cправа № 904/6886/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,
за участю представників:
позивача - не з`явилися,
відповідача - не з`явилися,
третьої особи - не з`явилися,
прокуратури - Колодяжної А. В. (за посвідченням),
розглянув заяву заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури
про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом керівника Синельниківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - Дніпропетровської обласної військової адміністрації
до Іларіонівської селищної ради,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Петриківське лісове господарство",
про зобов`язання усунути перешкоди.
1. 29.12.2023 керівник Синельниківської окружної прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - Дніпропетровської обласної військової адміністрації (далі - Дніпропетровська ОДА, Облдержадміністрація, позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 05.02.2024) до Іларіонівської селищної ради (далі - Селищна рада, відповідач) про:
2) зобов`язання Селищної ради усунути перешкоди у здійсненні Облдержадміністрацією права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом її повернення на користь держави в особі Дніпропетровської ОДА з незаконного володіння Ради;
3) скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.
2. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 позов задоволено повністю.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2024 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
"Позовні вимоги задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 у справі № 904/6886/23 в частині задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 27,0062 га, кадастровий номер :01:001:0847, в Державному земельному кадастрі залишено в силі. У решті позовних вимог постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2024 у цій справі залишено без змін. Стягнуто з Іларіонівської селищної ради на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 8588,80 грн витрат зі сплати судового збору, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції. Наказ доручено видати Господарському суду Дніпропетровської області.

4. 02.04.2025 заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури через систему "Електронний суд" звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути із Яворницької селищної ради на користь Дніпропетровської обласної прокуратури понесені нею судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 4569,60 грн, з яких: 1) 2147,20 грн - у зв`язку із задоволенням судом касаційної інстанції першої позовної вимоги немайнового характеру, сплата за яку здійснювалася в 2023 році; 2) 2422,40 грн - у зв`язку із задоволенням судом касаційної інстанції третьої позовної вимоги немайнового характеру, сплата за яку здійснювалася в лютому 2024 року під час подання заяви про зміну предмета позову в підготовчому провадженні.

5. На обґрунтування вимог зазначеної заяви заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури посилається на те, що колегією суддів касаційної інстанції було задоволено дві позовні вимоги немайнового характеру, за які заявником у 2023 році (при поданні позовної заяви) і в 2024 році (при поданні заяви про зміну предмета позову від 05.02.2024) за платіжними інструкціями від 04.12.2023 № 3657 і від 01.02.2024 № 146 було сплачено судовий збір у сумі 4569,60 грн, яка підлягає стягненню з Яворницької селищної ради, оскільки рішенням Яворницької селищної ради від 13.12.2024 № 1069-52/VІІІ Іларіонівську селищну раду () перейменовано на Яворницьку селищну раду ().

6. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.04.2025 заяву заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення в справі № 904/6886/23 призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.05.2025.

7. Розглянувши подану заяву, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

8. Відповідно до частин 1, 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

9. Частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

10. Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними в зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок викладено в пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

11. Згідно з підпунктами "б" і "в" пункту 4 частини 1 статті 315 ГПК України постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

12. Відповідно до частини 14 статті 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

13. Згідно зі статтею 317 ГПК України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають. Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

14. Отже, суд касаційної інстанції здійснює новий розподіл судових витрат у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення чи зміну остаточного судового рішення, прийнятого по суті заявлених вимог. При цьому у випадках скасування касаційним судом постанови суду апеляційної інстанції повністю або частково та залишення в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, як це передбачено пунктом 4 частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції не вправі вирішувати питання про судові витрати у виді сплати судового збору за подання позовної заяви, понесені під час розгляду справи, оскільки Верховний Суд нове рішення по суті не приймає і не змінює резолютивної частини рішення суду першої інстанції (схожі за змістом висновки викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.02.2025 у справі № 921/504/20 та в ухвалах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.09.2023 у справі № 915/86/23, від 21.03.2024 у справі № 907/628/17, від 21.10.2024 у справі № 910/16989/23, від 23.01.2025 у справі № 909/1001/23).

15. Так, Верховний Суд у пункті 56 постанови від 21.01.2025 у справі № 904/6886/23 зазначив про те, що оскільки касаційна скарга підлягає частковому задоволенню із фактичним залишенням в силі рішення суду першої інстанції в частині задоволення двох позовних вимог немайнового характеру (про усунення перешкод у здійсненні Дніпропетровською ОДА права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності на неї; скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі), то Верховний Суд, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, передбаченими статтею 129 ГПК України, вбачає підстави для здійснення пропорційного розподілу судових витрат у виді судового збору в сумі 8588,80 грн, сплаченого Дніпропетровською обласною прокуратурою за подання касаційної скарги, шляхом покладання на відповідача обов`язку з відшкодування витрат скаржника в зазначеній сумі, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції.

16. Таким чином, Верховним Судом нове рішення не ухвалювалося, а зі змісту резолютивної частини постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2025 у справі № 904/6886/23 чітко вбачається, що зміна рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 відбулася виключно в частині задоволення позовної вимоги про усунення перешкод у здійсненні Дніпропетровською ОДА права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності Селищної ради на таку земельну ділянку, оскільки Верховний Суд у пунктах 25- 30, 37 мотивувальної частини постанови від 21.01.2025 насправді спростував лише висновок суду першої інстанції про наявність у зазначеної позовної вимоги ознак негаторного позову, але водночас погодився із загалом правильним висновком місцевого господарського суду щодо задоволення вимоги про скасування державної реєстрації права комунальної власності Селищної ради на спірну земельну ділянку.

17. Натомість у частині задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі Верховний Суд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 залишив в силі, тобто в цій частині позову ані нового рішення не ухвалювалося, ані жодної зміни рішення суду першої інстанції не відбулося, чим спростовується передчасне твердження заявника про нібито здійснене судом касаційної інстанції задоволення зазначеної позовної вимоги немайнового характеру, за яку при поданні заяви про зміну предмета позову від 05.02.2024 прокуратурою додатково було сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн.

18. Колегія суддів наголошує на тому, що за змістом положень пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

19. За таких обставин колегія суддів, керуючись принципом пропорційного відшкодування судових витрат, закріпленим у пункті 2 частини 1 статті 129 ГПК України, вважає, що розмір витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача на користь Дніпропетровської обласної прокуратури, становить 2147,20 грн, що відповідає сумі, сплаченій 04.12.2023 при поданні позовної заяви, а саме в частині задоволення позовної вимоги про усунення перешкод у здійсненні Дніпропетровською ОДА права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності Селищної ради на таку земельну ділянку, щодо якої (вимоги) судом касаційної інстанції змінювалося рішення суду першої інстанції (див. пункт 16 цієї додаткової постанови).

Схожого висновку щодо обов`язковості дотримання принципу пропорційності судових витрат дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19, здійснюючи пропорційний розподіл витрат скаржника зі сплати судового збору за подання позовної заяви (в частині двох задоволених вимог немайнового характеру) (див. пункт 288 мотивувальної частини та пункти 9, 10 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду), також Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 14.06.2022 у справі № 909/328/18 та в додатковій ухвалі від 19.03.2024 у справі № 911/3741/21.

20. Разом з тим, з мотивів, наведених у пункті 17 цієї додаткової постанови, у Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, на відміну від суду першої інстанції, наразі не виникає обов`язку здійснити розподіл витрат зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн, понесених Дніпропетровською обласною прокуратурою при поданні заяви про зміну предмета позову від 05.02.2024, тобто щодо задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, в частині якої Верховний Суд нового рішення не ухвалював і рішення суду першої інстанції чи постанову апеляційного суду не змінював.

21. Отже, враховуючи положення статей 86, 123, 129 ГПК України, беручи до уваги принцип пропорційності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення від 02.04.2025, а саме шляхом пропорційного стягнення з Яворницької селищної ради на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 2147,20 грн витрат зі сплати судового збору, понесених у суді першої інстанції, оскільки рішенням Яворницької селищної ради від 13.12.2024 № 1069-52/VІІІ Іларіонівську селищну раду () перейменовано на Яворницьку селищну раду ().

Разом з тим у задоволенні решти вимог зазначеної заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 123, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення в справі № 904/6886/23 задовольнити частково.

Стягнути з Яворницької селищної ради на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп. витрат зі сплати судового збору, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

У задоволенні решти вимог зазначеної заяви відмовити.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ на виконання цієї додаткової постанови.

Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай