ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"12" травня 2025 р. Cправа № 902/560/20(902/1247/24)
Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Андрущенко Г.В.,
представника відповідача1 Красномовець Н.П., довіреність № б/н від 21.11.2022,
представника відповідача2 Стороженко С.С., довіреність від 05.03.2024,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )
до: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 )
про: визначення розміру статутного капталу та часток учасників, визнання не дійсним рішень, договору та скасування державної реєстрації
у межах справи № 902/560/20
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінінтелект-Плюс" (код 32983524)
до: Фермерського господарства "Ланецького" (код 36244177)
про визнання банкрутом,
В провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/560/20(902/1247/24) за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Ланецького", до ОСОБА_2 та до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 про визначення розміру статутного капіталу та часток учасників, визнання не дійсними рішень, договору,скасування державної реєстрації та витребування майна, що підлягає розгляду в межах справи про банкрутство Фермерського господарства "Ланецького" №902/560/20.
24.04.2025 судом ухвалено рішення по справі, яким позов задоволено частково, а саме: провадження у справі щодо:
- визнання недійсним рішення засновників ФГ «Ланецького» № 02042020 від 02 квітня 2020 року про продаж ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ЛАНЕЦЬКОГО», як цілісного майнового комплексу на користь ОСОБА_2 , звільнення ОСОБА_3 із посади Голови ФГ «Ланецького» та призначення на посаду Голови господарства ОСОБА_2 ; визначення за ОСОБА_2 частки в статутному капіталі ФГ «Ланецького» в розмірі 400 грн., що складає 100% статутного капіталу, внесення змін до статуту ФГ «Ланецького» та затвердження статуту ФГ «ЛАНЕЦЬКОГО» в новій редакції;
- визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнового комплексу Фермерського господарства «ЛАНЕЦЬКОГО» від 02 квітня 2020 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним Нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. 02 квітня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 1867 - закрито.
- визнання недійсним Статуту ФГ «Ланецького», затвердженого рішенням зборів засновників ФГ «Ланецького» №25032020 від 25 березня 2020 року;
- визнання недійсним Статуту ФГ «Ланецького», затвердженого рішенням голови та власника ФГ «Ланецького», оформлений рішенням зборів засновників ФГ «Ланецького» № 02042020 від 02 квітня 2020 року.
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про визначення розміру статутного капіталу ФГ «Ланецького» та часток його учасників та про витребування (майна з чужого незаконного володіння) частки учасника, - відмовлено повністю.
Позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ланецького» про визначення розміру статутного капіталу ФГ «Ланецького» та часток його учасників задоволено повністю.
Визначено наступні розміри статутного капіталу ФГ «Ланецького» та розміри часток його учасників:
- розмір статутного капіталу ФГ «Ланецького» - 400 грн,
- розмір частки учасника ФГ «Ланецького» ОСОБА_1 - 100 грн, що становить 25 % статутного капіталу;
- розмір частки учасника ФГ «Ланецького» ОСОБА_4 - 80 грн, що становить 20 % статутного капіталу,
- розмір частки учасника ФГ «Ланецького» ОСОБА_3 - 220 грн, що становить 55 % статутного капіталу.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування цілісного майнового комплексу задоволено частково.
Витребувано з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25% частки статутного капіталу, майна ФГ «Ланецького», як цілісного майнового комплексу, до складу якого входить майно, набуте фермерським господарством на підставах, що не заборонені законом, в тому числі майно (рухоме та нерухоме), що належить фермерському господарству, право оренди земельних ділянок, нерозподілений прибуток, майнові права та інші права, що належать фермерському господарству, набуте ним на підставі договору купівлі-продажу майнового комплексу Фермерського господарства «ЛАНЕЦЬКОГО» від 02 квітня 2020 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. 02 квітня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 1867.
29.04.2025 на адресу суду від позивача надійшла заява №б/н від 29.04.2025 про ухвалення додаткового рішення по справі, щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 74 000,00 грн.
Ухвалою суду від 02.05.2025 призначено судове засідання з вирішення питання понесених позивачем судових витрат на правову допомогу на 12.05.2025 о 15:30 год.
12.05.2025 до суду від позивача надійшла заява про розгляд заяви без участі заявника та його представника.
На визначену судом дату в судове засідання з`явились представники відповідача1 та відповідача2.
Відповідачі не скористались правом на подання письмових заперечень щодо вказаної заяви
Разом з тим, у судовому засіданні представники відповідача1 та відповідача2 усно висловили свої заперечення щодо вказаної заяви.
Частиною 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Дослідивши матеріали справи суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.
В судовому засіданні 12.05.2025 в зв`язку з неявкою учасників справи на проголошення вступної та резолютивної частини рішення остання долучена до матеріалів справи без проголошення.
Відповідно до правил частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У своєму позові позивач вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу складає: 150000,00 грн.
Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Користуючись своїм правом, передбаченим ч.8 ст. 129 ГПК України, представник позивача у судовому засіданні 14.04.2025 зазначив, що докази остаточного розміру понесених судових витрат буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Рішення суду у даній справі ухвалено 24.04.2025, заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу надійшла до суду 29.04.2025.

У зв`язку з викладеним, позивачем подано докази понесення витрат на правничу допомогу в строки визначені ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Зокрема представником позивача подано до суду наступні докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу:

- копію Договору №05/03/25 про надання правової допомоги від 05.03.2025, укладений між Позивачем (Клієнтом) та Адвокатським бюро «ЮЛІЯ КОВАЛЬЧУК ТА ПАРТНЕРИ» (Виконавцем).

- копію Акту приймання-передачі №29/04/25 від 29.04.2025 до Договору №05/03/25 про надання правової допомоги від 05.03.2025, укладеної між Позивачем (Клієнтом) та Адвокатським об`єднанням «ЮЛІЯ КОВАЛЬЧУК ТА ПАРТНЕРИ» (Виконавцем).

Представники відповідача1 та відповідача2 в судовому засіданні зазначили, що необхідно критично оцінювати понесення позивачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 74000,00 грн у справі №902/560/20(902/1247/24), оскільки витрати в цій частині не обґрунтовані та завищені, а тому задоволенню не підлягають.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу дійшов наступних висновків.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами визначено статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними положеннями Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду Договір №05/03/25 про надання правової допомоги від 05.03.2025, укладений між Ланецьким І.Є.- Позивач (в договорі Клієнт) та Адвокатським бюро «ЮЛІЯ КОВАЛЬЧУК ТА ПАРТНЕРИ» - адвокатське бюро(в договорі Виконавець).

Пунктом 2.1 цього договору встановлено, що за цим Договором виконавець зобов`язується надати правову допомогу, що полягає у супроводі господарської справи №902/560/20(902/1247/24) у Господарському суді Вінницької області, Північно-Західний апеляційний господарський суд, Верховний Суд, а клієнт зобов`язаний оплатити вартість наданої правової допомоги.

Розділами 4 та 5 цього договору визначено обов`язки Виконавця та Клієнта.

Відповідно до п. 6.2. договору, за надання правової допомоги клієнт авансовано сплачує виконавцю гонорар (винагороду) у фіксованій сумі (або у процентному відношенні залежно від ціни позову, залежно від домовленості сторін). Крім цього, сторони можуть домовитися про додатковий гонорар (винагороду) у фіксованій сумі можуть домовитися про додатковий (премію), якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Позитивним результатом вважається також закінчення справи мировою угодою та залишення справи без розгляду.

П. 6.4. визначено, що вартість однієї години роботи виконавця становить 4000 гривень. Гонорар успіху становить 40000,00 грн.

Договір вступає силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2025, але повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 9.1. Договору).

На виконання умов договору адвокатським бюро були надані послуги клієнту на загальну суму 74000,00 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами актом №29/04/25 прийому-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначено, що виконавцем були надані, а клієнтом прийняті наступні послуги:

1. Участь у 3 судових засіданнях по розгляду справи №902/560/20(902/1247/24) - вартість: 4000,00 грн/1 год., кількість витрачених годин: 4,5 год., всього: 18000,00 грн.

2. Підготовка письмових пояснень по справі №902/560/20(902/1247/24) - вартість: 4000,00 грн/1 год., кількість витрачених годин: 3 год., всього: 12000,00 грн.

3. Підготовка клопотання про витребування оригіналів документів - 4000,00 грн/1 год., кількість витрачених годин: 1 год., всього: 4000,00 грн.

2. Гонорар успіху - 40000,00 грн.

У постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 Об`єднана палата зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу послуг та подані документи, та врахувавши, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що витрати на правову допомогу становлять 34000,00 грн.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 11 вказаної статті передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У справі №902/560/20(902/1247/24) було ухвалено рішення суду від 24.04.2025 стосовно 9 позовних вимог, отже, щодо кожної з них сума витрат на правничу допомогу становить 3777,77 грн. (34000,00 / 9).

Разом з тим, судом прийнято рішення про часткове задоволення позову: одну вимогу задоволено повністю, ще одну вимогу задоволено частково, а тому судові витрати підлягають розподілу пропорційно задоволених вимог.

Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу з ОСОБА_3 .

Рішенням суду від 24.04.2025 в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення розміру статутного капіталу ФГ «Ланецького» та часток його учасників та про витребування (майна з чужого незаконного володіння) частки учасника, - відмовлено повністю.

З огляду на безпідставність заявленої вимоги у цій частині, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу з ОСОБА_3 .

Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу з Фермерського господарства «Ланецького».

Рішенням суду від 24.04.2025 позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ланецького» про визначення розміру статутного капіталу ФГ «Ланецького» та часток його учасників задоволено повністю.

Враховуючи, що вказану позовну вимогу задоволено у повному обсязі, суд вважає обґрунтованим покладення на ФГ «Ланецького» витрат на правничу допомогу у розмірі 3777,77 грн.

Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу зі ОСОБА_2 .

Рішенням суду від 24.04.2025 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування цілісного майнового комплексу задоволено частково.

Витребувано з володіння ОСОБА_2 (код: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (код: НОМЕР_3 ) 25% частки статутного капіталу, майна ФГ «Ланецького».

Таким чином, зі ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу розмірі (25% від 3777,77 грн = 944,44 грн) 944,44 грн.

Щодо заявлених витрат «Гонорар успіху» суд відзначає наступне.

Розглядаючи питання покладення на сторону судових витрат в частині "гонорару успіху", Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 по справі №904/4507/18 зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові.

Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи з власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Так, зокрема, у постанові ВС КГС №903/781/21 від 28.07.2022 р., гонорар успіху визнано «платою за досягнутий адвокатом результат, нарахування та сплата якого залежать від настання певної події».

Як встановлено судом, у п. 6.4 Договору мітиться вказівка лише про те, що гонорар успіху становить 40000,00 грн.

Судом звернуто увагу на п. 6.2 договору, де вказано, що за надання правової допомоги клієнт авансовано сплачує виконавцю гонорар (винагороду) у фіксованій сумі (або у процентному відношенні залежно від ціни позову, залежно від домовленості сторін). Крім цього, сторони можуть домовитися про додатковий гонорар (винагороду) у фіксованій сумі можуть домовитися про додатковий (премію), якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Позитивним результатом вважається також закінчення справи мировою угодою та залишення справи без розгляду.

Разом з тим, заявлений до стягнення гонорар успіху у сумі 40000,00 грн, який просить стягнути позивач з відповідачів не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості та документально не обґрунтований, оскільки ні умовами Договору №05/03/2025 про надання правової допомоги від 05.03.2025, ні Актом прийому-передачі виконаних послуг від 29.04.2025 не надано визначення поняттю «гонорар успіху», а саме не визначено із настанням якої обставини: повне/часткове задоволення позовних вимог, задоволення позовних вимог не менш як на 50% тощо, позивач як клієнт зобов`язаний сплатити адвокатському бюро як виконавцю за договором про надання правової допомоги гонорар у сумі 40000,00 грн.

Відтак, суд не вбачає підстав покладати на відповідачів гонорар успіху у розмірі 40000,00 грн.

Відповідно до частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне покласти на відповідачів пропорційно 4722,21 грн судових витрат відповідно до встановлених судом обставин на підставі частини 5 статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 232, 233, 236-238, 240-242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву представника позивача задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Ланецького" (Вінницький район, с. Плисків, вул. Центральна 2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 3 777,77 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 944,44 витрат на професійну правничу допомогу.

4. У задоволенні решти вимог, щодо стягнення з відповідачів 29 277,79 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 40 000, 00 грн. гонорару успіху, відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

6. Примірник повного рішення надіслати учасникам справи в зареєстровані електронні кабінети в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» та на відомі суду електронні адреси позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача1: ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачу3 - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне додаткове рішення складено 15.05.2025.

Суддя Маслій І.В.

відрук.прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу3 (вул. Миколи Леонтовича, буд. 110, кв. 2, м. Тульчин, Тульчинський район, Вінницька область, 23600)