ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Справа № 903/1231/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Розізнана І.В. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

відповідача - Тертичний Ю.В.

інші учасники - не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" на рішення Господарського суду Волинської області від 24.09.2024 у справі №903/1231/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексфер"

до Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Randli Agrar Kft,

про стягнення 1 197 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 24.09.2024 у справі №903/1231/23 позов задоволено.

Стягнуто з Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексфер" 1 197 000,00 грн заборгованості та 17955,00 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що строк оплати спірної заборгованості є таким, що настав. Крім того, суд повважав, що вимога відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій до задоволення не підлягає.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Сільськогосподарське приватне підприємство "Несвіч" звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 24.09.2024 повністю та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- судом першої інстанції рішення прийняте без наявності належних та допустимих доказів, які підтверджують підставність позовних вимог. Зокрема, у справі відсутні належні та допустимі докази, які чітко підтверджують дати прибуття вагонів у пункт призначення; час та дати розвантаження; напрямки та точний час їх руху пустих вагонів після розвантаження; дати їх повернення саме за дорученням відповідача, а не іншого суб`єкта. Так, згідно п.2.2.5 Договору №22-024-Е транспортного експедирування від 01.11.2022 передбачено, що датою прибуття вагонів у пункт призначення і датою відправлення порожніх вагонів вважаються календарні дати штемпелів, проставлених організацією залізничного транспорту в залізничних накладних. Проте, у матеріалах справи такі документи теж відсутні;

- судом першої інстанції рішення прийняте виключно на припущеннях позивача. Розрахунок понаднормативного часу на під`їзних коліях за період лютий-липень 2023 року зроблено позивачем на власний розсуд без будь-яких первинних документів. У матеріалах справи наявні лише відповіді довідкового характеру від 27.09.2023 № 46/907 філії "Головного інформаційно-обчислювального центру" АТ "Українська залізниця" на ім`я ТОВ "Авангард-Днепр", від 22.09.2023 №46/888 на ім`я ТОВ "Трансінвесткомпані", від 23.10.2023 на ім`я TOB "Е-трек". З даних листів не вбачається наявність будь яких правовідносин між позивачем і відповідачем. Дані листи не підтверджують дати розвантаження, руху та напрямку руху вагонів, а зазначені в них пункти прибуття взагалі не підтвердженні первинними документами та не підтверджують факти спірних правовідносин;

- рішення суду першої інстанції прийняте виключно на підставі листів відповідача та актів позивача. Суд повністю не дослідив наявні у матеріалах справи докази, зокрема, не досліджено належним чином залізничні накладні, з яких взагалі не вбачаються дати повернення вагонів саме за спірними правовідносинами. З відповіді на претензію від 30.11.2023 вбачається, що всі вагони повернулися в Україну до 25.04.2023. До того ж, залізничні накладні відповідачу надані не були;

- рішення суду першої інстанції прийняте з грубими порушеннями норм матеріального права. Зокрема, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 189 Господарського Кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається договорі в гривнях. Стаття 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" також передбачає істотні умови договору, у т.ч. оплату, строк (термін) виконання договору, відповідальність сторін та інші істотні умови. З пункту 3.5. Договору не вбачається узгодження ціни договору. Посилання на рахунки-фактури суперечить укладенню Додаткових Угод до Договору. Рахунок-фактура виставляється на підставі ціни, яка узгоджена сторонами в договорі. Таким чином, Сторони (позивач і відповідач) фактично здійснювали співпрацю без укладеного договору. Співпраця фактично здійснювалась на підставі рахунків, залізничних накладних та актів;

- судом першої інстанції не взято до уваги положення ст.ст.9-14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", а також вимоги Наказу Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999 "Про затвердження Правил користування вагонами і контейнерами";

- судом першої інстанції належним чином не досліджені умови Договору, а також умови додаткових угод від 03.11.2022, від 20.01.2022. У п. 4.6. Договору передбачено, що в разі допущення "Замовником" (вантажовідправниками, вантажоодержувачами) простою вагонів понад строки, встановлені у п. 2.2.5 цього договору (2/2) на станції навантаження/вивантаження "Експедитор" має право на сплату штрафу "Замовником" за наднормативне користування вагонами в розмірі 500 грн (без ПДВ) на добу до дати відправлення вагонів. В п.1 Додаткових угод до Договору від 03.11.2022, від 20.01.2022 зазначено, що "Експедитор" здійснює послуги з надання напіввагонів власного парку, проте жодним письмовим доказом щодо власного парку у справі це не підтверджується. У п.1 Додаткових угод також зазначено, що нормативний час навантаження/розвантаження вагонів складає 3/5 доби. Понаднормативний час сплачується в розмірі 500 грн без ПДВ. Зазначена вище ставка дійсна до 30.11.2022 і до 31.01.2023 відповідно (п. 2 Додаткових угод). Таким чином, у п. 4.6. Договору та Додаткових угодах йдеться про штраф за простій вагонів і наднормативне користування 2/2, а в Угодах - понаднормативний час 3/5 сплачується в розмірі 500 грн без ПДВ. Таким чином, суд не звернув уваги на правову природу наднормативного користування (штрафу), а також на строки дії ставок в Додаткових Угодах. Також, судом першої інстанції невірно трактовано простій як послугу, а не штраф і стягнуто: "заборгованість за послугу - простій вагонів: за понаднормативний час розвантаження вагонів (вказано у мотивувальній частині рішення) з врахуванням ПДВ, оскільки: відповідачем під вищевказану - простій вагонів була сформована податкова накладна №58 від 31.08.2023". Проте, з матеріалів справи вбачається, що плата за понаднормативний простій - штраф. Варто зазначити, що простій вагонів зазначено й у розділі відповідальність сторін, а тому є штрафом. Суми, які має право отримати Експедитор за понаднормативний простій, не обкладаються ПДВ. Адже згідно з п. 188.1 Податкового Кодексу України до складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

Матеріали справи №903/1231/23 надійшли до суду апеляційної інстанції 22.10.2024.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2024 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" на рішення Господарського суду Волинської області від 24.09.2024 у справі №903/1231/23. Розгляд апеляційної скарги призначений на "13" травня 2025 р. об 10:30год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №3. Зобов`язано Сільськогосподарське приватне підприємство "Несвіч" на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, надати Північно-західному апеляційному господарському суду три примірники належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на угорську мову в строк до 02.12.2024: цієї ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2024, апеляційної скарги з додатками, а також Доручення про вручення документів. Зупинено провадження у справі №903/1231/23. Після надходження до суду витребуваних від скаржника вищевказаних документів направити через Північно-західний апеляційний господарський суд нотаріально завірені копії вищевказаних документів на адресу Ministry of Justice, Department of Private International Law, P.O. Box 2, 1357 BUDAPEST, Kossuth tеr 2-4, 1055 BUDAPEST для вручення документів третій особі: Randli Agrar Kft (3881 Hungary Abaujszanto Rakoczi ut 106 Email: ІНФОРМАЦІЯ_1; ІНФОРМАЦІЯ_2) тощо.

05.12.2024 на адресу суду від Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч", на виконання вимог ухвали суду, надійшли примірники нотаріально засвідчених перекладів документів на угорську мову.

09.12.2024 судом апеляційної інстанції направлено нотаріально завірені копії вищевказаних документів на адресу Ministry of Justice, Department of Private International Law, P.O. Box 2, 1357 BUDAPEST, Kossuth tеr 2-4, 1055 BUDAPEST для вручення документів третій особі: Randli Agrar Kft (3881 Hungary Abaujszanto Rakoczi ut 106 Email: ІНФОРМАЦІЯ_1; ІНФОРМАЦІЯ_2).

21.03.2025 на адресу суду від Західного міжрегіонального правління юстиції надіслано документи, які складені за результатами виконання доручення Північно-західного апеляційного господарського суду про вручення судових документів представнику Randli Agrar Kft, які надійшли з листом Міністерства юстиції Угорщини.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 поновлене апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" на рішення Господарського суду Волинської області від 24.09.2024 у справі №903/1231/23.

14.04.2025 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексфер" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення Господарського суду Волинської області від 24.09.2024 у справі №903/1231/23 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги.

В судове засідання 13.05.2025 представник позивача та третьої особи справи не з`явились, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлений належним чином, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа від 19.07.2024 (арк. справи 46, 79).

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийняття оскаржуваного рішення суду, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2022 між Сільськогосподарським приватним підприємством "Несвіч" (далі по тексту - Замовник, СГПП "Несвіч") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексфер" (далі - по тексту - Експедитор, ТОВ "Ексфер") був укладений договір №22-024-Е транспортного експедирування (далі по тексту - Договір), за умовами якого Замовник доручає, а Експедитор приймає на себе зобов`язання від свого імені та за рахунок Замовника здійснити транспортно - експедиторське обслуговування експортно - імпортних і транзитних вантажів залізничним транспортом по території України, країн СНД, та інших держав.

Замовник повинен здійснювати своєчасно оплату згідно умов Договору, а також відшкодовувати витрати ''Експедитора" передбачені цим Договором при виконанні наданого йому "Замовником" доручення (п.2.2.2 договору).

Згідно п. 2.2.3 Договору, Замовник зобов`язався надавати до перевезення заявлений обсяг і номенклатуру вантажу за узгодженими маршрутами і графіком відвантаження, відповідно до узгодженої сторонами заявки.

У відповідності до п.п.2.2.4-2.2.5 договору, Замовник забезпечує збереження вагонів поданих "Експедитором" з моменту подачі вагонів під завантаження до моменту відправки вагонів, в навантаженому стані на станцію відправлення, і з моменту подачі вагона під вивантаження до моменту оформлення документів для відправки порожнього вагона на наступну станцію призначення.

Замовник зобов`язується не пізніше 2 (двох) календарних днів з дня подачі "Експедитором" вагонів здійснити їх навантаження відповідно до Технічних умов навантаження вантажів і здати вантаж до перевезення. Датою подачі вагона під навантаження і датою здачі вантажу до перевезення вважаються календарні дати штемпелів станцій, проставлених в залізничній накладній і квитанції про приймання вантажу. Не пізніше 2 (двох) календарних днів з дня прибуття вагонів у пункт призначення забезпечити вивантаження вантажу та організувати відправку порожніх вагонів до місця, зазначеного "Експедитором" в наданій інструкції. Датою прибуття вагонів у пункт призначення і датою відправлення порожніх вагонів вважаються календарні дати штемпелів, проставлених організацією залізничного транспорту в залізничних накладних. Термін знаходження вагонів на станції (навантаження і вивантаження) обчислюється з дати прибуття на станцію призначення до 24 годин 00 хвилин дати відправлення вагонів зі станції) призначення.

Перебування вагонів під вантажними операціями та на під`їзних коліях понад встановлений термін обчислюється Сторонами в добах, при цьому неповні доби вважаються за повні. У разі незгоди "Замовника" з часом перебування вагонів під вантажними операціями та на під`їзних коліях понад встановлений термін, заявлений "Експедитором", і виставленої платою за понад встановлений час, "Замовник" надає "Експедитору" завірені копії залізничної накладної щодо прибуття вагона та квитанцію про прийом вагона до перевезення при його відправленні. Сторони підтверджують, що дані відомості (по прибуттю - штемпель в перевізному документі щодо прибуття на станцію, при відправленні - штемпель в перевізному документі щодо відправлення вагону) мають переважне значення перед даними системи спостереження по залізницях.

Згідно п. 2.2.8 Договору Замовник зобов`язується компенсувати інші документально підтверджені витрати Експедитора, що виникли не з вини Експедитора і які пов`язані з виконанням цього Договору.

Відповідно до п. п. 3.9 Договору, Замовник зобов`язаний при отриманні документів, зазначених у пункті 3.7 цього Договору, розглянути їх та, за відсутності мотивованих заперечень підписати Акт прийому-передач і наданих послуг.

Згідно п. 3.10 Договору, в разі неотримання Експедитором від Замовника підписаного акта, або документів, що підтверджують заперечення Замовника від підписаного акта, протягом 10 днів з моменту його отримання, він вважається прийнятим без змін і підлягає оплаті в повному обсязі.

Крім того, "Експедитор" має право на сплату штрафу "Замовником" за непродуктивний простій вагонів-цистерн в розмірі 500,00 (п`ятсот) гривень (без ПДВ) за вагон за кожну добу знаходження в неробочому стані, в т.ч. і в ремонті. Час знаходження вагонів у ремонті визначається на підставі даних, які зазначаються в актах форм ВУ. При неможливості відновлення вагонів, "Замовник" протягом 60-ти календарних днів з дати отримання відповідної вимоги "Експедитора" виплачує ринкову вартість вагонів або передає у власність, зазначеної Експедитором компанії, рівноцінні вагони.

У разі допущення Замовником простою вагонів понад строки, встановлені у п.2.2.5. договору, на станції навантаження/вивантаження Експедитор має право на сплату штрафу Замовником за наднормоване користування вагонами в розмірі 500,00 грн (без ПДВ) на добу за один вагон до дати відправлення вагонів (п.4.6 договору).

У відповідності до додаткової угоди №1 від 03.11.2022 до договору транспортного експедирування від 01.11.20022 № 22-024-Е сторони по договору домовилися, що Експедитор здійснює послуги з надання напіввагонів власного парку під навантаження зерна кукурудзи та сплату залізничного тарифу за наступним напрямком:

ст. Звиняче (357406) Льв. Залізниці - ст. Добра, ТКД ВОВКА, код (138719) Словаччина, через ст. Чоп (екз. ЖСР) (380309) - ставка складає 82320 грн/ваг., і що нормативний час навантаження/розвантаження вагонів складає 3/5 доби. Понаднормативний час сплачується в розмірі 500,00 гривень (без ПДВ) за добу.

Згідно додаткової угоди від 20.01.2023 № 01 до договору транспортного експедирування від 01.11.20022 № 22-024-Е сторони по договору домовилися, що Експедитор здійснює послуги з надання напіввагонів власного парку під навантаження зерна кукурудзи та сплату залізничного тарифу за наступним напрямком:

ст. Звиняче (357406) Льв. Залізниці - ст. Добра, ТКД ВОВКА, код (138719) Словаччина, через ст. Чоп (екз. ЖСР) (380309) - ставка складає 78320 грн/ваг., і що нормативний час навантаження/розвантаження вагонів складає 3/5 доби. Понаднормативний час сплачується в розмірі 500,00 гривень (без ПДВ) за добу.

Транспортно - експедиційні послуги по Договору були виконані у повному обсязі, що підтверджується підписаними обома сторонами актами наданих послуг, а саме: від 31.01.2023 № 2 і № 3, від 28.02.2023 № 4 із пономерним зазначенням усіх 48 напіввагонів, наданих Експедитором для Замовника по виконанню умов цього Договору, що не заперечується відповідачем.

Листом СГПП "Несвіч" за № 967 від 28.07.2023 підтвердив, що у період з 23.01.2023 по 15.02.2023 усі 48 напіввагонів, що були надані ТОВ "Ексфер" були завантажені насінням кукурудзи українського походження врожаю 2021 року на станції Звиняче Львівської залізниці. Тобто весь обсяг вантажу, транспортне експедирування якого передбачалося вказаним вище Договором, своєчасно був завантажений у напіввагони, які були надані Експедитором для Замовника.

В подальшому ці напіввагони перетнули український кордон у період з 31.01.2023 по 21.02.2023, з яких 39 напіввагонів, були розвантажені в Словаччині та повернулися в Україну лише у період з 06.02.2023 по 07.04.2023, а 9 напіввагонів, ще стояли на коліях не розвантажені по причині неякісно поставленої продукції і порушення термінів поставки.

Як слідує з матеріалів справи, 01.09.2023 супровідним листом за № 061 на адресу СГПП "Несвіч" направлені наступні документи, а саме:

- акт приймання - передачі наданих послуг № 123 від 31.08.2023р. у 2 екз.;

- додаток до акту приймання - передачі наданих послуг № 123 від 31.08.2023;

- рахунок на оплату № 160 від 28.08.2023, що підтверджується описом вкладення до поштового відправлення № 984, які (вказані вище документи) Відповідач отримав 05.09.2023р. (роздруківка з трекінгу "Укрпошта" по відстеженню поштового відправлення № 984).

Однак, СГПП "Несвіч" не підписав зазначений Акт прийому- передачі наданих послуг і не надав на адресу ТОВ "Ексфер" жодних мотивованих заперечень щодо не підписання цього Акту.

ТОВ "Ексфер" звернулося до суду із позовною заявою до Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" про стягнення 1 197 000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 199 500,00 грн за наднормативний час знаходження 48 напіввагонів на під`їзних коліях вантажоодержувача по договору транспортного експедирування від 01.11.2022 №22-024-Е.

Обґрунтовуючи доводи позовної заяви, позивач зазначає, що відповідно до умов п. 3.10 Договору, акт приймання - передачі наданих послуг № 123 від 31.08.2023 вважається прийнятим відповідачем без змін, а рахунок на оплату № 160 від 28.08.2023 підлягає оплаті у повному обсязі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому положення частини 7 статті 193 ГК України і статті 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

У справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій установлено, що правовідносини сторін виникли з договору на транспортно-експедиційне обслуговування, на виконання умов якого між сторонами неодноразово укладалися додаткові угоди, якими погоджувалися конкретні експедиторські послуги.

Зважаючи на встановлену статтею 204 ЦК України і не спростовану при вирішенні цієї справи в порядку статті 215 ЦК України презумпцію правомірності укладеного між сторонами договору та, зокрема, додаткової угоди № 16 від 27.07.2022, суди першої та апеляційної інстанцій правомірно вважали цей договір належною у розумінні статей 11, 509 ЦК України і статей 173, 174 ГК України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За змістом положень статті 202 ГК України і статті 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

У статті 610 ЦК Украни визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина 1 статті 611 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом (стаття 931 ЦК України).

За змістом статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", Експедитори надають клієнтам послуги відповідно до вимог законодавства України та держав, територією яких транспортуються вантажі, згідно з переліком послуг, визначеним у правилах здійснення транспортно-експедиторської діяльності, а також інші послуги, визначені за домовленістю сторін у договорі транспортного експедирування.

Транспортно-експедиторські послуги надаються клієнту при експорті з України, імпорті в Україну, транзиті територією України чи іншими державами, внутрішніх перевезеннях територією України.

Згідно із положеннями статті 10 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", Експедитор має право:

- обирати або змінювати вид транспорту та маршрут перевезення, обирати або змінювати порядок перевезення вантажу, а також порядок виконання транспортно-експедиторських послуг, діючи в інтересах клієнта, згідно з відповідним договором транспортного експедирування;

- відступати від вказівок клієнта в порядку, передбаченому договором транспортного експедирування;

- на відшкодування в погоджених з клієнтом обсягах додаткових витрат, що виникли в нього при виконанні договору транспортного експедирування, якщо такі витрати здійснювалися в інтересах клієнта;

- притримувати вантаж, що знаходиться в його володінні, до моменту сплати плати експедитору і відшкодування витрат, здійснених ним в інтересах клієнта, або до моменту іншого забезпечення виконання клієнтом його зобов`язань у частині сплати плати експедитору та відшкодування вказаних витрат, якщо інше не встановлено договором транспортного експедирування;

- не приступати до виконання обов`язків за договором транспортного експедирування до отримання від клієнта всіх необхідних документів та іншої інформації щодо властивостей вантажу, умов його перевезення, а також іншої інформації, необхідної для виконання експедитором обов`язків, передбачених договором транспортного експедирування.

У статті 12 зазначеного Закону встановлено, що обов`язок своєчасно надати експедитору повну, точну і достовірну інформацію, необхідну для виконання експедитором своїх обов`язків за договором транспортного експедирування, покладається на клієнта. Клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Судом установлено, що розрахунок понаднормативного часу знаходження напіввагонів на під`їзних коліях вантажоодержувача проводився згідно додаткової угоди від 20.01.2023 № 01 до договору транспортного експедирування від 01.11.20022 № 22-024-Е, згідно якої сторони по договору домовилися, що Експедитор здійснює послуги з надання напіввагонів власного парку під навантаження зерна кукурудзи та сплату залізничного тарифу за наступним напрямком: ст. Звиняче (357406) Льв. Залізниці - ст. Добра, ТКД ПОВНА, код (138719) Словаччина, через ст. Чоп (екз. ЖСР) (380309) - ставка складає 78320 грн/ваг., і що нормативний час навантаження/розвантаження вагонів складає 3/5 доби. Понаднормативний час сплачується в розмірі 500,00 гривень (без ПДВ) за добу.

Тобто, сторони по Договору домовилися про наступну послугу, а саме: нормативний час навантаження вагонів на території України (ст. Звиняче Львівської залізниці) складає 3 доби, а розвантаження на території Словаччини (ст. Добра, Словаччина) і повернення на територію України - 5 діб, а понаднормативний час знаходження напіввагонів на території Словаччини (після 5 доби) - сплачується в розмірі 500,00 грн (без ПДВ) за кожну добу.

Під вищевказану послугу ТОВ "Ексфер" сформована податкова накладна від 31.08.2023 за № 58 у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2022 № 463) (а.с.38-40, т. 1).

Пунктами 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений ПКУ термін. Обов`язковими реквізитами, які повинні бути зазначені у податковій накладній, зокрема, є опис (номенклатура) товарів/послуг, їх кількість та обсяг.

Колегія суддів вважає безпідтставними доводи скаржника про відсутність понаднормативного знаходження вагонів на території Словаччини.

Листом СГПП "Несвіч" за № 967 від 28.07.2023 підтвердив, що у період з 23.01.2023 по 15.02.2023 усі 48 напіввагонів, що надані ТОВ "Ексфер" були завантажені насінням кукурудзи українського походження врожаю 2021 року на станції Звиняче Львівської залізниці. Тобто, весь обсяг вантажу, транспортне експедирування якого передбачалося вказаним вище Договором, своєчасно був завантажений у напіввагони, які були надані Експедитором для Замовника.

В подальшому вищеперераховані напіввагони перетнули український кордон у період з 31.01.2023 по 21.02.2023, з яких 39 напіввагонів, були розвантажені в Словаччині та повернулися в Україну лише у період з 06.02.2023 по 07.04.2023.

Решта 9 напіввагонів (за №№ 63070221, 62975404, 59953125, 64623275, 62975222, 64737984, 62975255, 63987663, 56582109) були розвантажені в Словаччині та повернулись в Україну у період з 20.06.2023 по 10.07.2023.

СГПП "Несвіч" письмово підтвердив, що вищевказані 9 напіввагонів понаднормативно знаходилися на під`їзних коліях вантажоодержувача по причині порушення Відповідачем перед своїми контрагентами термінів поставки та якості поставленої продукції.

В подальшому, відповідач листом від 31.08.2023 за № 1062 повністю визнав понаднормативне знаходження вищевказаних напіввагонів на території Словаччини, і з метою дотримання договірних відносин та після врегулювання розбіжностей, які виникли між Відповідачем і його контрагентами, погодився оплатити ТОВ "Ексфер" понаднормативний час знаходження лише 9 напіввагонів (за №№ 63070221, 62975404, 59953125, 64623275, 62975222, 64737984, 62975255, 63987663, 56582109), які повернулись в Україну у період з 20.06.2023 по 10.07.2023 із ст. Добра (Словаччина) від загальної кількості 48 напіввагонів, які понаднормативно знаходилися на території Словаччини.

Також, судом враховано ту обставину, що позивач надсилав на адресу відповідача акт приймання - передачі наданих послуг № 123 від 31.08.2023 у 2 екз.; додаток до акту приймання - передачі наданих послуг № 123 від 31.08.2023; рахунок на оплату № 160 від 28.08.2023, які Відповідач отримав 05.09.2023, а отже, у відповідності до п.3.10 договору, вказані вище документи важаються прийнятим Відповідачем без змін, а рахунок на оплату № 160 від 28.08.2023 підлягає оплаті у повному обсязі.

Отже, строк оплати спірної заборгованості є таким, що настав.

Також скаржник посилається на п. 4.6 Договору згідно якого у разі допущення Замовником простою вагонів понад строки, встановлені у п. 2.2.5. договору, на станції навантаження/вивантаження Експедитор має право на сплату штрафу Замовником за наднормативне користування вагонами в розмірі 500,00 грн (без ПДВ) на добу за один вагон до дати відправлення вагонів.

На думку скаржника, позивачем неправомірно нараховано позивачем плату за понаднормативне використання вагонів, оскільки за умовами Договору простій є не послугою, а є штрафом.

Суд звертає увагу, що Договором передбачена відповідальність клієнта за понаднормове користування вагонами, в той час як додатковою угодою від 20.01.2023 до договору передбачена плата, за понаднормативний час, що не є штрафною санкцією, тобто предмет розгляду у даній справі не є штрафною санкцією.

Отже, вимога відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій до задоволення не підлягає.

Як слідує з матеріалів справи, 01.09.2023 супровідним листом за № 061 на адресу СГПП "Несвіч" направлені наступні документи, а саме:

- акт приймання - передачі наданих послуг № 123 від 31.08.2023р. у 2 екз.;

- додаток до акту приймання - передачі наданих послуг № 123 від 31.08.2023;

- рахунок на оплату № 160 від 28.08.2023, що підтверджується описом вкладення до поштового відправлення № 984, які (вказані вище документи) Відповідач отримав 05.09.2023 (роздруківка з трекінгу "Укрпошта" по відстеженню поштового відправлення №984).

Однак, СГПП "Несвіч" не підписав зазначений Акт прийому-передачі наданих послуг і не надав на адресу ТОВ "Ексфер" жодних мотивованих заперечень щодо не підписання цього Акту.

Пояснень щодо не підписання Акту приймання - передачі наданих послуг скаржник ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засідані не надав.

Крім того, суд звертає увагу, що пoдаткoвий кoдекс України (далі - ПК України) регулює віднoсини, щo виникають у сфері справляння пoдатків і збoрів, зoкрема, вичерпний перелік пoдатків та збoрів, щo справляються в Україні, та пoрядoк їх адміністрування, платників пoдатків та збoрів, їх права та oбoв`язки, кoмпетенцію кoнтрoлюючих oрганів, пoвнoваження і oбoв`язки їх пoсадoвих oсіб під час здійснення пoдаткoвoгo кoнтрoлю, а такoж відпoвідальність за пoрушення пoдаткoвoгo закoнoдавства.

База оподаткування є одним з елементів податку, який обов`язково визначається під час його встановлення.

Відповідно по пункту 23.1 статті 23 ПК України базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування.

База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання.

Порядок визначення бази оподаткування податку на додану вартість (далі - ПДВ) встановлений статтею 188 ПК України.

Згідно з пунктом 188.1 цієї статті базу оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

Водночас, як зазначалося вище, затримка вагонів через понаднормове користування вагонами не є штрафною санкцією, а тому є базою оподаткування податку на додану вартість.

Відповідно до частин першої та другої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відмінну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Крім того, згідно з приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто тягар доказування лежить на сторонах.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 26.02.2024 у справі № 910/6757/23.

Надавши оцінку наявним у справі доказам, суд дійшов висновку, що у даному випадку більш вірогідними є докази, надані позивачем, з огляду на те що, матеріалами справи стверджується понаднормове використання відповідачем вагонів, зокрема, умовами договору та додаткової угоди, актами наданих послуг від 31.01.2023 № 2 і № 3, від 28.02.2023 № 4, податковою накладною від 31.08.2023 за № 58, листуванням між сторонами та змістом такого листування.

Відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування вищевказаного.

Таким чином, заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача 1 197 000,00 грн заборгованості підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.01.2025 у справі №924/1070/24 ухвалене з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Капабланка" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" на рішення Господарського суду Волинської області від 24.09.2024 у справі №903/1231/23 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 24.09.2024 у справі №903/1231/23 - без змін.

2. Справу №903/1231/23 повернути до Господарського суду Волинської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "15" травня 2025 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Саврій В.А.