УХВАЛА

19 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/9385/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий (доповідач), Мачульський Г. М., Могил С. К.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Релігійної громади Української православної церкви Десятинного Храму Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 (суддя Смирнова Ю. М.)

і постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 (головуючий суддя Кравчук Г. А., судді Тарасенко К. В., Коробенко Г. П.)

за скаргою Релігійної громади Української православної церкви Десятинного Храму Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва

на рішення старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Молотової Вікторії Вадимівни

у справі № 910/9385/20

за позовом Національного музею історії України

до Релігійної громади Української православної церкви Десятинного Храму Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета послуг на стороні позивача - 1) Виконавчий орган Київської міської ради і 2) Міністерство культури та інформаційної політики України,

про усунення перешкод користування земельною ділянкою та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2024 ухвалою Господарського суду міста Києва, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025, відмовлено у задоволенні скарги Релігійної громади Української православної церкви Десятинного Храму Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва на рішення старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Молотової Вікторії Вадимівни.

28.04.2025 скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 у справі № 910/9385/20.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.04.2025 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ О. В. - головуючий (доповідач), Мачульський Г. М., Могил С. К.

У своїй касаційній скарзі скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частиною другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Колегія суддів, дослідивши матеріали касаційної скарги, клопотання про поновлення строку та зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, встановила, що оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/9385/20 прийнята 20.03.2025, повний текст підписано 03.04.2025, а отримана скаржником 07.04.2024, що підтверджується Довідкою про доставку документа в кабінет Електронного суду, скаржник подав касаційну скаргу 28.04.2024, тобто у строк відповідно до вимог частини другої статті 288 Господарсько процесуального кодексу України, а тому, колегія суддів вважає за необхідне поновити пропущений процесуальний строк.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам статей 287-291 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга їм відповідає, у зв`язку з чим з огляду на положення частини першої статті 294 Господарського процесуального кодексу України, наявні підстави для відкриття касаційного провадження у даній справі.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Крім того, у касаційній скарзі скаржник заявив клопотання про розгляд касаційної скарги за його участі в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 301 Господарського процесуального кодексу України, перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що межі розгляду справи судом касаційної інстанції передбачені у статті 300 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Посилання скаржника на постанови Верховного Суду, які містяться у касаційній скарзі, не можуть бути прийнято судом до уваги, оскільки висновки у зазначених справах, на які він посилається, мають загальний характер і зроблені за інших встановлених обставин.

Отже, клопотання скаржника, з урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, належних та достатніх доводів щодо неможливості розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами не містить. Учасники справи не позбавлені права подавати суду свої пояснення та відзиви, викладені в письмовій формі.

Відтак, зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання скаржника про розгляд справи № 910/9385/20 у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 і постанова Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 у справі № 910/9385/20 підлягають перегляду в касаційному порядку за касаційною скаргою Релігійної громади Української православної церкви Десятинного Храму Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва без повідомлення учасників справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 8, 234, 287-291, 294, 295, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити клопотання Релігійної громади Української православної церкви Десятинного Храму Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Поновити Релігійній громаді Української православної церкви Десятинного Храму Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва процесуальний строк на касаційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 і постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 у справі № 910/9385/20.

3. Відмовити Релігійній громаді Української православної церкви Десятинного Храму Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва в задоволенні клопотання про розгляд справи № 910/9385/20 у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

4. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Релігійної громади Української православної церкви Десятинного Храму Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 у справі № 910/9385/20 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

5. Витребувати з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі № 910/9385/20 за позовом Національного музею історії України до Релігійної громади Української православної церкви Десятинного Храму Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва, треті особи - Виконавчий орган Київської міської ради і Міністерство культури та інформаційної політики України, про усунення перешкод користування земельною ділянкою та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

6. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 03.06.2025. Звернути увагу на те, що відповідно до частини четвертої статті 295 Господарського процесуального кодексу України до відзиву додаються докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Г. М. Мачульський

С. К. Могил