ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"16" травня 2025 р. Справа № 916/1075/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши справу,
про стягнення 3233,76 грн.
Розгляд справи здійснюється без повідомлення (виклику) учасників справи.
Обставини справи.
Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" в особі Південної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК Аккерман" про стягнення суми боргу у розмірі 3233,76 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором № 14-1039/7 від 01.12.2014.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2025 справу № 916/1075/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.
Ухвалою від 25.03.2025 суд відкрив провадження у справі № 916/1075/24, постановлено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. Цією ж ухвалою суд запропонував відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позовну заяву, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановив відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Роз`яснив сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 ГПК України.
Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 ГПК України).
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).
Частиною 11 ст. 242 ГПК України встановлено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
У Перехідних положеннях ГПК України, а саме у підпункті 17.1 пункту 17 встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
Ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилались судом рекомендованим листом на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, ухвала про відкриття провадження у справі, надіслана на адресу відповідача, повернулась до суду з відміткою Укрпошти щодо причини повернення (досилання) - "адресат відсутній за вказаною адресою" (т.1, а.с. 92-93).

Суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місцезнаходження, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Проте, відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом, також, враховано те, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 3 Закону України Про доступ до судових рішень для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Від сторін у справі жодних заяв, клопотань про продовження будь-яких процесуальних строків не надходило.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Суд зазначає, що з моменту відкриття провадження у справі у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, подання відзиву, тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги відсутність протягом тривалого часу будь-яких клопотань від сторін у справі, в яких останні заперечували б проти розгляду даної справи по суті, враховуючі, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251ГПК України не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами. За висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання розумних строків вирішення спору справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Станом на 15.05.2025 від відповідача у справі відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 01.12.2014 між Державним підприємством "Український державний центр радіочастот", в особі Південної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (надалі позивач або філія) і Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРК Аккерман" (надалі відповідач або замовник) був укладений Договір № 14-1039/7 (надалі Договір).

Відповідно до умов п. 1 Договору, філія на підставі п. 4 ст. 16 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» та Положення про Південну філію Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" виконує роботи (послуги) з радіочастотного моніторингу параметрів випромінювання та забезпечення електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) та випромінюючих пристроїв (ВП), а замовник на підставі Закону України "Про радіочастотний ресурс України" виконує свої зобов`язання щодо використання РЧР, а також здійснює оплату вищезгаданих робіт на рахунок філії. Код за КВЕД 2010: 61.90. "інша діяльність у сфері електрозв`язку".

Відповідно до умов пунктів 3.1., 3.3., 3.4. Договору, вартість робіт (послуг) по цьому договору визначається згідно тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", пов`язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу, затверджених Рішенням НКРЗ № 1256 від 11.12.2008 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 25.12.2008 за № 1238/15929 (далі Тарифи). Вартість робіт (послуг) по цьому договору може змінюватись у випадку: зміни тарифів; анулювання або закінчення дії дозвільних документів; отримання нових дозвільних документів. У випадку зміни тарифів філія робить відповідний перерахунок з дати, коли тарифи набули чинності. Якщо вартість робіт (послуг) по цьому договору змінюється згідно п.п. 3.3.2, 3.3.3 філія вносить зміни та виставляє новий рахунок у відповідності до тарифів, замовник зобов`язаний повідомити філію про такі зміни у 10-денний термін.

Пунктом 3.5. Договору встановлено, що роботи (послуги) філії вважаються виконаними в повному обсязі у разі забезпечення ЕМС РЕЗ та ВП, які належать замовнику та при відсутності скарг замовника на радіозавади, які не були опрацьовані філією у відповідності до вимог нормативної документації, а також у разі виконання вимог нормативної документації у сфері РЧР. Скарги замовника на радіозавади, які виникли з вини самого замовника не є підставою вважати роботи не виконаними.

Замовник сплачує філії за роботи (послуги) по договору шляхом перерахування суми вартості робіт на розрахунковий рахунок філії до 25-го числа наступного місяця, слідуючого за розрахунковим періодом, на підставі виставленого філією рахунку. Починаючи з 26 числа у разі несплати, нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той період. По виставленим рахункам за роботи(послуги), вказані у п.п. 2.1.2. договору, замовник здійснює оплату не пізніше 7-ми днів з дня одержання такого рахунку (п. 3.6. Договору).

Виконання робіт (послуг) підтверджується відповідним двостороннім Актом виконаних робіт. Друга сторона повинна підписати такий акт протягом 5 (п`яти) робочих днів з часу надходження або надати мотивовану відмову від підписання акту. У випадку коли, замовник не надіслав підписаний акт у вищевказаний термін та не надав мотивованої відмови, акт автоматично вважається узгодженим, а роботи (послуги) виконаними та такими, що підлягають оплаті (п. 3.7. Договору).

Відповідно до умов п. 6.2. Договору, цей Договір вважається продовженим на кожний наступний період тривалістю один календарний рік, але не більше терміну дії дозвільних документів.

Позивач вказує, що на теперішній час у відповідача є 1 діючий дозвіл на експлуатацію РЕЗ аналогового звукового мовлення (дозволи не анульовані).

З 01.01.2022 НКРЗІ рішенням від 17.08.2021 № 302 затвердила Тарифи на роботи (послуги) державного підприємства "Український державний центр радіочастот" і щомісячна сума сплати стала 150,36 грн.

За період з травня 2022 року по лютий 2025 року позивачем були виставлені, а відповідачем несплачені рахунки на загальну суму 3233,76 грн, а саме:

- рахунок № 2339 від 24.05.2022 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 2787 від 21.06.2022 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 3471 від 21.07.2022 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 3850 від 22.08.2022 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 4380 від 21.09.2022 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 4962 від 24.10.2022 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 4771 від 24.10.2023 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 5128 від 21.11.2023 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 5706 від 21.12.2023 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 201 від 24.01.2024 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 699 від 22.02.2024 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 1088 від 21.03.2024 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 1655 від 23.04.2024 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 1929 від 21.05.2024 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 2588 від 24.06.2024 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 3025 від 22.07.2024 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 3414 від 21.08.2024 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 3821 від 23.09.2024 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 4277 від 21.10.2024 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 4804 від 22.11.2024 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 5259 від 23.12.2024 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 34 від 21.01.2025 на суму 150,36 грн;

- рахунок № 620 від 24.02.2025 на суму 150,36 грн.

Також на вказані суми позивачем були складені та направлені відповідачу Акти про виконання робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), які не підписані відповідачем, однак вважаються узгодженими відповідно до пункту 3.7. Договору.

На адресу відповідача була направлена претензія № Ф51/32/885/24 від 04.11.2024 з вимогою сплатити суму боргу. Разом з претензією були направлені повторно рахунки та акти виконаних робіт.

Вказану претензію відповідач залишив без відповіді та реагування.

Оскільки відповідачем не виконані договірні зобов`язання, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 3233,76 грн.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" в особі Південної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" підлягають задоволенню, з таких підстав.

Частинами першою та другою статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) та статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, в період з травня 2022 року по лютий 2025 року виконав роботи (послуги) з радіочастотного моніторингу та забезпечення ЕМС РЕЗ радіотехнологій, на загальну суму 3233,76 грн, що підтверджується наявними у справі: рахунками та актами про виконання робіт за Договором № 14-1039/7 від 01.12.2014.

Пунктом 3.6. Договорів встановлено, що замовник сплачує філії за роботи (послуги) по договору шляхом перерахування суми вартості робіт на розрахунковий рахунок філії до 25-го числа наступного місяця, слідуючого за розрахунковим періодом, на підставі виставленого філією рахунку.

Проте відповідач за надані позивачем послуги в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого за відповідачем рахується прострочена заборгованість у розмірі 3233,76 грн. При цьому відповідачем встановлені обставини належними та допустимим доказами не спростовано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача вартості наданих послуг в сумі 3233,76 грн, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК Аккерман" (67700. Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Кутузова, буд. 35 кв.7; ) на користь Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (03179, м. Київ, проспект Перемоги, 151; ) в особі Південної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (65022, м. Одеса, пров. Олександра Юрженка, 20; ) суму основного боргу у розмірі 3233,76 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

3. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Рішення підписано 16.05.2025.

Суддя Нікітенко С.В.