ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/1759/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світязь"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2024 (суддя Мудрий С.М.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 (колегія суддів: Демидова А.М., Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світязь" (далі - ТОВ "Світязь")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - ТОВ "Оператор ГТС")

про стягнення 770 496,00 грн.

СУТЬ СПОРУ

1. У 2021 році ТОВ "Оператор ГТС" та ТОВ "Світязь" за результатом проведених відкритих торгів уклали договір підряду, в якому погодили, що підрядник (ТОВ "Світязь") в забезпечення виконання договору зобов`язується надати замовнику (ТОВ "Оператор ГТС") безвідкличну безумовну банківську гарантію на суму 770 496,00 грн, що становить 5% ціни цього Договору, терміном дії до 05.08.2023 включно.

2. ТОВ "Світязь" (принципал) уклало з Акціонерним товариством "Український будівельно-інвестиційний банк" (гарант) договір про надання банківської гарантії.

3. Протягом травня-вересня 2023 року ТОВ "Світязь" завантажувало в систему електронного документообігу акти, переважну кількість яких ТОВ "Оператор ГТС" відхиляло, зокрема, у зв`язку з завищенням об`ємів виконаних робіт, її невідповідності акту або невідповідності матеріалів договору.

4. У липні 2023 року банк отримав вимогу від ТОВ "Оператор ГТС" про сплату банківської гарантії у зв`язку з настанням гарантійного випадку. Банк перерахував ТОВ "Оператор ГТС" суму банківської гарантії, а ТОВ "Світязь" повернуло ці кошти банку з урахуванням відсотків.

5. ТОВ "Світязь" звернулося до суду з позовом до ТОВ "Оператор ГТС" про стягнення коштів у сумі банківської гарантії.

6. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову. Суд апеляційної інстанції залишив це рішення без змін.

7. ТОВ "Світязь" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказані рішення, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

8. Перед Верховним Судом у цій справі постало питання можливості стягнення принципалом з бенефіціара коштів, отриманих останнім за банківською гарантією.

9. Верховний Суд частково задовольнив касаційну скаргу, виходячи з таких мотивів.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

10. 01.06.2021 ТОВ "Оператор ГТС" (як замовник) та ТОВ "Світязь" (як підрядник) за результатом проведених відкритих торгів (назва предмета закупівлі: ізоляційні роботи (Ремонт фундаментів та ізоляційного покриття технологічної трубної обв`язки КС Лубни; ідентифікатор закупівлі: №UA-2021-02-05-002572-a) уклали договір № (далі - Договір), за умовами якого:

- підрядник за завданням замовника, відповідно до умов цього Договору про закупівлю, зобов`язується на свій ризик надати послуги: Ізоляційні роботи (Ремонт фундаментів та ізоляційного покриття технологічної трубної обв`язки КС Лубни) відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням ч.1 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" (із змінами та доповненнями), норм Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та Господарського кодексу України (далі - ГК), далі - роботи), а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього Договору (п.1.1);

- склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені технічними вимогами і якісними характеристиками (додаток №1), договірною ціною (додаток №2) та графіком виконання робіт (додаток №3), які є невід`ємною частиною Договору (п.1.2);

- місце виконання робіт (далі - об`єкт): Полтавська обл., Лубенський р-н., с. Піски, вул. П`ятикопа, 2А, КС Лубни;

- загальна вартість виконуваних робіт за цим Договором згідно з Договірною ціною (додаток №2) і становить: 15 409 920,00 грн, у тому числі ПДВ 20% 2 568 320,00 грн (п.3.1);

- оплата за цим Договором проводиться в такому порядку: замовник протягом 30 календарних днів, але не раніше ніж через 20 календарних днів з моменту прийняття робіт, що підтверджується актами приймання виконаних робіт та довідками про вартість виконаних робіт, перераховує на розрахунковий рахунок підрядника суму вартості прийнятих робіт; при складанні актів приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт використовуються форми документів КБ-2в та КБ-3 (п.3.4);

- підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 24 місяців із дати підписання Договору з обов`язковим дотриманням погодженого із Замовником графіка виконання робіт (додаток №3), що додається до цього Договору та є невід`ємною його частиною (п.4.1);

- строки виконання робіт можуть бути змінені із внесенням відповідних змін у цей Договір у випадках, передбачених чинним законодавством України (п.4.2);

- датою закінчення виконаних підрядником робіт вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому розділом 5 цього Договору; виконання робіт може бути закінчено підрядником достроково за умови письмової згоди замовника (п.4.3);

- передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін (п.5.1);

- акт приймання виконаних робіт та довідку про вартість виконаних будівельних робіт готує підрядник і надає його замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця; разом з актом приймання виконаних робіт підрядник надає замовнику повний комплект виконавчої документації за звітний період, оформленої належним чином, відповідно до вимог чинних нормативних документів у галузі будівництва; замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів перевіряє достовірність отриманих акта приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт у частині фактично виконаних робіт, їх відповідність показникам якості, комплектність виконавчої документації та, у разі відсутності явних недоліків, підписує його в рамках цього ж строку або направляє мотивоване заперечення проти такого підписання (п.5.2);

- жодна із сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов у разі настання надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (п.8.1);

- сторони протягом 10 (десяти) календарних днів повинні сповістити одна одну про початок обставин непереборної сили (форс-мажора) у письмовій формі; повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс-мажора) та строк їх дії підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати (далі - ТПП) України (п.8.2);

- неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі сторін про неможливість виконання прийнятих за цим Договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили та/або ненадання сертифіката ТПП України позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань (п.8.3);

- при настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за цим Договором продовжується на строк, відповідний строку дії вказаних обставин (п.8.4);

- відповідно до умов п.6 розд.VI тендерної документації процедури закупівлі відкритих торгів по предмету закупівлі "Ізоляційні роботи (Ремонт фундаментів та ізоляційного покриття технологічної трубної обв`язки КС Лубни)" згідно з оголошенням про проведення процедури закупівлі №UA-2021-02-05-002572-a, оприлюдненого на веб-порталі Уповноваженого органу 05.02.2021, підрядник зобов`язується надати замовнику не пізніше дати укладення цього Договору в забезпечення виконання Договору безвідкличну безумовну банківську гарантію (далі - Гарантія) на суму 770 496,00 грн, що становить 5% ціни цього Договору (пп.10.9.1 п.10.9);

- термін дії Гарантії - до 05.08.2023 включно (пп.10.9.3 п.10.9);

- Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє протягом 25 місяців з моменту підписання Договору; у частині гарантійних зобов`язань Договір діє до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (п.11.1);

- у разі невиконання (неналежного виконання) підрядником своїх зобов`язань за цим Договором замовник має право одержати задоволення своїх вимог, передбачених умовами цього Договору та чинним законодавством України, на умовах, визначених Гарантією (підп.10.9.5 п.10.9).

11. На виконання умов Договору ТОВ "Світязь" (принципал) уклало з Акціонерним товариством "Український будівельно-інвестиційний банк" (далі - АТ "Укрбудінвестбанк", Банк) (гарант) договір №BGV/UA/03-2-05976 від 27.05.2021 про надання гарантії (далі - Договір про надання гарантії), відповідно до якого:

- Банк видав банківську гарантію №BGV/UA/03-2-05976 від 27.05.2021, яка є додатком №1 до Договору про надання гарантії (далі - Банківська гарантія);

- у разі настання гарантійного випадку та отримання письмової вимоги бенефіціара (ТОВ "Оператор ГТС"), гарант зобов`язаний розглянути вимогу разом із доданими до неї документами, перевірити достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення (пп.2.1.2 п.2.1);

- гарант зобов`язався не пізніше 2 (другого) банківського дня з моменту отримання письмової вимоги бенефіціара, яка становить належне представлення, надіслати принципалу повідомлення про настання гарантійного випадку разом із копією вимоги бенефіціара та документів, якими вона супроводжувалася (пп.2.1.3 п.2.1).

12. Згідно з Банківською гарантією Банк як гарант безумовно зобов`язався протягом п`яти банківських днів після одержання ним паперового оригіналу першої письмової вимоги бенефіціара, оформленої належним чином (підпис уповноваженої особи, печатка бенефіціара (якщо передбачена)) та/або електронного SWIFT-повідомлення через Банк бенефіціара на SWIFT Банку-гаранта, сплатити бенефіціару повну суму Банківської гарантії, без необхідності для бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов, за умови, що в тексті вимоги буде зазначено, що сума, яка вимагається, повинна бути сплачена у зв`язку з невиконанням/неналежним виконанням принципалом зобов`язань за Договором підряду.

13. 28.10.2021 ТОВ "Оператор ГТС" та ТОВ "Світязь" уклали додаткову угоду №1 про електронний документообіг до Договору, в якій домовилися про те, що:

- з метою виконання умов Договору будуть здійснювати обмін документами, визначеними у п.1.2 цієї угоди, як електронними документами у розумінні Закону "Про електронні документи та електронний документообіг" (далі - електронні документи); під "обміном електронними документами" сторони розуміють їх створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, підписання, використання тощо за допомогою Системи електронного документообігу, що визначена у розд.2 угоди (п.1.1);

- сторони домовились здійснювати обмін електронними документами, у тому числі створювати, пересилати та підписувати електронні документи, із застосуванням визначеної у цьому пункті угоди системи, яка забезпечує обмін електронними документами (далі - Система електронного документообігу): онлайн-сервіс погодження та підписання електронних документів "Deals", та відповідно до положень Законів "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" (п.2.1).

14. 26.05.2023 ТОВ "Світязь" завантажило акт №21 від 24.05.2023 на суму 700 765,20 грн за допомогою системи електронного документообігу; ТОВ "Оператор ГТС" відхилило цей акт та надало коментар-зауваження: "Акт містить позиції, що не виконувались".

15. 31.05.2023 ТОВ "Світязь" повторно завантажило акт №21 від 24.05.2023 на суму 697 670,40 грн, проте 06.06.2023 цей акт був також відхилений ТОВ "Оператор ГТС" із наданим коментарем-зауваженням: "Завищені об`єми виконаних робіт".

16. 07.06.2023 в систему електронного документообігу ТОВ "Світязь" вчергове завантажило акт №21 від 24.05.2023, на суму 505 140,00 грн, та 09.06.2023 ТОВ "Оператор ГТС" відхилило акт з коментарем-зауваженням: "Виконання не відповідає зафіксованому в акті виконаних робіт".

17. 13.06.2023 ТОВ "Світязь" знову завантажило акт №21 від 24.05.2023 на суму 505 140,00 грн, 14.06.2023 ТОВ "Оператор ГТС" відхилило цей акт та надано коментар-зауваження: "Використані матеріали не відповідають Договору".

18. 18.06.2023 в систему електронного документообігу ТОВ "Світязь" завантажило акт №21 від 01.06.2023 на суму 505 140,00 грн, 22.06.2023 ТОВ "Оператор ГТС" відхилило цей акт та надало коментар-зауваження: "Акт містить роботи, що не виконувались".

19. 24.07.2023 позивач завантажив акт №21 від 01.07.2023 на суму 416 563,20 грн, проте 28.07.2023 ТОВ "Оператор ГТС" відхилило цей акт із таким коментарем-зауваженням: "Фактичні об`єми виконаних робіт не відповідають наданому акту."

20. 28.07.2023 Банк повідомив ТОВ "Світязь" про отримання вимоги ТОВ "Оператор ГТС" від 28.07.2023 про сплату 770 496,00 грн у зв`язку з настанням гарантійного випадку згідно з умовами Банківської гарантії.

21. 01.08.2023 в систему електронного документообігу ТОВ "Світязь" завантажило акт №21 від 01.08.2023 на суму 400 582,80 грн, який підписаний ТОВ "Оператор ГТС" без зауважень.

22. 03.08.2023 АТ "Укрбудінвестбанк" перерахувало ТОВ "Оператор ГТС" кошти в розмірі 770 496,00 грн. ТОВ "Світязь" здійснило перерахування Банку суми Банківської гарантії з урахуванням відсотків в розмірі 786 891,55 грн.

23. 14.09.2023 ТОВ "Світязь" завантажило акт №22 від 14.09.2023 на суму 150 850,80 грн; 15.09.2023 ТОВ "Оператор ГТС" відхилило цей акт та надало коментар-зауваження: "Відсутні обсяги виконаних робіт".

24. 11.10.2023 ТОВ "Світязь" отримало від ТОВ "Оператор ГТС" письмову претензію №2 у зв`язку із простроченням виконання робіт на 60 календарних днів за актом №21 від 01.08.2023 на суму 52 075,76 грн, з яких пеня 0,1% у сумі 24 034,97 грн та штраф 7% у сумі 28 040,80 грн.

25. 08.11.2023 ТОВ "Світязь" листом №9 відмовило у задоволенні вказаної претензії, зазначивши, що вчасно виконало свої зобов`язання за Договором, про що свідчать загальний журнал робіт і передана виконавча документація.

Короткий зміст позовних вимог

26. ТОВ "Світязь" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Оператор ГТС" про стягнення 770 496,00 грн.

27. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Оператор ГТС" отримало суму гарантії в розмірі 770 496,00 грн усупереч умовам Договору підряду.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

28. Господарський суд міста Києва рішенням від 25.07.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025, у задоволенні позову відмовив.

29. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, таким:

- після виконання договірних зобов`язань за наданою гарантією, банк-гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові у встановлених законом та договором випадках;

- враховуючи те, що Банківською гарантією гарант надав бенефіціару безумовну гарантію та прийняв на себе безвідкличне і безумовне зобов`язання сплатити бенефіціару суму в розмірі 770 496,00 грн без необхідності для бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, Банк як гарант не повинен здійснювати аналіз відносин, які склались між бенефіціаром (ТОВ "Оператор ГТС") та принципалом (ТОВ "Світязь"), та встановлювати, із чиєї вини відбулось порушення останнім забезпечуваного зобов`язання; обов`язок гаранта сплатити бенефіціару грошову суму відповідно до умов банківської гарантії настає за умови порушення принципалом зобов`язання, забезпеченого Банківською гарантією, та направлення бенефіціаром гаранту письмової вимоги;

- ТОВ "Світязь" після отримання повідомлення від Гаранта про отримання 28.07.2023 свіфт-повідомлення про вимогу від ТОВ "Оператор ГТС" про сплату 770 496,00 грн у зв`язку з настанням гарантійного випадку згідно з умовами Банківської гарантії здійснило перерахування суми Банківської гарантії з урахуванням відсотків Банку в розмірі 786 891,55 грн без будь-яких зауважень;

- в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження погодження сторонами зміни строку виконання робіт;

- матеріали справи також не містять доказів надання позивачем відповідачу відповідного сертифіката ТПП України, як це передбачено п.8.2 Договору; такий сертифікат до матеріалів справи не поданий; ненадання сертифіката ТПП України в силу приписів п.8.3 Договору позбавляє сторону (ТОВ "Світязь") права посилатися на будь-яку обставину непереборної сили як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань;

- в листі позивача №4-02 від 04.03.2022 про призупинення виконання робіт на об`єктах ТОВ "Оператор ГТС" не конкретизовано, які саме обставини прямо перешкоджали підряднику фізично чи юридично виконати конкретний обов`язок за Договором;

- ТОВ "Світязь" не надало суду належних доказів на підтвердження наявності обставин, що об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань за Договором у визначений п.4.1 Договору строк, що в силу п.8.4 Договору могло бути підставою для продовження строку виконання зобов`язань на строк, відповідний строку дії вказаних обставин;

- сам факт введення воєнного стану не може вважатись належною правовою підставою для невиконання зобов`язань, а обставини, які виникли у зв`язку з війною мають безпосередньо впливати на можливість контрагента виконати свій обов`язок; сторона, яка посилається на вказану обставину, повинна довести зв`язок між неможливістю виконання зобов`язання за договором та військовими діями, чого позивач в ході розгляду справи не довів;

- як зауважило ТОВ "Оператор ГТС", незважаючи на введення з 24.02.2022 на території України воєнного стану, який на цей час продовжено, позивач фактично продовжував виконувати свої зобов`язання за Договором, що свідчить про відсутність форс-мажорних обставин для конкретного випадку;

- сукупність встановлених обставин свідчить про належне виконання Банком своїх зобов`язань за Банківською гарантією; при цьому, виконання безвідкличної Банківської гарантії, після пред`явлення письмової вимоги бенефіціаром, здійснено саме Банком-гарантом із дотриманням умов укладеного з позивачем (принципалом) Договору про надання гарантії; заявлені до Банку як гаранта вимоги за Банківською гарантією були виконані саме Банком, а не позивачем;

- враховуючи той факт, що ТОВ "Світязь" порушило умови Договору в частині своєчасного виконання робіт, ненадання суду належних доказів настання форс-мажорних обставин, зважаючи на умови Банківської гарантії, відсутні правові підстави для задоволення вимоги про стягнення 770 496,00 грн.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи

30. 13.02.2025 ТОВ "Світязь" через систему Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

31. Скаржник посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 ч.2 ст.287 ГПК у взаємозв`язку з п.3 ч.3 ст.310 ГПК, та зазначає, зокрема, таке:

- суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми статей 526, 530, 629, 837, 853 ЦК, ст.193 ГК та не врахували висновки Верховного Суду щодо їх застосування, викладені у постанові від 06.04.2018 у справі №910/23881/16;

- суди попередніх інстанцій мали надати оцінку вжитим сторонами діям на виконання Договору у їх сукупності з огляду саме на умови договору підряду (посилається на постанови Верховного Суду від 31.01.2020 у справі №922/610/19; від 20.05.2020 у справі №910/6217/19; від 12.07.2023 у справі №904/8883/21; від 31.05.2022 у справі №916/693/21; від 18.06.2024 у справі №910/97/22 (щодо застосування норм статей 526, 530, 629, 837, 853 ЦК, ст.193 ГК);

- встановлення термінів виконання договірних зобов`язань підрядником безпосередньо пов`язано з встановленням термінів виконання своєї частини зобов`язань на певному етапі приймання-здачі робіт; встановлення та дослідження заперечень підрядника стосовно факту виконання замовником умов договору (та доказів, на які він посилається) має важливе значення для правильного вирішення спору (постанова Верховного Суду від 12.07.2023 у справі №904/8883/21 (щодо застосування статей 530, 629, 837 ЦК)); суди попередніх інстанцій не дослідили докази на предмет дотримання самим відповідачем умов Договору під час відхилення актів виконаних робіт, надісланих позивачем (умов пунктів 5.2 та 5.4);

- у постанові від 31.05.2022 у справі №916/693/21 Верховний Суд звертав увагу, що обґрунтованість відмови замовника (від підписання акту) є оціночним поняттям та в кожному конкретному випадку повинна оцінюватися з урахуванням конкретних обставин справи та спірних правовідносин сторін; суди мали врахувати ці висновки, застосовуючи норми статей 526, 853 ЦК, ст.193 ГК; суди не перевірили, чи були обґрунтованими заперечення відповідача проти підписання актів виконаних робіт в контексті обставин цієї справи;

- суди не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05.03.2024 у справі №910/3374/23, від 10.07.2024 у справі №906/1108/23; від 25.06.2020 у справі №910/2683/19, оскільки фактично відмовились досліджувати обґрунтованість відмови відповідача від підписання актів №20 та №21;

- суди не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16.09.2022 у справі №913/703/20 (щодо застосування ч.1 ст.526 ЦК); суди мали оцінити, чи дотримався відповідач форми заяви про недоліки, передбаченої пунктами 5.2, 5.4 Договору підряду, відхиляючи примірники актів №20 та №21; також не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25.01.2018 у справі №923/9/17; від 03.04.2020 у справі №910/17626/18; від 04.06.2024 у справі №910/466/22; від 12.06.2019 у справі №910/6002/18 (щодо застосування статей 526, 853 ЦК, ст.193 ГК);

- суди проігнорували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27.11.2018 у справі №914/2505/17; від 20.05.2019 у справі №910/3536/18, від 13.02.2020 у справі №910/2932/19; від 08.06.2022 у справі №910/9397/20; від 20.05.2020 у справі №910/6217/19, та не застосували норми статей 612-613 ЦК до спірних відносин, хоча позивач послідовно заявляв про обставини прострочення відповідача;

- позивач покладався на поведінку відповідача собі на шкоду, оскільки це призвело до скорочення строку виконання робіт (на один календарний місяць) і до стягнення відповідачем суми банківської гарантії; така поведінка відповідача є недобросовісною, оскільки він суперечить сам собі (статті 3, 509 ЦК), а тому відповідач не має права на отримання гарантії; суди не застосували норми статей 3, 509 ЦК та не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі №917/1212/21; від 25.05.2021 у справі №461/9578/15-ц, Верховного Суду від 18.06.2024 у справі №910/97/22, від 08.06.2022 у справі №910/9397/20; від 03.08.2022 у справі №910/5408/21);

- суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив клопотання про дослідження доказів (клопотання щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи), що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

32. 27.03.2025 до Верховного Суду надійшов відзив ТОВ "Оператор ГТС", в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги ТОВ "Світязь".

33. У відзиві ТОВ "Оператор ГТС" зазначає:

- станом на момент закінчення терміну дії Договору та момент звернення ТОВ "Оператор ГТС" до Банку-гаранта з вимогою про стягнення банківської гарантії через неналежне виконання умов Договору з боку позивача, ТОВ "Світязь" не виконало повний перелік робіт у строк, передбачений Договором, що підтверджується тим, що останній Акт приймання виконаних будівельних робіт було надано підрядником лише 01.08.2023, тобто із простроченням у 2 місяця строку виконання робіт, передбачених відповідним графіком та через 1 місяць з дня закінчення дії Договору;

- кожен акт, який відхилявся замовником, відхилявся через наявність мотивованих зауважень з боку ТОВ "Оператор ГТС" щодо об`ємів виконаних робіт та/або інформації, яка була відображена у цих актах; у той же час в разі відсутності зауважень до наданого документу (як у випадку з актом №21 від 01.08.2023) такий документ приймався та був підписаний без жодних зауважень;

- обов`язок гаранта є безумовним та не залежить від причин невиконання ним свого зобов`язання перед бенефіціаром, такі причини не мали б з`ясовуватись банком під час ухвалення рішення про виплату суми гарантії; визначаючи, чи відповідає вимога бенефіціара умовам гарантії, Банк-гарант не повинен вдаватись до аналізу відносин, які склались між бенефіціаром та принципалом і, відповідно, встановлювати, з чиєї вини відбулось порушення принципалом зобов`язання, чи було таке порушення вимушеним тощо; натомість для виплати суми банківської гарантії достатньо встановити, що таке порушення відбулось (постанова Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №910/9397/20);

- враховуючи неналежне виконання умов Договору з боку позивача, ТОВ "Оператор ГТС" правомірно ініціювало стягнення Банківської гарантії;

- обставинами та доводами підтверджується настання в межах спірних правовідносин гарантійного випадку, що свідчить про безпідставність позовних вимог ТОВ "Світязь" про стягнення 770 496,00 грн, які були перераховані на користь ТОВ "Оператор ГТС" як банківська гарантія за неналежне виконання умов Договору;

- щодо спростування тверджень про неможливість виконання умов Договору через настання форс-мажорних обставин ТОВ "Оператор ГТС" наголошує, що позивач, посилаючись на п.8.4 Договору, не враховує вимоги пунктів 8.2-8.3 Договору.

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

34. Верховний Суд ухвалою від 10.03.2025 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Світязь", розгляд касаційної скарги призначив у порядку письмового провадження.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо прийняття робіт за договором

35. Суди попередніх інстанцій дослідили умови Банківської гарантії та вказали, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження погодження сторонами зміни строку виконання робіт; ТОВ "Світязь" після отримання повідомлення від Гаранта про отримання 28.07.2023 свіфт-повідомлення про вимогу від ТОВ "Оператор ГТС" про сплату 770 496,00 грн у зв`язку з настанням гарантійного випадку згідно з умовами Банківської гарантії здійснило перерахування суми Банківської гарантії з урахуванням відсотків Банку в розмірі 786 891,55 грн без будь-яких зауважень;

36. Ключовим доводом, який виокремлює ТОВ "Світязь" у касаційній скарзі, є те, що суди попередніх інстанцій не надали оцінку вжитим сторонами діям на виконання Договору та фактично відмовились досліджувати обґрунтованість відмови відповідача від підписання актів №20 та №21. При цьому, скаржник вказує:

- суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми статей 526, 530, 629, 837, 853 ЦК, ст.193 ГК та не врахували висновки Верховного Суду щодо їх застосування, викладені у постанові від 06.04.2018 у справі №910/23881/16 (моментом виконання зобов`язань за договором підряду є саме прийняття робіт, виконаних належним чином);

- суди попередніх інстанцій мали надати оцінку вжитим сторонами діям на виконання Договору у їх сукупності з огляду саме на умови договору підряду (посилається на постанови Верховного Суду від 31.01.2020 у справі №922/610/19; від 20.05.2020 у справі №910/6217/19; від 12.07.2023 у справі №904/8883/21; від 31.05.2022 у справі №916/693/21; від 18.06.2024 у справі №910/97/22 (щодо застосування норм статей 526, 530, 629, 837, 853 ЦК, ст.193 ГК);

- суди не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05.03.2024 у справі №910/3374/23, від 10.07.2024 у справі №906/1108/23; від 25.06.2020 у справі №910/2683/19, оскільки фактично відмовились досліджувати обґрунтованість відмови відповідача від підписання актів №20 та №21;

- суди не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16.09.2022 у справі №913/703/20, щодо застосування ч.1 ст.526 ЦК (якщо сторони визначили певні форму та порядок підтвердження фактів, що мають юридичне значення, то належним доказом відповідних фактів є докази, оформлені відповідно до договору); суди мали оцінити, чи дотримався відповідач форми заяви про недоліки, передбаченої пунктами 5.2, 5.4 Договору підряду, відхиляючи примірники актів №20 та №21; також не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25.01.2018 у справі №923/9/17; від 03.04.2020 у справі №910/17626/18; від 04.06.2024 у справі №910/466/22; від 12.06.2019 у справі №910/6002/18, щодо застосування статей 526, 853 ЦК, ст.193 ГК (перевіряючи, чи є заява замовника про недоліки обґрунтованою, суд має дослідити відповідні умови договору підряду).

- суди проігнорували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27.11.2018 у справі №914/2505/17; від 20.05.2019 у справі №910/3536/18 (суди мають досліджувати доводи підрядника щодо прострочення замовника), від 13.02.2020 у справі №910/2932/19; від 08.06.2022 у справі №910/9397/20; від 20.05.2020 у справі №910/6217/19 (підрядник не визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконане внаслідок прострочення замовника), та не застосували норми статей 612-613 ЦК до спірних відносин, хоча позивач послідовно заявляв про обставини прострочення відповідача.

37. Заперечуючи проти цих доводів, ТОВ "Оператор ГТС" у відзиві на касаційну скаргу вказує, що ТОВ "Світязь" не виконало повний перелік робіт у строк, передбачений Договором, що підтверджується тим, що останній Акт приймання виконаних будівельних робіт було надано підрядником лише 01.08.2023, тобто із простроченням у 2 місяця строку виконання робіт, передбачених відповідним графіком та через 1 місяць з дня закінчення дії Договору; кожен акт, який відхилявся замовником, відхилявся через наявність мотивованих зауважень з боку ТОВ "Оператор ГТС" щодо об`ємів виконаних робіт та/або інформації, яка була відображена у цих актах.

38. Верховний Суд частково погоджується з цими доводами скаржника з огляду на таке.

39. За змістом частин 1, 2, 4 ст.200 ГК гарантія (банківська гарантія) є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження банком, іншою фінансовою установою задоволення вимог управненої сторони в розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає зазначене у ньому певне зобов`язання або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК.

40. Статтею 560 ЦК передбачено, що за гарантією банк, інша фінансова установа (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

41. Відповідно до ст.562 ЦК зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

42. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією (частини 1, 2, 3 ст.563 ЦК).

43. Загальний порядок, умови надання та отримання банками гарантій/контргарантій та їх виконання визначений підзаконним актом - Положенням про порядок здійснення банками та фінансовими компаніями операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах №639, затвердженим постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 №639 (далі - Положення №639).

44. Згідно з п.62 Положення №639 бенефіціар для отримання платежу за гарантією подає до банку-гаранта безпосередньо або через банк бенефіціара (залежно від того, як це визначено умовами гарантії) вимогу за гарантією, а також усі документи, передбачені умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено).

45. Вимога - лист або повідомлення з вимогою до банку-гаранта/банку-контргаранта сплатити кошти за гарантією/контргарантією. Вимога за гарантією складається бенефіціаром і подається у довільній формі, якщо інше не визначено умовами гарантії (у якій має зазначатися, у чому полягає порушення принципалом базових відносин, забезпечених гарантією), або надсилається у формі повідомлення банку-гаранту. Вимога за контргарантією складається банком-гарантом (або іншим банком-контргарантом) і подається за довільною, якщо інше не визначено умовами контргарантії, формою або надсилається у формі повідомлення банку-контргаранту (пп.7 п.2 розд.І Положення №639).

46. У Положенні №639 (пп.7 п.3) відповідно до ч.3 ст.563 ЦК зазначено, що у вимозі має зазначатися, у чому полягає порушення принципалом базових відносин, забезпечених гарантією. Це положення корелюється з ч.1 ст.564 ЦК, відповідно до якої після одержання вимоги кредитора гарант повинен негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами. Зазначені положення спрямовані на інформування боржника про дії його контрагента - кредитора щодо одержання коштів за гарантією (зокрема, для запобігання подвійної сплати боргу як гарантом, так і боржником).

47. У постанові від 17.05.2024 у справі №910/17772/20 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Об`єднана палата) наголосила, що при вирішенні спору про існування обов`язку гаранта сплатити за гарантією до предмета доказування не входить дослідження наявності чи відсутності порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією.

48. У цій справі суди попередніх інстанцій дослідили умови Банківської гарантії, зокрема, зазначили, що Банк прийняв на себе безвідкличне і безумовне зобов`язання сплатити бенефіціару суму в розмірі 770 496,00 грн без необхідності для бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів; Банк як гарант не повинен здійснювати аналіз відносин, які склались між бенефіціаром (ТОВ "Оператор ГТС") та принципалом (ТОВ "Світязь"), та встановлювати, із чиєї вини відбулось порушення останнім забезпечуваного зобов`язання; обов`язок гаранта сплатити бенефіціару грошову суму відповідно до умов банківської гарантії настає за умови порушення принципалом зобов`язання, забезпеченого Банківською гарантією, та направлення бенефіціаром гаранту письмової вимоги.

49. Суди встановили, що 03.08.2023 АТ "Укрбудінвестбанк" перерахувало ТОВ "Оператор ГТС" кошти в розмірі 770 496,00 грн. ТОВ "Світязь" здійснило перерахування Банку суми Банківської гарантії з урахуванням відсотків в розмірі 786 891,55 грн без будь-яких зауважень.

50. Якщо ж бенефіціар за відсутності основного зобов`язання (наприклад, якщо воно припинене виконанням з інших підстав, є недійсним) звернеться до гаранта і отримає від нього грошову суму, то таке є набуттям майна (грошей) без достатньої правової підстави за рахунок потерпілого, оскільки за загальним правилом ч.1 ст.569 ЦК гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, то постраждалим є боржник (принципал). Він вправі звернутись до бенефіціара з вимогою про повернення принципалу коштів, сплачених гарантом, за правилами гл.83 "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" ЦК (п.56 постанови Об`єднаної палати від 17.05.2024 у справі №910/17772/20).

51. Об`єднана палата вважає, що призначенням інституту гарантії (пар.4 гл.49 ЦК) є надання упевненості учасникам обороту в тому, що бенефіціар гарантовано і швидко одержить платіж, якщо надасть документи, передбачені гарантією (наприклад, товарно-транспортну накладну, акт приймання-передачі виконаних робіт тощо), причому навіть і в тому випадку, коли між принципалом і бенефіціаром існує спір щодо виконання зобов`язання. Запорукою тому має бути надійність банківської системи. Тим самим у разі виникнення спору щодо наявності чи відсутності боргу принципала останній та бенефіціар в частині стягнення боргу міняються місцями: не бенефіціар звертається до суду за стягненням боргу (бо він вже одержав від гаранта суму боргу, яку вважав наявною), а принципал позивається до суду про стягнення з бенефіціара суми, яку принципал вважає отриманою за його рахунок без достатньої правової підстави (гл.83 ЦК) з огляду на відсутність боргу принципала (п.59 постанови від 17.05.2024 у справі №910/17772/20).

52. Отже, окремою категорією спорів, пов`язаних зі сплатою банківської гарантії, є спори, що виникають між принципалом і бенефіціаром про повернення принципалу коштів, сплачених гарантом.

53. У таких спорах мають досліджуватися правові підстави отримання бенефіціаром коштів від гаранта, зокрема, суди мають встановити, чи настав гарантійний випадок (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією).

54. За загальним правилом при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі (постанови Об`єднаної палати від 02.06.2023 у справі №914/2355/21 та Верховного Суду від 18.06.2024 у справі №910/97/22, на яку посилається скаржник).

55. Акт виконаних підрядних робіт, підписаний однією стороною, не має доказової сили за умов встановлення обґрунтованості мотивів відмови замовника від підписання акту, і відповідно має доказову силу (є дійсним) у разі встановлення необґрунтованості відмови замовника від підписання акту та прийняття робіт; обґрунтованість відмови замовника є оціночним поняттям та в кожному конкретному випадку повинна оцінюватися з урахуванням конкретних обставин справи та спірних правовідносин сторін (постанова Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №916/693/21, на яку посилається скаржник).

56. ТОВ "Світязь" з посиланням на постанови Верховного Суду від 25.01.2018 у справі №923/9/17; від 03.04.2020 у справі №910/17626/18; від 04.06.2024 у справі №910/466/22; від 12.06.2019 у справі №910/6002/18 вказує, що перевіряючи, чи є заява замовника про недоліки обґрунтованою, суд має дослідити відповідні умови договору підряду.

57. За умовами Договору підряду передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін (п.5.1).

58. Пункт 5.2 Договору підряду встановлює, що замовник може підписати такий акт або направити мотивоване заперечення проти такого підписання.

59. У акті сторона, яка приймає роботи має вказати всі претензії до виконаних робіт, якщо у замовника є такі претензії. При цьому, сторони складають перелік претензій, що додається до акта здачі-приймання і визначає строки їх усунення (постанова Верховного Суду від 05.03.2024 у справі №910/3374/23, на яку посилається скаржник).

60. Втім, у цій справі суди попередніх інстанцій лише зазначили про коментарі-зауваження, які надавало ТОВ "Оператор ГТС" щодо виставлених актів та не надали оцінку вжитим сторонами діям на виконання Договору, зокрема, не досліджувати обґрунтованість відмови відповідача від підписання актів №20 та №21, не встановили, чи надавало ТОВ "Оператор ГТС" обґрунтований перелік претензій зі строками їх усунення.

61. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ч.1 ст.300 ГПК).

62. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч.2 ст.300 ГПК).

63. З урахуванням цього, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги, скасування оскаржуваних рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

64. Під час нового розгляду справи необхідно встановити, 1) чи настав гарантійний випадок (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією); 2) чи була обґрунтованою відмова відповідача від підписання актів №20 та №21; 3) чи дотримався позивач строку виконання робіт за договором (якщо ні - що стало причиною пропуску строку).

Щодо суперечливої поведінки

65. Суди попередніх інстанцій зазначили, що ТОВ "Світязь" не надало суду належних доказів на підтвердження наявності обставин, що об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань за Договором у визначений п.4.1 Договору строк, що в силу п.8.4 Договору могло бути підставою для продовження строку виконання зобов`язань на строк, відповідний строку дії вказаних обставин; позивач фактично продовжував виконувати свої зобов`язання за Договором, що свідчить про відсутність форс-мажорних обставин для конкретного випадку; відсутні докази на підтвердження погодження сторонами зміни строку виконання робіт.

66. ТОВ "Світязь" у касаційній скарзі вказує, що воно покладалося на поведінку ТОВ "Опертор ГТС", яке заявляло про настання обставин непереборної сили у зв?язку із введенням в Україні воєнного стану, та на те, що в силу п.8.4 Договору підряду строк виконання зобов?язань продовжується на строк дії відповідних обставин.

67. Скаржник зазначає, що він покладався собі на шкоду, оскільки це призвело до скорочення строку виконання робіт (на один календарний місяць) і до стягнення відповідачем суми банківської гарантії. Вважає таку поведінку відповідача недобросовісною, оскільки він суперечить сам собі (статті 3, 509 ЦК), а тому відповідач не має права на отримання гарантії; суди не застосували норми статей 3, 509 ЦК та не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі №917/1212/21; від 25.05.2021 у справі №461/9578/15-ц, Верховного Суду від 18.06.2024 у справі №910/97/22, від 08.06.2022 у справі №910/9397/20; від 03.08.2022 у справі №910/5408/21);

68. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Оператор ГТС" щодо спростування тверджень про неможливість виконання умов Договору через настання форс-мажорних обставин наголошує, що позивач, посилаючись на п.8.4 Договору, не враховує вимоги пунктів 8.2-8.3 Договору.

69. Верховний Суд частково погоджується з доводами скаржника з огляду на таке.

70. 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

71. ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

72. Вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

73. Лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

74. ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб (абз.3 ч.3 ст.14 Закону "Про ТПП в Україні").

75. Згідно з ч.1 ст.14-1 Закону "Про ТПП в Україні" ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

76. Сертифікат ТПП не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставин форс-мажору має оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №908/2287/17, від 21.07.2021 у справі №912/3323/20, від 25.11.2021 у справі №905/55/21).

77. В обґрунтування своїх позовних вимог ТОВ "Світязь" зазначає, що на електронну адресу ТОВ "Оператор ГТС": , яка зазначена в додатковій угоді №1, листом №4-02 від 04.03.2022 ТОВ "Світязь" повідомило про призупинення виконання робіт на об`єктах відповідача з 25.02.2022 у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.

78. 05.03.2022 ТОВ "Світязь" отримало лист №ТОВВИХ-22-2648 на свою електронну адресу: , яка зазначена в додатковій угоді №1, яким ТОВ "Оператор ГТС" повідомило про неможливість виконання товариством зобов`язань, у зв`язку з настання обставин непереборної сили, а саме у зв`язку з введенням воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". На підтвердження цього ТОВ "Оператор ГТС" надіслало лист ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.

79. Суди попередніх інстанцій вказали, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження погодження сторонами зміни строку виконання робіт; відсутні докази надання позивачем відповідачу відповідного сертифіката ТПП України; в листі позивача №4-02 від 04.03.2022 про призупинення виконання робіт на об`єктах відповідача не конкретизовано, які саме обставини прямо перешкоджали йому фізично чи юридично виконати конкретний обов`язок за Договором підряду.

80. Втім, суди попередніх інстанцій не встановили поведінку обох сторін Договору підряду щодо листування про призупинення виконання зобов`язань за договором. Так, зокрема, суди не встановили: 1) на який термін сторони домовилися припинити виконання своїх зобов`язань, 2) хто був ініціатором такого припинення, 3) чим підтверджувалося настання відповідних обставин для обох сторін, 4) як це вплинуло на кінцеві строки виконання робіт за Договором підряду; 5) чи домовлялися сторони про продовження строку дії договору у зв`язку з цими обставинами.

81. Верховний Суд вважає, що без встановлення вказаних вище обставин посилання скаржника на суперечливу поведінку відповідача, є передчасним.

Щодо клопотання про відхилення доказів

82. ТОВ "Світязь" вказує, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив клопотання про дослідження доказів (клопотання щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи), що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Скаржник зазначає, що суд відмовив у задоволенні його клопотання про дослідження судових рішень, якими встановлено обставини щодо відповідача, а саме, що у спорах з іншими контрагентами відповідач посилався на введення воєнного стану 24.02.2022 як на обставину, що звільняє його від відповідальності у відносинах з його кредиторами (посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі №910/17437/23, від 23.11.2022 у справі №910/8887/22, від 07.02.2023 у справі №910/8741/22, постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 у справі №910/7471/23.

83. Верховний Суд відхиляє ці доводи скаржника з огляду на таке.

84. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (п.3 ч.3 ст.310 ГПК).

85. Суд апеляційної інстанції вказав, що 07.10.2024 ТОВ "Світязь" подало до Північного апеляційного господарського суду клопотання про дослідження доказів у порядку ч.3 ст.269 ГПК, у якому зазначало про об`єктивну неможливість подання відповідних доказів до суду першої інстанції. До клопотання додано роздруківки із сайту ТОВ "ЛІГА ЗАКОН" рішень Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі №910/17437/23, від 23.11.2022 у справі №910/8887/22, від 07.02.2023 у справі №910/8741/22, постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 у справі №910/7471/23, а також копії договору про закупівлю послуг № від 09.05.2024, укладеного між відповідачем та позивачем, акта №3 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2024 року (від 23.08.2024), акта №3 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2024 року (від 30.08.2024), листа відповідача №К7402ВИХ-24-186 від 05.09.2024 та листа позивача №2 від 06.09.2024.

86. Згідно із частинами 1, 2, 4, 8 ст.80 ГПК учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

87. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4 ст.80 ГПК).

88. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст.80 ГПК). Відповідно до частин 1-3 ст.269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

89. У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому, обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №913/479/18.

90. Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст.269 ГПК підстав для їх прийняття фактично буде порушувати принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки відповідно до ст.124, пунктів 2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, статей 7, 13 ГПК основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Поруч із цим, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК).

91. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів із порушенням встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи (постанова Верховного Суду від 18.06.2020 у справі №909/965/16).

92. Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

93. Таким чином, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

94. На переконання суду апеляційної інстанції, скаржник не обґрунтував неможливість подання роздруківок із сайту ТОВ "ЛІГА ЗАКОН" рішень Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі №910/17437/23, від 23.11.2022 у справі №910/8887/22, від 07.02.2023 у справі №910/8741/22, постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 у справі №910/7471/23 з причин, що об`єктивно не залежали від нього (не довів поважності причин неподання зазначених доказів під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції).

95. Отже, суд апеляційної інстанції обґрунтовано не прийняв додаткові докази. Висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на правильному застосуванні норм ст.269 ГПК.

96. Щодо доводів скаржника про те, що суд відмовив у задоволенні його клопотання про дослідження судових рішень, якими встановлено обставини щодо відповідача, а саме, що у спорах з іншими контрагентами відповідач посилався на введення воєнного стану 24.02.2022 як на обставину, що звільняє його від відповідальності у відносинах з його кредиторами, Верховний Суд звертає увагу на таке.

97. Форс-мажор може впливати на виконання одного договору/зобов`язання і не впливати щодо виконання іншого, залежно від сутності зобов`язання, стану боржника. Висновки про те, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання містяться у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17,від 30.11.2021 у справі №913/785/17.

98. З огляду на це, доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права з посиланням на п.3 ч.3 ст.310 ГПК не знайшли свого підтвердження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

99. Відповідно до частин 1, 2 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

100. За приписами п.2 ч.1 ст.308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

101. Відповідно до п.1 ч.3 ст.310 ГПК підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст.287 ГПК.

102. Неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а також порушення ними норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та які не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції (ст.300 ГПК).

103. Вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи (ч.1 ст.316 ГПК).

104. З огляду на викладене вище, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції з метою з`ясування тих питань, на які колегія суддів звернула увагу вище в цій постанові.

105. Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга ТОВ "Світязь" підлягає частковому задоволенню, оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

106. Під час нового розгляду суд повинен дослідити надані сторонами докази, оцінити ключові доводи сторін з урахуванням правових висновків, що викладені у цій постанові, і встановити ті обставини, на важливість яких звернула увагу колегія суддів вище.

Судові витрати

107. З огляду на те, що Верховний Суд направляє справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат буде здійснений за результатами розгляду справи.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світязь" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у справі №910/1759/24 скасувати.

3. Справу №910/1759/24 направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець