ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/12/25
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Івано-Франківської окружної прокуратури в інтересах держави

в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях

76019, вул. Василіянок,48, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Колективне сільськогосподарське підприємство Рибгосп "Княгиничі"

77030, вул. Шухевича, буд.1, с. Княгничі, Рогатинський район, Івано-Франківська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне підприємство "АйФіш"

04053, вул. Олександра Кониського, 82 а, м. Київ

про стягнення 5 306 805 грн 18 коп. заборгованості та зобов`язання повернути майно

за участю представників:

від прокуратури: Гоголь Віталій Васильович;

від позивача: Лазар Володимир Іванович;

від третьої особи: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ: Івано-Франківська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "Колективне сільськогосподарське підприємство Рибгосп "Княгиничі" про:

- стягнення заборгованості із орендної плати в розмірі 5306805 грн 18 коп. з яких: 765 422 грн 22 коп. - заборгованість із орендної плати, 167 541 грн 38 коп. - пеня та 4 373 841 грн 06 коп. - неустойка;

- зобов`язання ТОВ "Колективне сільськогосподарське підприємство Рибгосп "Княгиничі" повернути за актом приймання - передачі нерухомого майна, що належить до державної власності Державному підприємству "АйФіш", майно отримане відповідно до акту приймання - передачі від 12.10.2023.

Також у позовній заяві прокуратура просила залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державне підприємство "АйФіш", мотивуючи тим, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки цього підприємства, оскільки вказане підприємство є балансоутримувачем державного майна, яке є предметом договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 10.01.2025, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 06.02.2025; встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення, а також постановив, що клопотання Івано-Франківської окружної прокуратури про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державне підприємство "АйФіш" буде розглянуто у підготовчому засіданні.

Сторонам ухвалу про відкриття провадження у справі від 10.01.2025 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України та доставлено до електронних кабінетів 10.01.2025 о 13:11 год., що підтверджується довідками від 13.01.2025.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

04.02.2025 через систему "Електронний суд" до суду від ОСОБА_1 надійшла заява від 04.02.2025 (вх.№1857/25) про відкладення підготовчого засідання на інший день у зв`язку з з зайнятістю в іншій справі.

У зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони по всій території України повітряної тривоги, 06.02.2025 підготовче засідання у справі № 909/12/25 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2025 суд повідомив учасників справи про те, що підготовче засідання відбудеться 20.02.2025.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2025, суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне підприємство "АйФіш"; зобов`язав прокурора направити третій особі копію позовної заяви з додатками; зобов`язав третю особу надати суду письмові пояснення по справі, копії яких направити всім учасникам справи відповідно до ч.7 ст.42 ГПК України; продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 17.03.2025.

Вказану ухвалу направлено учасникам справи в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України, що підтверджується довідками від 25.02.2025.

03.03.2025 через систему "Електронний суд" до господарського суду від третьої особи надійшли письмові пояснення від 03.03.2025 (вх.№3457/25).

04.03.2025 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від Івано-Франківської окружної прокуратури надійшла заява №51/3-576ВИХ-25 від 26.02.2025 (вх.№3540/25) про приєднання до матеріалів справи доказів надсилання третій особі позовної заяви з додатками.

За наслідками підготовчого засідання 17.03.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.04.2025, про що прокурора, представників позивача та третьої особи повідомлено в судовому засіданні, а відповідача -ухвалою повідомленням від 17.03.2025.

08.04.2025 через систему "Електронний суд" до суду від ОСОБА_1 надійшла заява від 08.04.2025 (вх.№5820/25) про відкладення розгляду справи на інший день у зв`язку з перебуванням на слідчих діях в кримінальному провадженні, а також неможливістю прибути в судове засідання іншого представника чи директора відповідача.

В судовому засіданні 08.04.2025 суд залишив без розгляду клопотання від 08.04.2025 (вх.№5820/25) про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неподанням доказів в підтвердження повноважень на представництво інтересів відповідача.

Також в судовому засіданні 08.04.2025 суд заслухав вступні слова учасників справи, з`ясував обставини справи та дослідив докази; перед судовими дебатами оголосив перерву до 06.05.2025.

09.04.2025 через систему "Електронний суд" до господарського суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях надійшло клопотання від 09.04.2025 (вх.№5916/25) про приєднання до матеріалів справи доказів надсилання листа від 23.04.2024 №11-021-00623 на адресу ТОВ "КСП Рибгосп "Княгиничі".

В судовому засіданні 06.05.2025 суд завершив розгляд суті та перейшов до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши орієнтовний час проголошення вступної та резолютивної частини рішення - 06.05.2025 о 15 год. 00 хв.

Однак, у зв`язку з тим, що на адресу Господарського суду Івано-Франківської області надійшло повідомлення про замінування суду, діяльність якого була відновлення після закінчення робочого дня, суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення 07.05.2025.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція прокуратури. Позов мотивовано тим, що в порушення вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та договірних зобов`язань відповідач не сплатив в повному обсязі орендних платежів до Державного бюджету України, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 765 422 грн 22 коп., на яку відповідачу нараховано пеню та неустойку у розмірі подвійної орендної плати за неповернення майна. Також прокурор зазначив, що оскільки акт приймання-передавання орендованого майна від 12.10.2023, укладений між ТОВ "КСП Рибгосп "Княгиничі" та ДП "АйФіш", то орендоване майно підлягає поверненню балансоутримувачу - ДП "АйФіш".

Підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях прокурор зазначає бездіяльність та нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави, що має наслідком недоотримання державним бюджетом коштів в сумі 5 306 805 грн 18 коп. та неефективне використання державного майна, яке передано в оренду, у зв`язку з чим наявні підстави для вжиття прокурором заходів представницького характеру, передбачених ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Позиція позивача. Представник позивача позовні вимоги прокурора повністю підтримав та вказав на те, що відповідно до умов договору оренди державного майна та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припинив свою дію 30.04.2024. Також зазначив, що відповідач жодним чином не реагував на звернення позивача щодо погашення заборгованості по сплаті орендної плати та повернення орендованого майна і в матеріалах справи наявні всі докази в підтвердження вини відповідача.

Позиція третьої особи. Представник третьої особи погодився з позицією прокурора та позивача і зазначив, що на даний час державне майно перебуває у користуванні відповідача, що не уможливлює ДП "АйФіш" користуватися цим майном та передати його в подальшу оренду. При цьому вважає, що вищезазначене завдає збитків державі та ДП "АйФіш".

Позиція відповідача. Правом на надання відзиву на позов та на участь представника в судовому засіданні відповідач не скористався.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши учасників справи, надавши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

12.10.2023 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (орендодавець), ТОВ "Колективне сільськогосподарське підприємство Рибгосп "Княгинині" (орендар) та ДП "АйФіш" (балансоутримувач) укладено договір оренди державного майна №23/23, відповідно до п. 1.1 незмінюваних умов договору орендодавець і балансоутримувач передали, а орендар прийняв в строкове платне користування майно зазначене у пункті 4 змінюваних умов договору, вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 змінюваних умов договору.

Згідно з п. 4.1. змінюваних умов договору, об`єкт оренди - нерухоме майно, а саме:

- гідротехнічні споруди руслового ставу (інвентарний номер 18) за адресою: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Загір`я, с. Ради, с. Княгиничі;

- гідротехнічні споруди садків зимувальних 7 штук (інвентарний номер 19) за адресою: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Княгиничі, вул. Шухевича, 1;

- гідротехнічні споруди ставів зимувальних 6 штук (інвентарний номер 17) за адресою: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Княгиничі, вул. Шухевича, 1.

Згаданий договір набирає чинності в день його підписання сторонами і діє 5 років з дати набрання чинності цим договором (пункт 12.1. незмінюваних умов договору).

Відповідно до п. 2.1 незмінюваних умов договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна.

В п. 9.1 змінюваних умов договору встановлено, що місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону становить 260 100 грн без ПДВ.

За змістом п. 16 змінюваних умов договору, співвідношення розподілу орендної плати станом на дату кладення договору: балансоутримувачу 30 відсотків суми орендної плати; державному бюджету 70 відсотків суми орендної плати.

Відповідно до п. 3.2. незмінюваних умов договору, якщо орендна плата, визначена за результатами аукціону, орендна плата за січень-грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року.

Згідно з п. 3.3 незмінюваних умов договору, орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 змінюваних умов договору, щомісяця, до 15 числа поточного місяця оренди.

За змістом п. 3.8 незмінюваних умов договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі стягується орендодавцем (в частині, належній державному бюджету) та або/ балансоутримувачем (в частині, належні балансоутримувачу).

На суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати (п. 3.9 незмінюваних умов договору).

В п. 3.11 незмінюваних умов договору визначено, що припинення договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи пеню та неустойку (за наявності).

Відповідно до п. 4.1 незмінюваних умов договору, у разі припинення договору орендар зобов`язаний: звільнити протягом трьох робочих днів орендоване майно від належних орендарю речей і повернути його відповідно до акта повернення з оренди орендованого майна в тому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу; сплати орендну плату, нараховану до дати, що передує даті повернення майна з оренди, пеню (за наявності) та відшкодувати балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Згідно з п. 4.2 незмінюваних умов договору, протягом трьох робочих днів з моменту припинення договору балансоутримувач зобов`язаний оглянути майно і зафіксувати його поточний стан, а також скласти акт повернення з оренди орендованого майна у трьох примірниках і надати підписані балансоутримувачем примірника орендарю.

За змістом п. 4.3 незмінюваних умов договору, майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання балонсоутримувачем та орендарем акту повернення з оренди орендованого майна.

Якщо орендар не повертає майно після отримання від балансоутримувача примірників акта повернення з оренди орендованого майна, орендар сплачує до державного бюджету неустойку у розмірі подвійної орендної плати за кожний день користування майном після дати припинення цього договору (п. 4.4 незмінюваних умов договору).

В п. 4.8 незмінюваних умов договору визначено, що орендодавець не пізніше ніж протягом п`ятого робочого дня з моменту отримання від балансоутримувача примірника акта повернення з оренди орендованого майна із зауваженнями (або за наявності зауважень орендодавця) зараховує забезпечувальний депозит в рахунок невиконаних зобов`язань орендаря і перераховує забезпечувальний депозит на погашення зобов`язань орендаря у такій черговості:

- у першу чергу погашаються зобов`язання орендаря із сплати пені (пункт 3.9 цього договору) (у такому разі відповідна сума забезпечувального депозиту розподіляться міждержавним бюджетом і балансоутримувачем);

- у другу чергу погашаються зобов`язання орендаря із сплати неустойки (пункт 4.4 цього договору);

- у третю чергу погашаються зобов`язання орендаря із сплати частини орендної плати, яка відповідно до пункту 16 Умов підлягає сплаті до державного бюджету;

- у четверту чергу погашаються зобов`язання орендаря із сплати частики орендної плати, яка відповідно до пункту 16 Умов підлягає сплаті Балансоутримувачу;

- у п`яту чергу погашаються зобов`язання орендаря із сплати балансоутримувачу платежів за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю;

- у шосту чергу погашаються зобов`язання орендаря з компенсації суми збитків, завданих орендованому майну;

- у сьому чергу погашаються зобов`язання орендаря із сплати інших платежів за цим договорам або в рахунок погашення інших не виконаних орендарем зобов`язань за цим договором.

Орендодавець повертає орендарю суму забезпечувального депозиту, яка залишилась після здійснення вирахувань, передбачених цим пунктом.

Відповідно до п. 12.6.4 незмінюваних умов договору, на вимогу орендодавця з підстав, передбачених пунктом 12.7 цього договору, і при цьому договір вважається припиненим в день, визначений відповідно до абзацу третього пункту 12.8 цього договору.

Згідно з п. 12.7 незмінюваних умов договору, договір може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, зокрема, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці.

За змістом п. 12.8 незмінюваних умов договору, про наявність однієї з підстав для дострокового припинення договору з ініціативи орендодавця, передбачених пунктом 12.7 цього договору, орендодавець або балансоутримувач повідомляє орендареві та іншій стороні договору листом. У листі повинен міститись опис порушення і вимогу про його усунення в строк не менш як 15 та не більш як 30 робочих днів з дати реєстрації листа (у строк п`яти робочих днів, якщо порушення стосується прострочення сплати орендної плати або перешкоджання у здійсненні орендодавцем або балансоутримувачем контролю за використанням майна). Лист пересилається на адресу електронної пошти орендаря і поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження орендаря, а також за адресою орендованого майна.

Якщо протягом встановленого у приписі часу орендар не усунув порушення, орендодавець надсилає орендарю лист, у якому повідомляє орендареві про дострокове припинення договору на вимогу орендодавця. У листі зазначається підстава припинення договору, посиланні: на вимогу про усунення порушення, а також посилання на обставини, які свідчать про те, що порушення триває після закінчення строку, відведеного для його усунення.

Договір вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання орендодавцем або балансоутримувачем орендарю листа про дострокове припинення цього договору. Орендодавець надсилає орендарю лист про дострокове припинення цього договору електронною поштою, а також поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження орендаря, а також за адресою орендованого майна. Дата дострокового припинення цього договору на вимогу орендодавця встановлюється на підставі штемпеля поштового відділення на поштовому відправленні орендодавця.

В п. 12.12 незмінюваних умов договору визначено, що майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акта повернення з оренди орендованого майна.

Відповідно до акту приймання-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності від 12.10.2023, балансоутримувач передав, а орендар прийняв в строкове платне користування майно, що належить до державної власності, а саме:

- гідротехнічні споруди руслового ставу (інвентарний номер 18) за адресою: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Загір`я, с. Ради, с. Княгиничі;

- гідротехнічні споруди садків зимувальних 7 штук (інвентарний номер 19) за адресою: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Княгиничі, вул. Шухевича, 1;

- гідротехнічні споруди ставів зимувальних 6 штук (інвентарний номер 17) за адресою: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Княгиничі, вул. Шухевича, 1.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях листами №11-021-00181 від 05.02.2024, №11-021-00293 від 21.02.2024, №11-021-00402 від 12.03.2024, №11-021-021-00589 від 15.04.2024 зобов`язувало ТОВ "КСП Рибгосп "Княгиничі" погасити заборгованість по платежах до державного бюджету та балансоутримувачу, бо в іншому випадку регіональне відділення змушене буде відмовитися від договору оренди.

ДП "АйФіш" листом №07-05/13 від 01.04.2024 повідомило Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, що заборгованість ТОВ "КСП Рибгосп "Княгиничі" перед балансоутримувачем по договору оренди №23/23 від 12.10.2023 станом на 01.04.2024 складає 244 350 грн 53 коп., оплата орендарем не проводилася з січня-березня 2024 року.

23.04.2024 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях надіслало ТОВ "КСП Рибгосп "Княгиничі" повідомлення №11-021-00623 від 23.04.2024 про відмову від договору оренди №23/23 від 12.10.2023.

16.04.2024 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях звернулося до Івано-Франківської окружної прокуратури із листом №10-021-00592 від 16.04.2024 (вх.№1914-24 від 16.04.2024) про вжиття заходів представницького характеру.

У відповідь на вказаний лист Івано-Франківська окружна прокуратура звернулася до регіонального відділення із листом від 24.04.2024 №09.51-68-1215ВИХ-2024 про надання інформації про вжиття регіональним відділенням заходів щодо стягнення із ТОВ "КСП Рибгосп "Княгиничі" заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди та повернення майна. Також у даному листі прокуратура просила надати інформацію про те, хто є власником та балансоутримувачем орендованого майна.

Листом №10-021-00666 від 30.04.2024 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях надав Івано-Франківській окружній прокуратурі витребовувану нею інформацію та документи, що її підтверджують.

01.08.2024 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях звернулося до Івано-Франківської окружної прокуратури із листом №10-021-01202 від 01.08.2024, в якому повідомило, що регіональне відділення не отримувало акту приймання-передачі (повернення) майна по договору оренди, тому за період з 01.05.2024 по 31.07.2024 нараховано неустойку у розмірі 1 640 190 грн 60 коп., також просило повідомити чи зверталася прокуратура із позовом до суду в інтересах держави в особі регіонального відділення.

Івано-Франківська окружна прокуратура листами від 11.09.2024 №09.51-68-2793ВИХ-2024 та від 19.12.2024 №09.51-68-3966ВИХ-2024 повідомила Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях про те, що прокуратурою буде заявлено до Господарського суду Івано-Франківської області позов в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та ДП "АйФіш" до ТОВ "КСП Рибгосп "Княгиничі" про повернення майна, стягнення коштів та пені.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях звернулося до Івано-Франківської окружної прокуратури із листами №10-021-01438 від 16.09.2024 та №10-021-01866 від 20.12.2025, в яких повідомило, що регіональне відділення не отримувало акту приймання-передачі (повернення) майна по договору оренди та повторно просило прокуратуру звернутись до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі регіонального відділення.

Івано-Франківська окружна прокуратура звернулася до ДП "АйФіш" із листом від 11.09.2024 №09.51-68-2794ВИХ-2024, в якому просила надати інформацію з приводу вжитих підприємством заходів щодо стягнення існуючої заборгованості з оплати орендної плати, розірвання договору оренди та повернення майна.

У відповідь на вказаний лист ДП "АйФіш" листом від 17.10.2024 №11-04/94 повідомило Івано-Франківській окружній прокуратурі, що підприємство зверталося до суду з позовною заявою до ТОВ "КСП Рибгосп "Княгиничі" про стягнення 425 124 грн 23 коп. і господарським судом позов ДП "АйФіш" задоволено в повному обсязі, також повідомило, ДП "АйФіш" не заперечує у здійсненні прокуратурою заходів щодо звернення до суду з позовом з метою захисту державного майна в інтересах ДП "АйФіш".

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості з орендної плати та пені по договору оренди №23/23 від 12.10.2023 за період з 15.11.2023 по 19.12.2024, заборгованість відповідача з орендної плати становить 765 422 грн 20 коп., а розмір пені - 167 541 грн 38 коп.

У зв`язку з не поверненням відповідачем орендованого майна йому нараховано за період з 01.05.2024 по 31.12.2024 неустойку у розмірі 4 373 841 грн 60 коп.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

У статті 4 Господарського процесуального кодексу України закріплено право на звернення до господарського суду. Зокрема, державні органи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Водночас у силу п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 звернула увагу, зокрема, що бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Тобто прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Неналежне виконання позивачем своїх обов`язків із захисту інтересів держави слугували підставою для звернення прокурора з цим позовом в інтересах держави аби інтереси держави були належно захищені.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях зверталося до Івано-Франківської окружної прокуратури із листами №10-021-00592 від 16.04.2024, №10-021-01202 від 01.08.2024, №10-021-01438 від 16.09.2024 та №10-021-01866 від 20.12.2025, в яких просило прокуратуру вжити заходів представницького характеру та повідомило, що регіональне відділення не отримувало акту приймання-передачі (повернення) майна по договору оренди та повторно просило прокуратуру звернутись до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі регіонального відділення.

Івано-Франківська окружна прокуратура листами від 11.09.2024 №09.51-68-2793ВИХ-2024 та від 19.12.2024 №09.51-68-3966ВИХ-2024 повідомила Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях про те, що прокуратурою буде заявлено до Господарського суду Івано-Франківської області позов в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та ДП "АйФіш" до ТОВ "КСП Рибгосп "Княгиничі" про повернення майна, стягнення коштів та пені.

З огляду на викладене, прокурор у поданій позовній заяві правомірно вказав на те, що позивачем не здійснювався захист інтересів держави у цих спірних правовідносинах, що є належними підставами для звернення з відповідним позовом до суду в інтересах держави.

Відтак, прокурором було дотримано порядок передбачений статтею 23 Закону України "Про прокуратуру".

Щодо вимоги про стягнення заборгованості із орендної плати

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Відповідно до ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст.173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В ч. 1 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, за правилами статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з частинами 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч.1 та ч. 4 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

У п. 2.1 незмінюваних умов договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 782 ЦК України, у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Згідно з п. 12.8 незмінюваних умов договору, договір вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання орендодавцем або балансоутримувачем орендарю листа про дострокове припинення цього договору. Дата дострокового припинення цього договору на вимогу орендодавця встановлюється на підставі штемпеля поштового відділення на поштовому відправленні орендодавця.

Як вбачається із штемпеля поштового відділення на описі вкладення в цінний лист, регіональним відділенням ФДМУ в Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях відправлено повідомлення №11-021-00623 від 23.04.2024 про відмову від договору оренди №23/23 від 12.10.2023 - 23.04.2024.

Таким чином, договір оренди є припиненим з 30.04.2024.

В п. 12.12 незмінюваних умов договору визначено, що майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акта повернення з оренди орендованого майна.

Відповідно до пунктів 9.1, 16 змінюваних умов договору та пункту 3.2 незмінюваних умов договору, місячна орендна плата становить 260 100 грн без ПДВ. Співвідношення розподілу орендної плати станом на дату укладення договору: балансоутримувачу 30% суми орендної плати; державному бюджету 70% суми орендної плати. Якщо орендна плата, визначена за результатами аукціону, орендна плата за січень-грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди.

Орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 змінюваних умов договору, щомісяця, до 15 числа поточного місяця оренди (п. 3.3 незмінюваних умов договору).

Так, з дня прийняття відповідачем від позивача в оренду приміщення вказаного в акті приймання-передачі, тобто від 12.10.2023 до припинення договору, а саме до 29.04.2024, у відповідача виникло зобов`язання сплачувати орендні платежі на умовах, вказаних в договорі - до 15 числа поточного місяця оренди.

Отже, загальний розмір орендної плати, який мав бути сплачений за договором оренди до державному бюджету (70% суми орендної плати) становить 1 240 648 грн 27 коп., а саме:

- за період з 12.10.2023 по 31.12.2024 - 481 604 грн 51 коп. (167 806,45 (260100/31х20) + 260 100 х 2 х 70%), яка повністю оплачена відповідачем - 18.10.2023, 14.11.2023 та 04.01.2024;

- за період з 01.01.2024 по 29.04.2024 (до припинення договору) 759 043 грн 76 коп.

Таким чином, за встановлених судом обставин, заборгованість відповідача зі сплати орендної плати до державному бюджету за договором оренди державного майна №23/23 від 12.10.2023 становить 759 043 грн 76 коп.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач доводів позивача не спростував, доказів виконання зобов`язань за договором не надав.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 759 043 грн 76 коп. основного боргу є обґрунтованими та належать до задоволення.

В частині вимог про стягнення 6 378 грн 44 коп. заборгованості з орендної плати належить відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Щодо вимоги про стягнення пені та неустойки

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

За змістом ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

У договорі оренди сторони визначили, що на суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати (п. 3.9 незмінюваних умов договору).

Таким чином умови договору не містять будь-яких додаткових застережень (зокрема, "до повного виконання зобов`язання", "до повної сплати заборгованості", "до повного погашення боргу" тощо), які свідчили б про визначення в них іншого строку нарахування штрафних санкцій, ніж визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, тому пеня за прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором має нараховуватися за період шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2024 у справі №911/952/22).

В п. 4.4 незмінюваних умов договору визначено, що якщо орендар не повертає майно після отримання від балансоутримувача примірників акта повернення з оренди орендованого майна, орендар сплачує до державного бюджету неустойку у розмірі подвійної орендної плати за кожний день користування майном після дати припинення цього договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

За прострочення виконання грошового зобов`язання за договором оренди позивачем нараховано відповідачу за період з 16.12.2023 по 19.12.2024 - 167 541 грн 38 коп. пені та за невиконання відповідачем обов`язку щодо повернення орендованого державного майна - 4 373 841 грн 06 коп. неустойки.

Суд здійснив перерахунок неустойки та пені, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду та з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України, відповідно до якого розмір неустойки становить 4 373 841 грн 06 коп., а розмір пені - 106 329 грн 70 коп.

Таким чином, за перерахунком суду, заявлена прокурором до стягнення сума неустойки є обґрунтованою та арифметично правильною.

Відтак, з відповідача на користь позивача Регіонального відділення ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях у зв`язку із невиконанням договірних зобов`язань належить стягнути 106 329 грн 70 коп. пені та 4 373 841 грн 06 коп. неустойки.

Щодо вимоги прокурора про зобов`язання повернути третій особі - ДП "АйФіш" нерухоме майно, що належить до державної власності

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст.41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами ч.1 ст.45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 цієї ж статті позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст. 53 ГПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

У цій справі прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, тому вказаний орган, відповідно до абз.2 ч.5 ст. 53 ГПК України, набув статусу позивача у справі.

Державне підприємство "АйФіш", згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2025, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

З приписів частини першої статті 50 ГПК України слідує, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не підпадають під ознаки поняття - "сторони в судовому процесі", якими є позивачі та відповідачі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виступає в процесі на боці тієї сторони, з якою в неї існують певні правові відносини. Залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у справі вирішується господарським судом з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес до даної справи. Щодо ж наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з`ясовувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17 вказала, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення у майбутньому у неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас, предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у такому процесі.

З огляду на те, що прокурором заявлено вимогу про зобов`язання повернути нерухоме майно, що належить до державної власності на користь Державного підприємства "АйФіш", яке є третьою особою у справі, правові підстави для задоволення позову в цій частині позову у суду відсутні.

З огляду на викладене, позов належить до часткового задоволення.

Судовий збір, згідно з вимогами ст. 129 ГПК України, суд покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 20, 73, 74, 76-78, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колективне сільськогосподарське підприємство Рибгосп "Княгиничі" (77030, вул. Шухевича, буд.1, с. Княгничі, Рогатинський район, Івано-Франківська область, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (76019, вул. Василіянок, 48, м. Івано-Франківськ, ) 5 239 214 (п`ять мільйонів двісті тридцять дев`ять тисяч двісті чотирнадцять) грн 52 коп., з яких: 759 043 (сімсот п`ятдесят дев`ять тисяч сорок три) грн 76 коп. заборгованості з орендної плати, 106 329 (сто шість тисяч триста двадцять дев`ять) грн 70 коп. пені та 4 373 841 (чотири мільйони триста сімдесят три тисячі вісімсот сорок одну) грн 06 коп. неустойки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колективне сільськогосподарське підприємство Рибгосп "Княгиничі" (77030, вул. Шухевича, буд.1, с. Княгничі, Рогатинський район, Івано-Франківська область, ) на користь Івано-Франківської обласної прокуратури (76015, вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, ) 78 588 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн 22 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.05.2025.

Суддя О.В. Рочняк