ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2025 р. Справа№ 910/9749/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 01.05.2025:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2025

по справі №910/9749/24 (суддя - Блажівська О.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

про стягнення 2 214 906,68 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач, Товариство, скаржник) з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" (далі - відповідач, ОСББ) про стягнення 2 214 906,68 грн.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2025 по справі №910/9749/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" 683 442 грн. 81 коп., що складається з: 603 716 грн. 05 коп. - основного боргу; 62 595 грн. 48 коп. - пеня, 6 506 грн. 97 коп. - три відсотки річних та 10 624 грн. 31 коп. - інфляційні втрати. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 251 грн. 64 коп. В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що державою були забезпечені природним газом для населення виробники теплової енергії, яким є відповідач за ціною 7,96 грн. за один кубометр газу, в тому числі і у спірному листопаді - грудні 2023, що за розрахунками суду становить 603 716, 05 грн. та які підлягають стягненню з відповідача, як фактичного споживача природного газу за вказаний період.

Також суд першої інстанції вказав, що відповідач є неприбутковою організацією та шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, та в їхніх інтересах уклав договір з позивачем про постачання природного газу для роботи газової дахової котельні для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 по справі №910/9749/24 заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на надання професійної правової допомоги у справі № 910/9749/24 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 500 грн.

Постановляючи оскаржуване додаткове рішення, суд першої інстанції, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, а також складності справи, оцінюючи фактичні витрати позивача з урахуванням всіх аспектів цієї справи, беручи до уваги, зокрема, заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката, з огляду на те, що заявлений до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу не відповідає критеріям співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 500,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2025 по справі №910/9749/24 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/9749/24 у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення основного боргу в сумі 1 352 676,47 грн., 3% річних в сумі 14 861,35 грн., пені в сумі 143 069,63 грн та інфляційних втрат в сумі 20 856,42 грн, а також в частині розподілу судових витрат (судового збору) грн скасувати. Прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" щодо стягнення основного боргу в сумі 1 352 676,47 грн, 3% річних в сумі 14 861,35 грн, пені в сумі 143 069,63 грн та інфляційних втрат в сумі 20 856,42 грн, у стягненні яких було відмовлено, - задовольнити. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на відповідача по справі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах права, які регулюють спірні правовідносини, не відповідає вимогам Закону України «Про ринок природного газу», Правилам постачання природного газу, Кодексу газотранспортної системи, Кодексу газорозподільних систем України іншим нормативно-правовим актам, порушує принципи обов`язковості укладеного договору визначеного статтею 629 ЦК України, порушує принцип стабільності закладений у статті 632 ЦК України, а тому підлягає скасуванню.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 у справі №910/9749/24 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 33 000, 00 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги на додаткове рішення зводяться до того, що враховуючи критерії обґрунтованості, розумності витрат на правову допомогу, їх співмірності зі складністю справи, часом, об`єктивно необхідним адвокату на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, а також, враховуючи сталу позицію позивача стосовно заявлених позовних вимог, пропорційність загальної кількості доводів, наведених на обґрунтування заперечень відповідача щодо позову, з тими доводами, які визнані обґрунтованими, судом першої інстанції, позивач вважає, що витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 33 000,00 грн підлягають зменшенню судом.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та клопотання учасників апеляційного провадження

20.03.2025 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що ОСББ «Дипломат Хол» не є суб`єктом господарювання, згідно пункту другого статуту об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. ОСББ утримує систему автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, щодо яких здійснює заходи з обслуговування та укладало договір про постачання роботи зазначених систем в інтересах мешканців. Природний газ ОСББ, використовує для потреб споживачів будинку, тобто співвласників об`єднання. Отже, ОСББ «Дипломат Хол» це організація споживачів (фізичних осіб - кінцевих платників за газ).

03.04.2025 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, відповідно до яких позивач зазначає, що ОСББ на підставі Статуту укладеного із співмешканцями будинку, виконує житлово-комунальну послугу з постачання теплової енергії та гарячої води, використовуючи наявний у будівлі індивідуальний тепловий пункт. Отже, договір постачання природного газу не визначає предметом договору надання будь-якої комунальної послуги визначеної законодавством, постачальник за спірним договором не є виконавцем послуги, а виключно постачальником газу ОСББ.

08.04.2025 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, у яких відповідач зазначає, що не зважаючи на той факт, що відповідач є юридичною особою та не підпадає під визначення побутового споживача, вважаємо, що при визначенні суми заборгованості за спожитий природній газ, слід брати ціни постачальника «останньої надії» для побутових споживачів.

28.04.2025 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли додаткові письмові поясення, які місять посилання на постанову Верховного Суду від 17.04.2025 у справі №904/2061/24.

28.04.2025 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи нових доказів, а саме листів-відповідей.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Суліма В.В., Гаврилюка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2025 по справі №910/9749/24 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, які підтверджують оплату судового збору за подання апеляційної скарги сумі 27 566 грн 35 коп.

06.03.2025 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків до якої долучено платіжну інстрікію № яка підтверджує сплату судового збору у суммі 27 566,35 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарський суд міста Києва від 03.02.2025 по справі №910/9749/24. Об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарський суд міста Києва від 03.02.2025 та на додаткове рішення Господарський суд міста Києва від 05.02.2025 в одне апеляційне провадження. Розгляд апеляційних Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарський суд міста Києва від 03.02.2025 та на додаткове рішення Господарський суд міста Києва від 05.02.2025 вирішено здійснювати у раніше призначену дату та час, а саме: 10.04.2025

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 27.02.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Гаврилюка О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на додаткове рішення Господарський суд міста Києва від 05.02.2025 по справі №910/9749/24. Витребувано невідкладно матеріали оскарження по справі №910/9749/24 з суду першої інстанції. Розгляд апеляційної скарги призначено на 10.04.2025.

07.04.2025 на адресу Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - задоволено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2025 відкладено розгляд справи №910/9749/24 на 01.05.2025.

28.04.2025 на адресу Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - задоволено.

Позиції учасників справи, явка представників сторін у судове засідання та розгляд клопотання

Представники позивача та відповідача з`явилися в судове засідання 01.05.2025 та надали свої пояснення по суті поданого клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів та по суті апеляційної скарги.

Третя особа в судове засідання 01.05.2025 не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Колегія суддів вказує на те, що статтею 80 ГПК України чітко врегульовано порядок і строки подання доказів учасниками справи.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч. ч. 4 та 5 ст. 80 ГПК України).

У розумінні наведених положень докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані учасниками справи одночасно з заявами по суті справи у суді першої інстанції, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем суду та належним чином обґрунтована.

У свою чергу, ст. 269 ГПК України, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Системний аналіз положень ст. ст. 80 та 269 ГПК України свідчить, що докази, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на учасника справи покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.

Отже, така обставина як відсутність існування доказів на момент звернення до суду з відповідним позовом взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст. 269 ГПК України незалежно від причин неподання таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення наведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №916/3130/17).

Частиною 8 ст. 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Водночас, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №756/1529/15-ц).

У обґрунтування неможливості подання доказу до суду першої інстанції заявник зазначає, що ці докази є документами, датованими після початку апеляційного провадження, і саме тому з обєктивних причин не могли бути подані на попередніх стадіях розгляду справи.

Дослідивши обставини, що викладені у клопотанні, колегія суддів зазначає, що відповідач, у розумінні ст. 269 ГПК України, не довів винятковості випадку, а також не надав доказів неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, у зв`язку із чим колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні відповідного клопотання, а тому такі докази залишаються без розгляду.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - Постачальник, Постачальник "останньої надії") відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу", постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Разом із цим, згідно статті 15 Закону, у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника "останньої надії", постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Правил, постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачу (за умови відсутності відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта) та оператору газорозподільної системи (за умови відсутності заборгованості перед постачальником "останньої надії") в таких випадках:

- банкрутство, ліквідація попереднього постачальника природного газу;

- зупинення або анулювання ліцензії на постачання природного газу попереднього постачальника;

- відсутність підтвердженої номінації та реномінації постачальника споживача, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником "останньої надії" відключення по об`єкту такого споживача (положення цього абзацу застосовується при постачанні природного газу побутовому споживачу, споживачу, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператору газорозподільної системи); відсутність побутового споживача або споживача, що здійснює виробництво теплової енергії (точки комерційного обліку споживача) в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС (положення цього абзацу застосовується при постачанні природного газу побутовому споживачу та споживачу, що здійснює виробництво теплової енергії.

Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" (надалі за текстом - Споживач) у листопаді та грудні 2023 р. автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується:

- листом оператора ГТС від 11.06.2024 № ТОВВИХ-24-8721 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ0000Y80P900L;

- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (форма № 10);

- відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XQ0000Y80P900L (надається у вигляді принтскрину з особового кабінету Позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС)

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - Договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501.

Так, відповідно до підпункту 4.2. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов Договору опублікована/оприлюднена на сайті Позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price.

Відповідно до пункту 4.4. Договору, Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

Позивач у позовній заяві зазначає, що на виконання п. 4.4 Договору Постачальником направлялись на адресу відповідача відповідні рахунки на оплату поставленого природного газу, однак останнім такі рахунки були проігноровані.

Також позивач у позовній заяві зазначає, що ним було виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до Договору, у строк та порядок передбачений Договором, належним чином та в повному обсязі. Всього було поставлено природного газу на загальну суму 1 956 392,52 грн. А саме:

- з14.11.2023 р. по 30.11.2023 р. позивач поставив відповідачу природний газ в об`ємі 28,12100 тис.куб.м. на суму 798 996,77 грн.;

- з 01.12.2023 р. по 27.12.2023 р. позивач поставив відповідачу природний газ в об`ємі 47,71022 тис.куб.м. на суму 1 157 395,75 грн.

Натомість, відповідач не здійснив оплату за поставлений газ.

Таким чином у відповідача перед позивачем сформувалась заборгованість за спожитий природній газ на загальну суму 1 956 392,52 грн. З метою спонукання відповідача до виконання зобов`язання на адресу останнього було направлено вимогу від 24.01.2024 №119/4.1.2-4044-2024, яка залишена без виконання.

Звертаючись до Господарського суду міста Києва з даною позовною заявою, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природній газ на загальну суму 1 956 392,52 грн., а також пеню у сумі 205 665, 11 грн., три відсотки річних у сумі 21 368,32 грн. та інфляційні втрати у сумі 31 480,73 грн.

Відповідач подав до суду 23.08.2024 відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у позовних вимогах позивача повністю. Відзив відповідача обґрунтовано наступним. ОСББ "Дипломат Хол", не заперечує фактичних обставин, а саме постачання природнього газу Позивачем та строки вказані у позовній заяві. Проте, відповідач заперечує ціну та об`єми, які ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" вважає належними на період постачання природнього газу зазначеній в позовній заяві. Позивач, в період постачання газу, варіював ціну від 16 грн до 19,6 грн за м3 природнього газу та не надав фактичних доказів постачання об`єму газу зазначеного в позовній заяві, проте додав розрахунки побудовані на необґрунтованих цифрах. ОСББ "Дипломат Хол" не є суб`єктом господарювання, згідно пункту другого статуту об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. ОСББ утримує систему автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, щодо яких здійснює заходи з обслуговування та укладало договір про постачання роботи зазначених систем в інтересах мешканців. Природний газ ОСББ, використовує для потреб побутових споживачів будинку, тобто співвласників об`єднання. Отже, ОСББ "Дипломат Хол" це побутовий споживач. Згідно, Закону України № 2479- ІХ від 29.07.2022 року, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, ціна на природний газ для побутових споживачів, а також для об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельних кооперативів, іншої уповноваженої співвласниками відповідно до законодавства особи, яка шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, в їхніх інтересах укладає договір про постачання природного газу для роботи газових котелень (дахових, прибудованих та/ або таких, що розташовані на прибудинковій території) для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку (крім нежитлових приміщень), виробників теплової енергії - якщо вони використовують природний газ для виробництва теплової енергії для населення та уклали договір з суб`єктом ринку природного газу, на якого відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки, не підлягає збільшенню від ціни, що застосовувалася у відносинах між постачальниками та відповідними споживачами станом на 24 лютого 2022 року. Відкривши сайт www.gas.ua, у розділі ПОН (постачальник останньої надії) є архів цін за листопад і грудень 2023 року, у якому чітко зазначена ціна в ~ 6,5 грн за 1 м3 для побутового споживача яким фактично і є Позивач. Тому нарахування Позивачу суми боргу за природній газ по цін від 16 до 19,6 грн за 1м3 є неправомірним.

Також відповідач зазначає, що ОСББ "Дипломат Хол", готове сплатити свій борг за природний газ, але за ціною яка була визначена на цей період як ціна для побутового споживача в об`ємах які будуть підтверджені фактичними доказами. Одночасно ОСББ "Дипломат Хол" заперечує щодо нарахованої суми пені.

У поданій до суду 02.09.2024 відповіді на відзив, позивач зазначає наступне. Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за спожитий відповідачем природний газ постачальника "останньої надії" у листопаді-грудні 2023 року. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 22.07.2020 № 917-р ТОВ "ГК "Нафтогаз України" обрано постачальником "останньої надії" строком на три роки. ТОВ "ГК "Нафтогаз України" не має права самостійно включати споживачів до реєстру постачальника "останньої надії" та укладати з ними договори з власної ініціативи чи з ініціативи споживачів. Споживача який не має укладеного договору із іншим постачальником має можливість споживати природний газ в різні періоди. Після того, як відповідача було закріплено за постачальником "останньої надії" йому було направлено повідомлення та проект Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" який містить умови щодо постачання природного газу. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним, не потребує двостороннього підписання і вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Отже, оскільки у відповідача протягом листопада - грудня 2023 був відсутній інший постачальник природного газу, як наслідок були відсутні підтверджені номінації/ реномінації з обсягами природного газу на виробничо-технологічні витрати для Відповідача, тому у відповідності до положень п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС та п. 3 розділу VI Правил постачання природного газу Відповідача було автоматично включено (зареєстровано) в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" (Позивача) та відповідно саме від позивача відповідачем отримано природний газ, що ним спожитий. Згідно з п. 2 глави 4 розділу ІV Кодексу газотранспортної системи інформація про споживачів в інформаційній платформі має містити щонайменше: належність споживача до категорії споживачів, постачання яким може здійснюватися в рамках спеціальних обов`язків, які в установленому порядку покладені рішенням Кабінету Міністрів України на підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" (підпункт 12); належність споживача до категорії виробників теплової енергії (підпункт 14); належність споживача до категорії бюджетних установ та організацій (підпункт 15). Відповідно до п. 5 глави 4 розділу ІV Кодексу газотранспортної системи оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором, повинні вносити до інформаційної платформи інформацію, зокрема, визначену підпунктами 1, 2, 5 - 8, 12, 13, 14, 15, 17 пункту 2 цієї глави, по всіх споживачах, підключених до газорозподільної системи. Тобто, належність споживача до тієї чи іншої категорії (промисловість, бюджет, виробники теплової енергії, населення, інші, передбачені законодавством) визначає Оператор ГРМ. Відповідно до даних Інформаційної платформи, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" віднесено Оператором ГРМ до категорії виробників теплової енергії (ТКЕ). Відтак, визначення умов постачання природного газу постачальником "останньої надії" безпосередньо пов`язане із внесенням відповідних даних про споживача до Інформаційної системи Оператора ГРМ, якими постачальник "останньої надії" керується при виконання обов`язку щодо постачання природного газу.

Позивачу у поданій відповіді на відзив також зазначає, що відповідач у відповідності до абзацу 2 пункту 9 розділу VI Правил постачання природного газу мав право відмовитися від постачання природного газу постачальником "останньої надії". Так він має право розірвати договір без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику "останньої надії" шляхом надання його одностороннього письмового повідомлення щонайменше за три дні до дати розірвання. Розірвання договору не звільняє споживача від сплати за спожитий природний газ за договором. Однак, цим правом Відповідач не скористався, а продовжив споживати газ із ресурсу постачальника "останньої надії". Отже, отриманий Відповідачем від Позивача, як постачальника "останньої надії", природний газ підлягає оплаті в строки, що визначені умовами типового договору, а отже позовні вимоги є повністю обґрунтованими.

У поданих до суду 07.11.2024 письмових поясненнях позивач, додатково до обґрунтування позовних вимог, зазначав таке. Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" діяло у спірних правовідносинах у рамках покладених на нього спеціальних обов`язків визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809 і від 9 грудня 2020 р. № 1236" (далі - Постанова КМУ № 1102). Зокрема: " 2. Доповнити постанову Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 пунктами 41-7 і 41-8 такого змісту: "41-7. Установити з 1 жовтня по 30 листопада 2021 р. граничну ціну на природний газ за договорами постачання: між побутовими споживачами та постачальником "останньої надії" - на рівні 7,96 гривні за 1 куб. метр (з урахуванням податку на додану вартість); між споживачами, що є бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/ або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) та постачальником "останньої надії" - на рівні 16,8 гривні за 1 куб. метр (з урахуванням податку на додану вартість). 41-8. З метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021/22 року: 1) акціонерному товариству "Магістральні газопроводи України", товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторам газорозподільних систем: забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/ або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником; забезпечити безумовне відновлення газопостачання бюджетних установ (у значенні Бюджетного кодексу України), закладів охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладів охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо); забезпечити внесення операторами газорозподільних систем до інформаційної платформи оператора газотранспортної системи інформації щодо всіх захищених споживачів, приєднаних до газорозподільної системи, із зазначенням відповідної категорії, до якої належить такий споживач: - побутові споживачі; - бюджетні установи (в значенні Бюджетного кодексу України); - заклади охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та заклади охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо); - виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива; Отже, як вбачається із наведеної постанови КМУ №1102 побутові споживачі не ототожнюються із виробниками теплової енергії, а для постачальника "останньої надії" було визначено, якій категорії споживачів та за якою ціною здійснюється постачання природного газу, а саме: для побутових споживачів постачання природного газу з 1 жовтня по 30 листопада 2021 р. здійснюється постачальником "останньої надії" за ціною, що не може перевищувати 7,96 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість; з 1 жовтня по 30 листопада 2021 р. граничну ціну на природний газ за договорами постачання: між побутовими споживачами та постачальником "останньої надії" - на рівні 7,96 гривні за 1 куб. метр (з урахуванням податку на додану вартість); (*побутові споживачі, які мають у помешканні (чи то квартира, чи то будинок) власний котел для обігріву помешкання та вироблення гарячої води укладають індивідуальні договори з постачальником). Для усіх інших споживачів, в тому числі і для ОСББ як виробника теплової енергії та гарячої води для потреб своїх споживачів) ціна природного газу визначалася за формулою наведеною вище. У спірних правовідносинах відповідач не впливає на можливість самостійного обрання суб`єкта, на якого будуть покладені обов`язки постачальника газу "останньої надії" та на визначення ціни природного газу, який ним фактично споживається, за відсутності інших постачальників газу та за відсутності укладеного договору постачання з іншим постачальником. Таким чином, на постачальника "останньої надії" були покладені обов`язки здійснювати постачання природного газу за пільговою ціною для побутових споживачів, для бюджетних установ, а для усіх інших споживачів (в тому числі виробників теплової енергії) ціна природного газу визначена законодавчо у пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809, і лише для постачальника "останньої надії" за договорами із усіма іншими споживачами.

У поданих до суду 09.11.2024 та 11.11.2024 письмових поясненнях, відповідачем додатково було зазначено таке. ОСББ не є фізичною особою чи фізичною особою-підприємцем, а як юридична особа ОСББ не має свого власного споживання. ОСББ, згідно норм чинного законодавства, сприяє отриманню співвласниками багатоквартирного будинку комунальних послуг, зокрема газу. Цей газ постачається у багатоквартирний будинок виключно задля функціонування спільного майна співвласників (зокрема як то роботи індивідуального теплового пункту, котелень, тощо) та для задоволення побутових (спільно-побутових) потреб співвласників. Діяльність ОСББ "ДИПЛОМАТ ХОЛ" "спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, а відтак така діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб`єкта, а не комерційною діяльністю з метою отримання прибутку. А отже, теплова енергія, в яку перетворює природний газ дахова котельня у житловому будинку ОСББ "ДИПЛОМАТ ХОЛ", призначена не для реалізації, а виключно для забезпечення потреб його мешканців в опаленні приміщень. При цьому, позивач ніяким чином не спростував суду належними доказами по справі наявність у відповідача такої теплової котельної. ОСББ "ДИПЛОМАТ ХОЛ" фактично задовольняє зазначені потреби побутових споживачів самостійно шляхом самозабезпечення і у відносинах з позивачем (постачальником "останньої надії") виступає колективним побутовим споживачем природного газу для потреб та в інтересах мешканців будинку. Повторно відповідач звертав увагу, що ОСББ "Дипломат Хол", не заперечує фактичних обставин, а саме постачання природнього газу Позивачем та строки вказані у позовній заяві. Проте, ми заперечуємо ціну, яку ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" вважає належною на період постачання природнього газу зазначеній в позовній заяві.

Третя особа у поданих до суду 04.11.2024 письмових поясненнях зазначила, що ОСББ "Дипломат Хол" було ініційовано питання укладення договору постачання природного газу, проте не було надано разом із первісною заявою усього пакету документу, зокрема, документів на підтвердження наявності права у особи на укладання договору, які посвідчують статус юридичної особи та уповноваженої особи на підписання договору, в тому числі, правовстановлюючі документи юридичної особи. Представлені Відповідачем документи містили недоліки, про що ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" неодноразово повідомляла Відповідача листами (листування між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та ОСББ "Дипломат Хол" додається). Тільки після виконання всіх законодавчо визначених вимог, між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" було укладено договір постачання природного газу з ОСББ "Дипломат Хол" №5304-ОСББ(23)-41 від 25.12.2023 року, включення цього контрагента до реєстру Постачальника ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на інформаційній платформі Оператора ГТС відбулось у грудні 2023 року (28.12.2023), що підтверджує світлина з інформаційної платформи Оператора ГТС. Таким чином, постачання природного газу ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" ОСББ "ДИПЛОМАТ ХОЛ" за договором від 25.12.2023 року №5304-ОСББ(23)-41 здійснювалось з грудня 2023 року та загальний обсяг природного газу, використаний зареєстрованими об`єктами відповідача по справі в грудні 2023 року (28.12.2023-31.12.2023) складає 6 922,78 куб.м, що підтверджується, в тому числі, доданими до цих пояснень доказами, а саме - актом приймання-передачі природного газу б/н від 31.12.2022 на суму 52 501,58 грн.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс ГТС).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2501 було затверджено Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії".

Відповідно до умов п. 1.3. договору він є договором приєднання. При укладенні цього договору зі споживачем ураховуються вимоги статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладення відбувається шляхом публічної оферти постачальника та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Цей договір вважається укладеним зі споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Згідно з п. 2.1. договору постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 3.1., 3.2., 3.3. договору постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Підстави для здійснення постачальником постачання природного газу споживачу визначені положеннями Правил постачання. Період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

Згідно з п. 4.1. - 4.5. договору постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті. Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим Споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Відповідно до п. 1-3, 6, 8-9 п. 5.1. договору споживач має право: отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому договорі; безоплатно отримувати всю інформацію стосовно прав та обов`язків його та постачальника та інформацію про ціну природного газу, порядок оплати за спожитий газ, а також іншу інформацію, що має надаватись постачальником відповідно до чинного законодавства та цього договору; безоплатно отримувати інформацію про обсяги та інші показання власного споживання природного газу; вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати проведення звірки розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим договором та законодавством порядку; вільно обирати іншого постачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку; оскаржувати будь-які несанкціоновані, неправомірні чи інші дії постачальника, що порушують права споживача, та брати участь у розгляді цих скарг на умовах, визначених чинними нормативно-правовими актами та цим договором.

Згідно з п.п.1, 3, 4 п. 5.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього договору, не допускати несанкціонованого відбору природного газу, а також протягом 5 робочих днів повідомляти постачальника про всі зміни персоніфікованих даних.

За умовами пп. 1, 3, 7 п.6.1 договору постачальник має право, серед іншого, отримувати від споживача плату за поставлений природний газ; ініціювати припинення постачання природного газу споживачу у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством; мати інші права, передбачені чинними нормативно-правовими актами і цим договором.

Відповідно до пп. 1, 3, 4 п. 6.2 договору постачальник зобов`язується, серед іншого: забезпечити безперервне постачання природного газу в порядку та на умовах, передбачених цим договором; обчислювати і виставляти рахунки споживачу за поставлений природній газ відповідно до вимог та у порядку, передбачених правилами постачання та цим договором; протягом десяти робочих днів після початку постачання поінформувати споживача про здійснення постачання природного газу постачальником (із зазначенням дня початку постачання та діючої ціни на момент початку постачання) шляхом направлення письмового повідомлення на поштову адресу споживача.

Згідно з п. 7.1. договору постачальник має право звернутися до Оператора ГРМ/Оператора ГТС з дорученням про відключення споживача від газорозподільчої системи/газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) виключно у випадку порушення споживачем строків оплати за цим договором.

Відповідно до п. 11.1., 11.3. договору він набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором. Протягом строку дії договору споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС). Якщо споживач бажає в інших випадках відмовитися від договору, він має право розірвати його без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику шляхом надання йому одностороннього повідомлення щонайменше за три дні до дати розірвання.

Згідно з п. 11.5. договору усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача. У разі отримання постачальником від споживача заяви про бажання використовувати у взаємовідносинах електронний документообіг усі документи і повідомлення за цим договором також можуть бути складені відповідно до законодавства про електронний документообіг та використання електронних документів. У такому разі такі документи і повідомлення мають юридичну силу оригіналу документа.

Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" (надалі за текстом - Споживач) у листопаді та грудні 2023 р. автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується:

- листом оператора ГТС від 11.06.2024 № ТОВВИХ-24-8721 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ0000Y80P900L;

- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (форма № 10);

- відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XQ0000Y80P900L (надається у вигляді принтскрину з особового кабінету Позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС)

Отже, Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії", укладений між Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДИПЛОМАТ ХОЛ" (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (постачальник "останньої надії") діяв протягом періоду з листопада та грудень 2023.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 №880, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (постачальник, постачальник "останньої надії") здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову від 24.12.2019 №3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС України", на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України".

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу строком на три роки як переможця конкурсу.

26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №809 і від 9 грудня 2020 року № 1236" (далі - Постанова КМУ № 1102).

Згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету міністрів України №1102 з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021/22 року, зокрема, доручено Акціонерному товариству "Магістральні газопроводи України", Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторам газорозподільних систем:

- забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником;

- забезпечити безумовне відновлення газопостачання бюджетних установ (у значенні Бюджетного кодексу України), закладів охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладів охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо);

- забезпечити внесення операторами газорозподільних систем до інформаційної платформи оператора газотранспортної системи інформації щодо всіх захищених споживачів, приєднаних до газорозподільної системи, із зазначенням відповідної категорії, до якої належить такий споживач: побутові споживачі; бюджетні установи (в значенні Бюджетного кодексу України); заклади охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та заклади охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо); виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива.

У матеріалах справи наявні роздруківки з офіційного веб-сайту Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" щодо архіву цін ПОН для непобутових споживачів за листопад та грудень 2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем належним чином виконано свої зобов`язання за договором у повному обсязі та поставлено відповідачу:

- з 14.11.2023 по 30.11.2023 природний газ в об`ємі 28,12100 тис.куб.м. на суму 798 996,77 грн., про що свідчить акт № 19840 приймання - передачі природного газу від 30.11.2023 та рахунок на оплату (природний газ) №37880 від 10.12.2023;

- з 01.12.2023 по 27.12.2023 природний газ в об`ємі 47,71022 тис.куб.м. на суму 1 157 395,75 грн., про що свідчить акт № 22055 приймання - передачі природного газу від 31.12.2023 та рахунок на оплату (природний газ) №1728 від 11.01.2024.

Зазначені вище акти і рахунки були направлені засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача, вказану в договорі, про що свідчать наявні в матеріалах справи роздруківки списків згрупованих відправлень від 15.12.2023, 15.01.2024 та відповідні фіскальні чеки АТ "Укрпошта".

ЕІС-код споживача природного газу 56XQ0000Y80P900L належить Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол", що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Форми №10 (Інформація щодо споживачів, які були зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника "останньої надії").

У матеріалах справи наявний адвокатський запит представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", адресований Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", щодо надання фактичних обсягів споживання природного газу, зокрема, Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол", (ЕІС-код 56XQ0000Y80P900L) за період з 01.12.2022 по дату видачі відповіді.

Листом №ТОВВИХ-24-8721 від 11.06.2024 ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" зазначило, що в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56XQ0000Y80P900L був закріплений за постачальником "останньої надії" Товариством з обмеженою відповідальністю "ГК "Нафтогаз України" (ЕІС-код 56Х800В) та щодо остаточної локації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ0000Y80P900L.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" у період з листопада по грудень 2023 додатково підтверджується відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин, які підтверджують або спростовують підстави для стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м. Київ грошових коштів у загальному розмірі 2 214 906,68 грн., що складається з основного боргу у розмірі 1 956 392, 52 грн., пені у сумі 205 665, 11 грн., три відсотки річних у сумі 21 368, 32 грн. та інфляційних втрат у сумі 31 480, 73 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що державою були забезпечені природним газом для населення виробники теплової енергії, яким є відповідач за ціною 7,96 грн. за один кубометр газу, в тому числі і у спірному листопаді - грудні 2023, що за розрахунками суду становить 603 716, 05 грн. та які підлягають стягненню з відповідача, як фактичного споживача природного газу за вказаний період.

Також суд першої інстанції вказав, що відповідач є неприбутковою організацією та шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, та в їхніх інтересах уклав договір з позивачем про постачання природного газу для роботи газової дахової котельні для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку.

Проте колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції передачасними з огляду на таке.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У свою чергу, частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 3 ст. 631 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору є однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частинами 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 175 Господарського процесуального кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України Про ринок природного газу:

- оператор газотранспортної системи - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників);

- споживач - це фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини;

- побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України Про ринок природного газу постачальник "останньої надії"- визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій з Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. Такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними та заздалегідь не передбачати неможливість їх виконання. Такі обов`язки не повинні обмежувати постачальників, створених відповідно до законодавства інших держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у праві на здійснення постачання природного газу споживачам України. Такі обов`язки не можуть покладатися на споживачів. Обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу, мають бути необхідними та пропорційними меті задоволення правомірного загальносуспільного інтересу та такими, що створюють найменші перешкоди для розвитку ринку природного газу.

Згідно з частинами 1, 3 статті 12 Закону України Про ринок природного газу постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Статтею 15 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу. Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постачальник "останньої надії" постачає природний газ споживачу протягом строку, який не може перевищувати 60 діб та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником останньої надії. Після закінчення цього строку постачальник "останньої надії" зобов`язаний припинити постачання природного газу споживачу. Постачальник "останньої надії" має право припинити постачання природного газу споживачу до закінчення вищезазначеного строку у разі невиконання цим споживачем обов`язку щодо повної та своєчасної оплати вартості природного газу, який постачається постачальником останньої надії, відповідно до типового договору постачання постачальником останньої надії.

Принагідно колегія суддів звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, викладеної у постанові від 17.04.2025 у справі №904/2061/24, зокрема в частині визначення ціни, за якою підлягає здійсненню розрахунок вартості поставленого ОСББ природного газу за Типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії»:

«…57. Відповідно до частини другої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

60. Відповідно до постанови КМУ від 25.10.2021 №1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809 і від 9 грудня 2020 р. №1236", яка набрала чинності 26.10.2021, пункт 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою КМУ України від 30.09.2015 №809, доповнено, зокрема тим, що переможець конкурсу погоджується, що він як постачальник "останньої надії" буде здійснювати постачання природного газу за ціною, що з 01.10.2021 визначається за наведеною формулою.

Переможець конкурсу погоджується, що:

для побутових споживачів постачання природного газу з 01.10.2021 по 30.11.2021 здійснюється постачальником "останньої надії" за ціною, що не може перевищувати 7,96 грн за 1 куб.м з урахуванням податку на додану вартість;

для бюджетних установ (у значенні Бюджетного кодексу України), закладів охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладів охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) постачання природного газу з 01.10.2021 по 30.11.2021 здійснюється постачальником "останньої надії" за ціною, що не може перевищувати 16,8 грн за 1 куб.м з урахуванням податку на додану вартість.

61. Цією з постановою КМУ від 25.10.2021 №1102 доповнено постанову КМУ від 09.12.2020 №236, зокрема, пунктом 41-7 такого змісту:

"41-7. Установити з 1 жовтня по 30 листопада 2021 р. граничну ціну на природний газ за договорами постачання:

між побутовими споживачами та постачальником "останньої надії" - на рівні 7,96 грн за 1 куб.м (з урахуванням податку на додану вартість);

між споживачами, що є бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) та постачальником "останньої надії" - на рівні 16,8 грн за 1 куб.м (з урахуванням податку на додану вартість).".

62. Вищенаведені норми свідчать, що тимчасово (на визначений період) для певних категорій споживачів було затверджено граничні ціни, за якими постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу.

63. Водночас Суд враховує, що затвердження таких граничних цін (для всіх визначених у наведених актах категорій споживачів), жодна з яких не відповідає визначеній апеляційним судом ціні в розмірі 7,42 грн за 1 куб.м природного газу, не розповсюджується на спірний у цій справі період -вересень 2022 року (з 01.09.2022 по 30.09.2022) та не впливає на ціну природного газу, поставленого у цей період позивачем як постачальником "останньої надії".

64. Оскільки постачання позивачем відповідачу природного газу в спірний період здійснювалось на підставі Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", пункт якого 4.1 якого, в аспекті визначення ціни, передбачає, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті; така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання; нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті, то визначення вартості спожитого відповідачем у спірний у цій справі період (з 01.09.2022 по 30.09.2022) природного газу повинно відбувались відповідно до умов такого Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", тобто за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті.

65. Як встановив суд першої інстанції, ціна поставленого позивачем відповідачу природного газу в спірний період підтверджується наданою позивачем роздруківкою з архіву тарифів за вересень 2022 року.

66. Крім цього місцевий господарський суд врахував, що ціна природного газу, щоденно постачається постачальником "останньої надії", щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 №809.

68. Апеляційний суд вказаних висновків суду першої інстанції за текстом своєї постанови жодним чином не спростував, зокрема, в аспекті визначення вартості поставленого природного газу за ціною, яка згідно з умовами Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" публікується/оприлюднюється на сайті позивача та визначається за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 №809 (в редакції постанови КМУ від 25.10.2021 №1102).

70. З огляду на наведене та враховуючи, що проаналізовані Судом у цій постанові нормативно-правові акти, які тимчасово (на визначений період) для певних категорій споживачів визначали граничні ціни, за якими постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу, не стосуються спірного періоду постачання позивачем відповідачу природного газу за договором постачання природного газу постачальником "останньої надії" та ніяким чином не впливають на ціну природного газу від постачальника "останньої надії", а тому помилковими є висновки апеляційного суду про те, що вартість газу, спожитого відповідачем з 01.09.2022 по 08.09.2022 становить: 2 169,237 грн із розрахунку 0,2925 тис. м3 х 7420 грн.

75. З огляду на викладене у цій постанові, Верховний Суд у контексті визначеної скаржником підстави касаційного оскарження (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК) не вбачає підстав для висновку щодо перерахунку вартості поставленого постачальником "останньої надії" природного газу для ОСББ за ціною 7,42 грн за 1 м3 або будь-якою іншою граничною ціною, зокрема в аспекті категорії (статусу) споживача такого природного газу, так як у спірний у цій справі період - вересень 2022 року (з 01.09.2022 по 30.09.2022) чинне законодавство не передбачало затвердження граничних цін та/або надання будь-яких пільг для споживачів за договором постачання природного газу постачальником "останньої надії", які б дозволяли зменшити ціну природного газу. Тобто, у спірний у цій справі період - вересень 2022 року (з 01.09.2022 по 30.09.2022) визначення вартості спожитого відповідачем природного газу повинно відбувались за ціною відповідно до умов такого Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", тобто за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті.

Отже, за наведених вище висновків, які висвітлені, в тому числі, у постанові від 17.04.2025 Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справі №904/2061/24, у постачальника «останньої надії», відсутні підстави для здійснення постачання природного газу за ціною, відмінною від тієї, що оприлюднена на офіційному сайті Постачальника в силу вимог п.4.1 Типового договору для непобутових споживачів.

Крім того, в контексті викладеного вище, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» (далі - Договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501.

Ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії» щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою КМУ від 30 вересня 2015 р. № 809 в редакції Постанови КМУ № 1102.

Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов публічного (укладеного) Типового Договору опублікована/оприлюднена на сайті Позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price, відповідна роздруківка є у матеріалах справи.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Акцептувавши договір постачання постачальником «останньої надії» через факт споживання природного газу, умови цього договору для відповідача є обов`язковими для виконання.

Пунктом 4.1 Типового договору встановлено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою Постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для Сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення Постачальником на власному сайті.

Відповідно до статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Отже, стаття 632 ЦК України містить важливе застереження: зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Це означає, що сторони можуть домовитися про зміну ціни лише на ті товари або послуги, постачання яких ще не відбулося.

Згідно ч.2 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Так ч. 4 ст. 15 зазначеного закону визначено, що ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії", не повинна обмежувати конкуренцію на ринку природного газу і встановлюється на підставі правил для визначення ціни природного газу, що постачається постачальником "останньої надії", що затверджуються Регулятором.

Отже, для категорії споживачів, які закуповують природний газ для виробництва теплової енергії (ОСББ) визначається ціна природного газу, що розміщена на офіційному сайті постачальника «останньої надії» та яка визначається у відповідності до п. 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №809 (в редакції п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 за №1102).

Аналогічний за змістом висновок викладено у постанові касаційного суду, зазначений вище.

Відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Згідно частини другої статті 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Тлумачення частини другої статті 632 ЦК України свідчить, що в цій нормі закріплено принцип стабільності (або відносної неможливості зміни) встановленої сторонами ціни, що є проявом обов`язковості виконання умов договору (стаття 629 ЦК України). У частині другій статті 632 ЦК України допускається наявність винятків, які можуть бути встановлені договором або законом. При цьому в законі або ж договорі обов`язково мають бути визначені як випадки зміни ціни, так і умови такої зміни.».

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 19.08.2019 у справі №395/499/16-ц міститься подібний висновок суду.

Водночас, спірний період у даній справі становить листопад - грудень 2023, в якому відповідач спожив природного газу в об`ємі 28,12100 тис.куб.м. на суму 798 996,77 грн., про що свідчить акт № 19840 приймання - передачі природного газу від 30.11.2023 та рахунок на оплату (природний газ) №37880 від 10.12.2023; з 01.12.2023 р. по 27.12.2023 р. природний газ в об`ємі 47,71022 тис.куб.м. на суму 1 157 395,75 грн., про що свідчить акт № 22055 приймання - передачі природного газу від 31.12.2023 та рахунок на оплату (природний газ) №1728 від 11.01.2024 і даний обсяг спожитого природного газу за наведений період споживачем не оспорюється.

У контексті вищевикладеного колегія суддів звертає увагу, що позивачем до позовної заяви додано детальний розрахунок заборгованості, а також виписку з архіву цін.

Підсумовуючи все вищевикладене, а також оскільки відповідачем не заперечується обсяг спожитого природного газу за наведений період, вартість за який позивачем цілком правомірно розраховано за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача основого боргу у сумі 1 956 392 (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят шість тисяч триста дев`яносто дві) грн. 52 коп.

Щодо вимог позивача про стягнення пені в розмірі пені у сумі 205 665, 11 грн., трьох відсотки річних у сумі 21 368, 32 грн. та інфляційних втрат у сумі 31 480, 73 грн., колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі ст. 549, 611 Цивільного кодексу України, ст.230 Господарського кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарського кодексу України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч.2 ст.217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом (ч. 1 і 2 ст.551 Цивільного кодексу України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Розмір штрафних санкцій, що застосовуються у внутрішньогосподарських відносинах за порушення зобов`язань, визначається відповідним суб`єктом господарювання господарською організацією (ч.ч.6, 7 ст.231 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п.4.5 типового договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Вказаний пункт типового договору узгоджується із положеннями статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»: платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Інфляційні нарахування - це збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання відповідачем його грошового зобов`язання з причини девальвації грошової одиниці України протягом місяця і визначається державою як середньомісячний індекс, який розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць.

Як встановлено колегією суддів, відповідачем не сплачено вартість спожитого газу на користь позивача у спірний період за ціною встановленою https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price, у строки, визначені договором то останній зобов`язаний сплатити на користь позивача суму боргу за отриманий природний газ 1 956 392 (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят шість тисяч триста дев`яносто дві) грн. 52 коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми та пеню.

Так, застосувавши межі періодів прострочення виконання відповідачем його договірного грошового зобов`язання, що визначені позивачем у розрахунку до позовної заяви, здійснивши власний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, апеляційний суд встановив, що належною до стягнення є сума пені - 205 665,11 грн., 3% річних 21 368,32 грн. та інфляційних у розмірі 31480,73 грн. за період прострочки виконання відповідачем його грошового договірного зобов`язання.

Щодо посилання відповідача на постанову № 206 Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», яка звільняє особу від відповідальності у випадку несплати чи несвоєчасної сплати за комунальні послуги, колегія суддів зазначає наступне.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом №2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває станом на час вирішення справи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» ( в із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 390 від 21.04.2023) в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України постановив установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:

нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги;

припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі;

стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо).

З наказу № 309 від 22.12.2022 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» вбачається, що міста Київ в даному переліку немає, а тому відсутні підстави для не нарахування плати за житлово-комунальні послуги відповідачу.

Підсумовуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для повного задоволення позовних вимог.

23.01.2025 через систему "Електронний суд" від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 33 000,00 (тридцять три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Як зазначалось колегією суддів вище, додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 по справі №910/9749/24 заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на надання професійної правової допомоги у справі № 910/9749/24 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 500 грн.

Відповідно до частини 2 статті 129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі №910/9749/24 та задоволення позовних вимог у повному обсязі, керуючись положеннями статті 129 ГПК України, колегія суддів не вбачає правових підстав для покладення на позивача витрат на правову допомогу понесених відповідачем, у звязку із чим додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 у справі №910/9749/24 підлягає скасуванню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з частковим неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про повне задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 214 906 (два мільйони двісті чотирнадцять тисяч дев`ятсот шість) грн. 68 коп., з яких: основний борг у сумі 1 956 392(один мільйон дев`ятсот п`ятдесят шість тисяч триста дев`яносто дві) грн. 52 коп., пеня у сумі 205 665 (двісті п`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять) грн. 11 коп., три відсотки річних у сумі 21 368 (двадцять одна тисяча триста шістдесят вісім) грн. 32 коп., інфляційні втрати у сумі 31 480 (тридцять одна тисяча чотириста вісімдесят) грн. 73 коп.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі №910/9749/24 та задоволення позовних вимог у повному обсязі, керуючись положеннями статті 129 ГПК України, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 у справі №910/9749/24 підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на надання професійної правової допомоги у справі № 910/9749/24.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/9749/24 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/9749/24 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

4. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 59; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ) 2 214 906 (два мільйони двісті чотирнадцять тисяч дев`ятсот шість) грн. 68 коп., з яких: основний борг у сумі 1 956 392(один мільйон дев`ятсот п`ятдесят шість тисяч триста дев`яносто дві) грн. 52 коп., пеня у сумі 205 665 (двісті п`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять) грн. 11 коп., три відсотки річних у сумі 21 368 (двадцять одна тисяча триста шістдесят вісім) грн. 32 коп., інфляційні втрати у сумі 31 480 (тридцять одна тисяча чотириста вісімдесят) грн. 73 коп. та 26 578 (двадцять шість тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн. 88 коп. судового збору за подання позову.

5. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 59; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ) 27 566 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят шість) грн. 35 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 у справі № 910/9749/24 - задовольнити.

7. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 у справі № 910/9749/24 - скасувати.

8. У задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дипломат Хол" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на надання професійної правової допомоги у справі № 910/9749/24 - відмовити.

9. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

10. Матеріали справи №910/9749/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 14.05.2025.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім