконно вибула з права постійного користування позивача на підставі незаконного рішення Горохівської міської ради від 30.06.2021 шляхом її поділу на 15 окремих ділянок, які передані у власність фізичним особам. Через незначний період часу, а саме через півтора - два місяці (05.08.2021, 09.08.2021,10.08.2021, 27.08.2021, 07.09.2021), чотирнадцять власників вказаних земельних ділянок відчужили їх ПП «Макс Ком», за умов, які мали б викликати сумнів у останнього, і який, проявивши розумну обачність, ознайомившись зі змістом документів, що підтверджують право власності відчужувачів на ці земельні ділянки, і за необхідності отримавши правову допомогу, мав б зважити на такі обставини при укладенні договорів купівлі-продажу земельних ділянок. Тому не можна вважати, що за таких обставин мало місце порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведений висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеного постанові від 06.12.2023 року у справі № 685/487/22 в подібних правовідносинах.

Щодо клопотання відповідача про застосування позовної давності суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники. Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше (відповідна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц).

Відповідач вказує, що позивачем пропущено, встановлений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності, перебіг якого розпочався з 19.11.2020, з моменту реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0272 площею 25,0560 га з цільовим призначенням 16.00 Землі запасу. Тому крайнім строком звернення, в який позивач мав можливість звернутись до суду з позовною заявою було 19.11.2023 року.

Суд зазначає, що передача земельної ділянки з державної в комунальну власність не припиняє, встановлених обмежень, обтяжень, у даному випадку права постійного користування позивача.

Як стверджували представники позивача та вбачається із матеріалів справи ФГ З відокремленою садибою Ніка з моменту його створення та до 2021 року здійснювало обробіток земельної ділянки площею 25,00 га згідно державного акту серії ІІІ-ВЛ № 000546, сплачувало земельний податок за цю ділянку, інших земель у власності/користуванні господарство не мало.

Позивач зазначає, що саме від дати повного завершення процесу набуття права власності на спірні земельні ділянки, а саме з 30.06.2021 слід обраховувати початок перебігу позовної давності, оскільки саме з цією датою пов`язується незаконне набуття на підставі рішення Горохівської міської ради у власність фізичними особами спірних земельних ділянок та момент, коли розпочалося порушення прав постійного користувача у спірних правовідносинах, яке потребує захисту.

Дійсно, завершальним етапом процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є передання (надання) земельної ділянки у власність, що оформлюється рішенням уповноваженого органу про передачу земельних ділянок у власність, у цій справі рішення Горохівської міської ради від 30.06.2021 №9-277/2021.

Відтак, суд погоджується із доводами позивача, що у даній справі для позивача позовна давність почала обчислюватись із моменту прийняття Горохівською міською радою рішення від 30.06.2021 №9-277/2021, на підставі якого передано у власність фізичним особам спірні земельні ділянки.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, саме від дати передання у власність земельних ділянок, а саме з 30.06.2021 слід обраховувати початок перебігу позовної давності, оскільки саме з цією датою пов`язується незаконне набуття у власність фізичними особами спірних земельних ділянок та момент, коли розпочалося порушення прав позивача у спірних правовідносинах, яке потребує захисту.

Відповідачем не доведено обізнаність позивача про порушення його прав до 30.06.2021, тобто до прийняття Горохівською міською радою рішення від 30.06.2021 №9-277/2021.

Водночас у "Прикінцевих та перехідних положеннях" ЦК України містяться законодавчі приписи, на підставі яких строк позовної давності продовжується та/або зупиняється.

Зокрема, з 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", згідно з яким в Україні з 12.03.2020 запроваджений загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023.

Цим Законом розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено п. 12, відповідно до якого, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, тобто до 30.06.2023.

За наслідками розгляду справи № 910/18489/20 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 зробила висновок про те, що Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" набрав чинності з 02.04.2020, а тому початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме із моментом набрання чинності цим законом.

У постанові Верховного Суду від 19.06.2024 у справі № 931/9/23 зазначено про те, що якщо строк позовної давності закінчувався після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", строки, визначені статтями 257, 258 ЦК України, продовжилися на строк дії такого карантину.

Окрім того, з 17.03.2022 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено п. 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Починаючи з 30.01.2024 п. 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України викладено у наступній редакції: "У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102- IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану".

У постанові Верховного Суду від 23.10.2024 у справі № 922/5064/23 зроблено висновок про те, що з часу запровадження в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022, перебіг позовної давності зупинився.

Враховуючи, що оскільки з 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби", згідно з яким в Україні з 12.03.2020 запроваджений загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023, а з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє і до сьогодні, то слід враховувати наступне: - у межах продовженої (зупиненої) позовної давності відповідно до вимог ст. 257 ЦК України перебувають позовні вимоги починаючи з 02.04.2017; у межах продовженої (зупиненої) позовної давності відповідно до вимог ст. 258 ЦК України перебувають позовні вимоги починаючи з 02.04.2019.

Правові висновки з цих питань також викладено у постановах Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 906/871/21, від 19.06.2024 у справі № 931/9/23, від 25.09.2024 у справі № 206/2984/23, від 23.10. 2024 у справі № 922/5064/23, від 05.11.2024 у справі № 911/1929/23.

Позивач за захистом своїх порушених прав звернувся із позовом до суду 25.07.2024.

З огляду на наведені норми законодавства, позивач не пропустив строків позовної давності, а відтак клопотання відповідача суд відхиляє.

Розподіл судових витрат.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В силу приписів пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову судові витрати по сплаті судового збору у сумі 14853,38 грн покладаються на відповідача.

За змістом п.2 ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Оскільки у межах цієї справи судом враховано висновок експерта від 27.12.2024 №4397, як доказ під час розгляду справи та ухвалення судового рішення, позивачем підтверджено понесення витрат на проведення експертизи на суму 26 504,80 грн згідно платіжної інструкції від 03.12.2024, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76, 79, 86, 123, 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл., ) шляхом вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0312, площею 1,6704 га.

3. Витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл., ) шляхом вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0314, площею 1,6704 га.

4. Витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл., ) шляхом вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0316, площею 1,6704 га.

5. Витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл., ) шляхом вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0318, площею 1,6704 га.

6. Витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл., ) шляхом вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0322, площею 1,6704 га.

7. Витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл, ) шляхом вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0320, площею 1,6704 га.

8. Витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл., ) шляхом вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0321, площею 1,6704 га.

9. Витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл., ) шляхом вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0319, площею 1,6704 га.

10. Витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл., ) шляхом вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0317, площею 1,6704 га.

11. Витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл., ) шляхом вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0315, площею 1,6704 га.

12. Витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл., ) шляхом вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0313, площею 1,6704 га.

13. Витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл., ) шляхом вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0311, площею 1,6704 га.

14. Витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл., ) шляхом вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0310, площею 1,6704 га.

15. Витребувати з чужого незаконного володіння у Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл., ) шляхом вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0309, площею 1,6704 га.

16. Стягнути з Приватного підприємства Макс Ком (вул. Сливки І., будинок 24, м. Горохів, Луцький р-н., ) на користь Фермерського господарства З відокремленою садибою-Ніка (с. Скобелка, Луцький р-н., Волинська обл, ) 14 853,38 грн витрат по сплаті судового збору, 26 504,80 грн витрат за проведення судової експертизи.

17. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19.05.2025.

Суддя С. В. Бідюк