ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/169/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Дерік М.О.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одісей-Сервіс" (65063, Одеська обл., місто Одеса, провулок 2-й Артилерійський, будинок 6)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачно та корисно" (65091, Одеська обл., місто Одеса, вул.Комітетська, будинок 4/6)

про стягнення 217 812,73 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

20.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Одісей-Сервіс" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачно та корисно", в якій просить суд стягнути з відповідача борг у розмірі 217 812,73 грн, який складається з основного боргу у сумі 167 896,38 грн, інфляційних втрат у сумі 10 202,72 грн, 25% річних у сумі 16 406,17 грн, пені у сумі 12 856,39 грн, штрафу у сумі 10 451,07 грн, а також судові витрати.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 27.01.2024 було відкрито провадження у справі №916/169/25 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Також ухвалою суду про відкриття провадження у справі сторонам було запропоновано надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 27.01.2024 була надіслана та доставлена позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів, про що свідчать довідки про доставку електронного документу, наявні у матеріалах справи (а.с.34-35).

06.03.2025 до суду від представника позивача надійшла заява, у якій останній зазначив, що договір, акт приймання-передачі наданих послуг правничої допомоги будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

24.03.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у якій останній просить суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 грн.

10.04.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про виправлення описки, у якій останній зазначив, що судові витрати на професійну правничу допомогу склали 6 000 грн.

Згідно з ч.5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас, під час дослідження матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність отримання від позивача пояснень з приводу сум, що є відмінними від орендної плати (25 000 грн), з наданням актів наданих послуг, зазначених в наданому акті звіряння, та пояснень щодо строків їх сплати, з урахуванням того, що п.5.2 договору визначено виключно строк сплати орендної плати.

З огляду на викладене, суд, керуючись завданнями господарського судочинства, які превалюють над будь-якими іншими міркування і судовому процесі, з метою повного та всебічного розгляду справи, вважав за необхідне призначити судове засідання для розгляду справи по суті, з метою надання позивачу можливості надати пояснення та в цілому надання сторонам можливості висловити свої позиції щодо спору у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 17.04.2025 постановлено здійснювати розгляд справи №916/169/25 за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на "30" квітня 2025 р. об 11:45 та запропоновано позивачу надати пояснення з приводу сум, що є відмінними від орендної плати (25 000 грн), з наданням актів наданих послуг, зазначених в наданому акті звіряння, та пояснень щодо строків їх сплати, з урахуванням того, що п.5.2 договору визначено виключно строк сплати орендної плати.

Вказана ухвала суду надійшла до електронних кабінетів позивача та відповідача 18.04.2025 о 19:14, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного документу, наявні у матеріалах справи.

29.04.2025 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі разом з актами наданих послуг, зазначеними в наданому акті звіряння.

У судове засідання 30.04.2025 сторони не з`явилися.

Ухвалою суду від 30.04.2025 відкладено судове засідання при розгляді справи №916/169/25 на "14" травня 2025 р. о 12:15.

6.05.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності останнього.

У судове засідання 14.05.2025 сторони не з`явилися.

У судовому засіданні судом було підписано вступну та резолютивну частини рішення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Одісей-Сервіс".

01 березня 2024 року між ТОВ "Одісей-Сервіс" та ТОВ "Смачно та корисно" був укладений договір оренди нерухомого майна № 1, за яким позивач передав у тимчасове платне користування окремо визначене нерухоме майно нежитлові приміщення приміщення харчоблоку в нежитловій будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, будинок 102.

28 жовтня 2024 року позивачем було відправлено відповідачеві лист № 51 про дострокове розірвання договору оренди № 1 від 01.03.2024.

11 листопада 2024 року сторонами було підписано акт приймання-передачі з оренди нерухомого та рухомого майна, яке знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Академіка Корольова, будинок 102 (а.с.12).

Крім того, сторонами був складений акт звіряння взаємних розрахунків за період березень 2024 року-жовтень 2024 року, який був підписаний відповідачем 03.12.2024 електронним підписом та печаткою за допомогою сервісу обміну електронними документами M.E.Doc.

Позивач також зазначає, що за період з 1 по 11 листопада позивачем нарахована орендна плата у розмірі 9 167,67 грн, про що складено акт надання послуг № 47 від 11 листопада 2024 року, який відправлено відповідачеві 03.12.2024 за допомогою сервісу M.E.Doc, втім, не отримано та не підписано останнім.

Водночас, позивач зазначає, що відповідачем не було сплачено заборгованість з орендної плати, з огляду на що наразі загальна сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 167 896,38 грн, яка складається з заборгованості з орендної плати та заборгованості з компенсації вартості спожитої відповідачем (орендарем) електричної енергії (у тому числі авансові платежі за електроенергію), водопостачання (водовідведення), газопостачання (опалення).

Крім того, за порушення зобов`язань орендаря зі сплати платежів за договором оренди позивачем на підставі пункту 8.2 договору нараховано пеню у сумі 12 856,39 грн, на підставі п.8.4 договору, з огляду на прострочення відповідачем оплати платежів більш ніж на 30 календарних днів нараховано штраф у розмірі 5 відсотків від розміру загальної суми заборгованості у сумі 10 451,07 грн, а також на підставі п.8.3 договору нараховані 25 відсотків річних у порядку ст. 625 Цивільного кодексу України у сумі 16 406,17 грн та інфляційні втрати у сумі 10 202,72 грн.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000 грн.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

01 березня 2024 року між ТОВ "Одісей-Сервіс" (Орендодавець) та ТОВ "Смачно та корисно" (Орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна № 1 (а.с.7-10), за яким орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування окремо визначене нерухоме майно нежитлові приміщення приміщення харчоблоку в нежитловій будівлі, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, будинок 102.

Загальна площа об`єкту оренди на дату підписання даного договору: 121,4 кв. м., яка складається з функціональним призначенням з виробничих, складських приміщень, туалету та коридорів.

Об`єкт відображений на технічному плані приміщення, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток до договору №1).

Відповідно до п.2.1. орендодавець зобов`язується передати орендарю о6'єкт оренди за актом приймання-передачі об`єкта оренди (що є невід`ємною частиною даного договору, додаток №2), в якому сторони відображається технічний стан об`єкту і повний перелік орендованого майна (нерухомого й рухомого), зазначаються показники приладів обліку, встановлених на мережах й комунікаціях об`єкту на дату складання акту.

Згідно з п.2.2. договору орендар зобов`язаний у присутності орендодавця перевірити справність пристроїв постачання електроенергії, газу та води, інженерних комунікації та технологічного обладнання об`єкта оренди. Якщо орендар у момент передання об`єкта оренди в його користування переконався у справності майна, то об`єкт оренди вважається таким, що переданий в належному стані. Про приховані недоліки майна на об`єкті оренди, які не можливо виявити під час простого огляду об`єкта оренди, орендар має право заявити орендодавцю не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів, наступних за днем підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта в оренду. У випадку виникнення аварій в об`єкті орендар застосовує всіх заходів щодо усунення їх наслідків за власні кошти.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що орендар вступає в строкове платне користування об`єктом оренди з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Об`єкт оренди повертається орендодавцю орендарем у день закінчення строку дії договору, а в разі дострокового розірвання договору, в день дострокового розірвання/припинення дії цього договору. Повернення об`єкту оренди фіксується відповідним актом приймання-передачі (п.2.4 договору).

Згідно п. 4.1. даний договір набуває чинності з дати його підписання та діє протягом одного календарного року. У разі ненадходження письмових повідомлень від жодної із сторін щодо припинення дії договору, він вважається продовженим на наступний календарний рік.

Відповідно до п.5.1 договору оренди за користування орендованим майном була встановлена щомісячна орендна плата у розмірі 25 000 грн, в тому числі ПДВ 20% - 4166,67 грн.

Нарахування орендодавцем орендної плати за цим договором здійснюється з дня прийняття орендарем об`єкту оренди за актом приймання-передачі. Нарахування орендодавцем орендної плати за цим договором припиняється з дня, наступного за днем повернення орендарем об`єкту оренди орендодавцю та підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі (п.5.1.1 договору).

Пунктом 5.2. договору зазначено, що орендар сплачує орендну плату на підставі договору та рахунків-фактури Орендодавця шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п.5.3 договору Орендар протягом 10 днів з дати передачі об`єкта в оренду сплачує на поточний рахунок Орендодавця орендну плату за останній місяць оренди в розмірі 25 000 гривень. В разі зміни розміру орендної плати Орендар або доплачує різницю разом з орендною платою за поточний місяць, або має право зарахувати надміру сплачену суму в рахунок майбутніх платежів.

Згідно з п.5.8 договору Орендар зобов`язується компенсувати Орендодавцю вартість спожитої електричної енергії (у тому числі авансові платежі за електроенергію), водопостачання (водовідведення), газопостачання (опалення) за показниками приладів обліку, встановлених в Об`єкті оренди.

Пунктом 8.2 договору встановлено, що у випадку несвоєчасної сплати платежів відповідно до умов цього договору орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення за весь період заборгованості до моменту її погашення.

Згідно з п.8.3 договору у випадку прострочення виконання обов`язків по сплаті платежів, передбачених цим договором, у порядку ст. 625 Цивільного кодексу України, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю 25% річних від простроченої суми.

У випадку прострочення виконання обов`язків по оплаті платежів, встановлених договором, більш ніж на 30 календарних днів, орендар сплачує орендодавцю штраф у розмірі 5% від розміру загальної суми заборгованості (п.8.4. договору).

Вказаний договір підписано та скріплено печатками обох сторін.

Матеріали справи також містять схему приміщень, що орендуються (додаток №1 до договору), акт приймання-передачі в оренду нерухомого та рухомого майна від 12.03.2024, за яким орендарю було передано вказане майно (додаток №2 до договору).

28.10.2024 позивачем було відправлено відповідачеві лист № 51 про дострокове розірвання договору оренди № 1 від 01.03.2024 з 1.12.2024 (а.с.13), у якому останній також просив у строк не пізніше 1.12.2024 звільнити об`єкт оренди від майна та передати об`єкт оренди орендодавцю та погасити суму заборгованості.

11.11.2024 сторонами було підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого та рухомого майна, за яким орендодавцем було повернуто майно з оренди (а.с.11-12).

Позивачем також надано суду акт звіряння взаємних розрахунків за період березень 2024 року - жовтень 2024 року, згідно з яким станом на 31.10.2024 заборгованість відповідача перед позивачем складала 158 728,71 грн. Вказаний акт підписаний відповідачем 03.12.2024 електронним підписом та скріплений печаткою за допомогою сервісу обміну електронними документами M.E.Doc (а.с.14).

Матеріали справи містять акти надання послуг з оренди майна №14 від 30.04.2024 на 25 000 грн (за квітень 2024 року), №13 від 31.03.2024 на суму 16 125 грн (з 12.03.2024 до 31.03.2024), №40 від 31.10.2024 на суму 25 000 грн (за жовтень 2024 року), №35 від 30.09.2024 на суму 25 000 грн (за вересень 2024 року), №31 від 31.08.2024 на суму 25 000 грн (за серпень 2024 року), №27 від 31.07.2024 на суму 25 000 грн (за липень 2024 року), №23 від 30.06.2024 на суму 25 00 грн (за червень 2024 року), а також акт надання послуг №47 від 11.11.2024 за період з 1 до 11 листопада 2024 року на суму 9 167,67 грн (а.с.15).

Позивачем також надані суду акти надання послуг щодо відшкодування витрат на послуги ТОВ "Інфоксводоканал" та на спожиту електроенергію: №44 від 31.10.2024 на суму 115,62 грн, №42 від 31.10.2024 на суму 670,22 грн, №38 від 30.09.2024 на суму 231,25 грн, №37 від 30.09.2024 на суму 822,98 грн, №34 від 31.08.2024 на суму 231,25 грн, №33 від 31.08.2024 на суму 745,55 грн, №30 від 31.07.2024 на суму 848,62 грн, №29 від 31.07.2024 на суму 231,25 грн, №26 від 30.06.2024 на суму 1 299,64 грн, №24 від 30.06.2024 на суму 231,25 грн. Вказані акти підписані та скріплені печатками обох сторін.

Доказів сплати суми заборгованості матеріали справи не містять.

Позивачем також надано суду розрахунок інфляційних втрат, 25% річних, пені та штрафу (а.с.16-17).

5. Позиція суду.

Відповідно до ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 759 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як встановлено судом, 01 березня 2024 року між ТОВ "Одісей-Сервіс" (Орендодавець) та ТОВ "Смачно та корисно" (Орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна №1 (а.с.7-10), за яким орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування окремо визначене нерухоме майно нежитлові приміщення приміщення харчоблоку в нежитловій будівлі, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, будинок 102.

Частиною 1 статті 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктом 5.1 договору оренди за користування орендованим майном була визначена щомісячна орендна плата у розмірі 25 000 грн, в тому числі ПДВ 20% - 4166,67 грн.

Відповідно до п.5.2. договору орендар сплачує орендну плату на підставі договору та рахунків-фактури Орендодавця шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п.5.8 договору орендар зобов`язується компенсувати орендодавцю вартість спожитої електричної енергії (у тому числі авансові платежі за електроенергію), водопостачання (водовідведення), газопостачання (опалення) за показниками приладів обліку, встановлених в об`єкті оренди.

Як встановлено судом, сторонами було підписано акт звіряння взаємних розрахунків за період березень 2024 року - жовтень 2024 року, згідно з яким станом на 31.10.2024 заборгованість відповідача перед позивачем складала 158 728,71 грн.

Матеріали справи також містять акти надання послуг з оренди майна №14 від 30.04.2024 на 25 000 грн (за квітень 2024 року), №13 від 31.03.2024 на суму 16 125 грн (з 12.03.2024 до 31.03.2024), №40 від 31.10.2024 на суму 25 000 грн (за жовтень 2024 року), №35 від 30.09.2024 на суму 25 000 грн (за вересень 2024 року), №31 від 31.08.2024 на суму 25 000 грн (за серпень 2024 року), №27 від 31.07.2024 на суму 25 000 грн (за липень 2024 року), №23 від 30.06.2024 на суму 25 00 грн (за червень 2024 року), а також акт надання послуг №47 від 11.11.2024 за період з 1 до 11 листопада 2024 року на суму 9 167,67 грн (а.с.15).

Позивачем також надані суду акти надання послуг щодо відшкодування витрат на послуги ТОВ "Інфоксводоканал" та на спожиту електроенергію: №44 від 31.10.2024 на суму 115,62 грн, №42 від 31.10.2024 на суму 670,22 грн, №38 від 30.09.2024 на суму 231,25 грн, №37 від 30.09.2024 на суму 822,98 грн, №34 від 31.08.2024 на суму 231,25 грн, №33 від 31.08.2024 на суму 745,55 грн, №30 від 31.07.2024 на суму 848,62 грн, №29 від 31.07.2024 на суму 231,25 грн, №26 від 30.06.2024 на суму 1 299,64 грн, №24 від 30.06.2024 на суму 231,25 грн. Вказані акти підписані та скріплені печатками обох сторін.

При цьому, як було встановлено судом, 11.11.2024 сторонами було підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого та рухомого майна, за яким орендодавцем було повернуто майно з оренди (а.с.11-12).

Доказів сплати заборгованості з орендної плати та компенсації вартості спожитої електричної енергії та водопостачання (водовідведення) у сумі 167 896,38 грн матеріали справи не містять.

Згідно до ст. 193 ГК України, яка цілком кореспондується із ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 167 896,38 грн, відповідач, згідно приписів ст.74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Одісей-Сервіс" в частині стягнення основного боргу цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, штрафу, 25% річних та інфляційних втрат, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 договору встановлено, що у випадку несвоєчасної сплати платежів відповідно до умов цього договору орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення за весь період заборгованості до моменту її погашення.

Так, відповідно до п.5.2. договору орендар сплачує орендну плату на підставі договору та рахунків-фактури Орендодавця шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Натомість, як було встановлено судом, сторонами у договорі не було передбачено строків оплати спожитої електричної енергії та водопостачання (водовідведення), з огляду на що суд не вбачає підстав для нарахування штрафних санкцій та інфляційних втрат за прострочення виконання відповідачем зобов`язань з компенсації витрат на спожиту електричну енергію та послуг з водопостачання (водовідведення).

Так, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив його помилковість у частині підрахування загальної суми пені (яка становить 19 502,83 грн замість 12 856,39 грн, як зазначено позивачем), а також через неврахування позивачем положень ст.254 ЦК України та нарахування пені на заборгованість з оплати за спожиту електроенергію та послуги з водопостачання (водовідведення), з огляду на що за допомогою системи "Ліга закон" судом було зроблено власний розрахунок, згідно якого сума пені становить 17 246,02 грн.

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
16 125,0011.04.2024 - 22.04.20241214,500.079153,32
25 000,0011.05.2024 - 10.06.20243113,500.074571,72
50 000,0011.06.2024 - 13.06.2024313,500.074110,66
50 000,0014.06.2024 - 24.06.20241113,000.071390,71
40 000,0025.06.2024 - 10.07.20241613,000.071454,64
65 000,0011.07.2024 - 10.08.20243113,000.0711 431,42
90 000,0013.08.2024 - 21.08.2024913,000.071575,41
80 000,0022.08.2024 - 10.09.20242013,000.0711 136,61
105 000,0011.09.2024 - 10.10.20243013,000.0712 237,70
125 000,0011.10.2024 - 10.11.20243113,000.0712 752,73
150 000,0012.11.2024 - 10.12.20242913,000.0713 090,16
159 167,6711.12.2024 - 12.12.2024213,000.071226,14
159 167,6713.12.2024 - 31.12.20241913,500.0742 230,96
159 167,6701.01.2025 - 16.01.20251613,500.0741 883,85

Як вже було зазначено судом, окрім можливості нарахування пені за невиконання грошового зобов`язання за договором, сторонами також погоджено, що у випадку прострочення виконання обов`язків по оплаті платежів, встановлених договором, більш ніж на 30 календарних днів, орендар сплачує орендодавцю штраф у розмірі 5% від розміру загальної суми заборгованості (п.8.4. договору).

Штрафом, відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 по справі №917/194/18).

Перевіривши наведений позивачем у позовній заяві розрахунок суми штрафу у розмірі 10 451,07 грн, суд доходить висновку про помилковість останнього з вищенаведених мотивів (відсутність підстав для нарахування штрафу на заборгованість з оплати послуг з електропостачання та водопостачання (водовідведення), а також з огляду на нарахування штрафу у розмірі 806,25 грн на суму 16 250 грн за актом наданих послуг від 31.03.2024, кінцевим строком оплати послуг за яким є 10.04.2024, та оплату за яким відповідачем проведено 23.04.2024, тобто, менше ніж у 30 календарних днів з настання строку оплати, що виключає у даному випадку застосування п.8.4 договору.

З урахуванням вищенаведеного, судом було здійснено власний розрахунок штрафу, відповідно до якого сума штрафу становить 9 208,38 грн.

Частина 2 ст.625 Цивільного кодексу України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи доведення матеріалами справи обставини порушення відповідачем грошового зобов`язання, а також встановлення у договорі іншого розміру відсотків річних, суд зазначає про обґрунтованість вимог позивача про стягнення 25% річних та інфляційних втрат.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок 25% річних, суд встановив його помилковість з огляду на неврахування положень ст.254 ЦК України, а також помилковість останнього у частині визначення загальної суми 25% річних, яка становить 18 431,51 грн замість 16 406,17 грн, вказаних позивачем, з огляду на що за допомогою системи "Ліга закон" судом було зроблено власний розрахунок, згідно якого сума 25% річних становить 16 396,64 грн.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 11/04/2024 до 22/04/2024 16 125,00 x 25 % x 12 : 366 : 10012132,17 грн.
з 11/05/2024 до 10/06/2024 25 000,00 x 25 % x 31 : 366 : 10031529,37 грн.
з 11/06/2024 до 24/06/2024 50 000,00 x 25 % x 14 : 366 : 10014478,14 грн.
з 25/06/2024 до 10/07/2024 40 000,00 x 25 % x 16 : 366 : 10016437,16 грн.
з 11/07/2024 до 10/08/2024 65 000,00 x 25 % x 31 : 366 : 100311 376,37 грн.
з 13/08/2024 до 21/08/2024 90 000,00 x 25 % x 9 : 366 : 1009553,28 грн.
з 22/08/2024 до 10/09/2024 80 000,00 x 25 % x 20 : 366 : 100201 092,90 грн.
з 11/09/2024 до 10/10/2024 105 000,00 x 25 % x 30 : 366 : 100302 151,64 грн.
з 11/10/2024 до 10/11/2024 125 000,00 x 25 % x 31 : 366 : 100312 646,86 грн.
з 12/11/2024 до 10/12/2024 150 000,00 x 25 % x 29 : 366 : 100292 971,31 грн.
з 11/12/2024 до 31/12/2024 159 167,67 x 25 % x 21 : 366 : 100212 283,14 грн.
з 01/01/2025 до 16/01/2025 159 167,67 x 25 % x 16 : 365 : 100161 744,30 грн.

В той же час суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово та послідовно звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц та інших.

Відповідно до частини першої статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд також зауважує, що у пункті 8.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №902/417/18 викладена правова позиція, щодо права суду зменшувати розмір процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України. Так, у вище вказаному пункті зазначене таке: «з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності, передбачених статтею 625 ЦК України у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника».

Отже, суд звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд, може зменшити загальний розмір неустойки, штрафу, так і процентів річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Суд також враховує, що штрафні санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника, та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів.

Вирішуючи питання щодо можливості зменшення відсотків річних, пені та штрафу, суд враховує, що останні не є основною заборгованістю і, відповідно, при зменшенні їх розміру кредитор не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд вважає справедливим покладення на відповідача відсотків річних у сумі 10 000 грн, пені у сумі 5 000 грн та штрафу у сумі 5 000 грн.

Необхідно зауважити, що, зменшуючи розмір процентів річних, пені та штрафу, суд вважає, що стягнення останніх виконує компенсаційну функцію для кредитора, але не є надмірним для боржника.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд встановив його помилковість у частині підрахування загальної суми інфляційних втрат (яка становить 11 375,34 грн замість 10 202,72 грн, як зазначено позивачем), а також через неврахування позивачем положень ст.254 ЦК України та нарахування інфляційних втрат на заборгованість з оплати за спожиту електроенергію та послуги з водопостачання (водовідведення), з огляду на що за допомогою системи "Ліга закон" судом було зроблено власний розрахунок, згідно якого сума інфляційних втрат становить 12 662,35 грн.

Водночас, враховуючи межі позовних вимог, суд доходить висновку про задоволення вимог позивача про стягнення інфляційних втрат у сумі 10 202,72 грн.

Період 1

IIc (100,20 : 100) = 1.00200000

Інфляційне збільшення:

16 125,00 x 1.00200000 - 16 125,00 = 32,25 грн.

Період 2

IIc (100,60 : 100) = 1.00600000

Інфляційне збільшення:

25 000,00 x 1.00600000 - 25 000,00 = 150,00 грн.

Період 3

IIc (102,20 : 100) = 1.02200000

Інфляційне збільшення:

50 000,00 x 1.02200000 - 50 000,00 = 1 100,00 грн.

Період 4

IIc = 1.00000000

Інфляційне збільшення:

40 000,00 x 1.00000000 - 40 000,00 = 0,00 грн.

Період 5

IIc (100,00 : 100) = 1.00000000

Інфляційне збільшення:

65 000,00 x 1.00000000 - 65 000,00 = 0,00 грн.

Період 6

IIc (100,60 : 100) = 1.00600000

Інфляційне збільшення:

90 000,00 x 1.00600000 - 90 000,00 = 540,00 грн.

Період 7

IIc = 1.00000000

Інфляційне збільшення:

80 000,00 x 1.00000000 - 80 000,00 = 0,00 грн.

Період 8

IIc (101,50 : 100) = 1.01500000

Інфляційне збільшення:

105 000,00 x 1.01500000 - 105 000,00 = 1 575,00 грн.

Період 9

IIc (101,80 : 100) = 1.01800000

Інфляційне збільшення:

125 000,00 x 1.01800000 - 125 000,00 = 2 250,00 грн.

Період 10

IIc (101,90 : 100) = 1.01900000

Інфляційне збільшення:

150 000,00 x 1.01900000 - 150 000,00 = 2 850,00 грн.

Період 11

IIc (101,40 : 100) (101,20 : 100) = 1.02616800

Інфляційне збільшення:

159 167,67 x 1.02616800 - 159 167,67 = 4 165,10 грн.

Таким чином, суд зазначає про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 10 202,72 грн.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1,2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3-4 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно п. 8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, позивач зазначив, що такі витрати склали 6 000 грн.

У підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання правничої допомоги від 7.01.2025, укладений між позивачем та адвокатом Фатєєвою Я.А.

Відповідно до вказаного договору адвокат Фатєєва Яна Анатоліївна, яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ №990, виданого Радою адвокатів Волинської області 22 січня 2018 року, в подальшому іменована «Адвокат», з однієї сторони, і Товариство з обмеженою відповідальністю «Одісей-Сервіс», в подальшому іменоване «Клієнт», в особі директора Семенець О.А., що діє на підставі статуту, з другої сторони, уклали цей договір про нижченаведене:

« 1. Адвокат бере на себе зобов`язання надати Клієнту професійну правничу допомогу зі складання та подання до місцевого господарського суду позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смачно та Корисно» про стягнення заборгованості з орендної плати, інфляційних втрат, 3 % річних, пені та штрафу за договором оренди №1 від 01.03.2024, актом звіряння взаємних розрахунків від 03.12.2024.

Клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за надання правничої допомоги.

2. Розмір гонорару адвоката визначається, виходячи з наступного розрахунку: 1000 гривень за одну годину робочого часу, який визначається за актом приймання-передачі наданих послуг.»

Вказаний договір підписано адвокатом та директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Одісей-Сервіс".

Крім того, представником позивача також було надано суду акт прийому-передачі послуг за договором від 20.03.2025, у якому зазначено, що адвокатом була надана професійна правнича допомога зі складання, узгодження з Клієнтом та подання до місцевого господарського суду позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смачно та Корисно» про стягнення 217 812,73 грн. Загальний час надання професійної правничої допомоги 6 годин. Розмір гонорару адвоката згідно договору з розрахунку 1 000 гривень за одну годину робочого часу. Загальна вартість наданих послуг 6 000 грн.

Позивачем також надано суду ордер серії ВН №1462228 від 20.01.2025, виданий ТОВ "Одісей-Сервіс" на адвоката Фатєєву Я.А., а також платіжну інструкцію №939 від 20.03.2025 на суму 6 000 грн, з якої вбачається сплата позивачем за надані адвокатські послуги.

Як встановлено судом, представником позивача складено та надано суду позовну заяву з доданими до неї документами, тобто, дійсно надано послугу в обсязі, вказаному в акті прийому-передачі послуг від 20.03.2025.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеним факт надання правової допомоги у сумі 6 000 грн, а розмір гонорару співмірним та незавищеним, водночас, з огляду на часткову відмову у позові, з урахуванням п.3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, суд вважає за доцільне та правомірне витрати на правову допомогу покласти на обидві сторони пропорційно.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно без урахування зменшення розміру відсотків річних та штрафних санкцій судом з власної ініціативи.

Керуючись ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачно та корисно" (65091, Одеська обл., місто Одеса, вул.Комітетська, будинок 4/6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одісей-Сервіс" (65063, Одеська обл., місто Одеса, провулок 2-й Артилерійський, будинок 6, ) основний борг у сумі 167 896 /сто шістдесят сім тисяч вісімсот дев`яносто шість/ грн 38 коп., інфляційні втрати у сумі 10 202 /десять тисяч двісті дві/ грн 72 коп., відсотки річних у сумі 10 000 /десять тисяч/ грн, пеню у сумі 5 000 /п`ять тисяч/ грн, штраф у сумі 5 000 /п`ять тисяч/ грн, судовий збір у сумі 2 598 /дві тисячі п`ятсот дев`яносто вісім/ грн 73 коп., витрати на правничу допомогу у сумі 5 965 /п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять/ грн 51 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19 травня 2025 р.

Суддя Ю.М. Щавинська