ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" травня 2025 р. Справа № 911/378/17 (911/1663/25)

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В., розглянувши заяву Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" (07100, Київська область, м. Славутич, вул. Військових будівельників, 8; ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сфера-Плюс" (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, 9А, офіс 369; ) заборгованості у розмірі 33 892,53 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання боржником розрахунків за договором про постачання теплової енергії № 40-21-Т від 01.10.2017 р.

встановив:

До господарського суду Київської області Комунальним підприємством "Управління житлово-комунального господарства" подано заяву б/н від 16.05.2025 р. про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сфера-Плюс" заборгованості у розмірі 33 892,53 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання боржником розрахунків за договором про постачання теплової енергії № 40-21-Т від 01.10.2017 р.

Відповідно до частини першої ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Частиною другою ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.

Статтею 148 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з частинами першою, другою та третьою ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів заяви б/н від 16.05.2025 р. про видачу судового наказу, заявником не визначена конкретна вимога, що заявлена ним до стягнення. Так, в описовій частині заяви вказано, що заявник просить видати судовий наказ на суму, що підлягає стягненню в загальному розмірі 33 892,53 грн., проте загальна сума заборгованості, яка заявлена до стягнення у прохальній частині заяви не відповідає загальному розміру складених сум, які заявлені до стягнення заявником.

В описовій частині (та згідно наданого розрахунку) заявник просить суд стягнути з боржника 5 584,53 грн. 3% річних та 28 308,00 грн. інфляційних втрат, що разом складає 33 892,53 грн. заборгованості. А вже в прохальній частині заявник просить стягнути 5 584,53 грн. 3% річних та 21 249,87 грн. інфляційних втрат, що загалом становить 26 834,40 грн.

Тобто заявник посилається на обставину наявності у боржника боргу в загальній сумі 33 892,53 грн. (5 584,53 грн. 3% річних, 28 308,00 грн. інфляційних втрат), що не відповідає та суперечить вимогам заявника про стягнення заборгованості в загальній сумі 26 834,40 грн. (5 584,53 грн. 3% річних, 21 249,87 грн. інфляційних втрат).

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявником не визначено та не заявлено чітку суму безспірної вимоги до боржника, що підлягає стягненню.

Наведене свідчить про недотримання Комунальним підприємством "Управління житлово-комунального господарства" при зверненні до суду із заявою б/н від 16.05.2025 р. вимог п. 4 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень пункту першого частини першої ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пункту першого частини першої ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно частини першої ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, частиною другою ст. 148 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа має право звернутися до суду з такими ж вимогами в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" б/н від 16.05.2025 р. про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сфера-Плюс" заборгованості у розмірі 33 892,53 грн. за договором про постачання теплової енергії № 40-21-Т від 01.10.2017 р.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України, з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 22.05.2025 р.

Суддя А.В. Лопатін