ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" травня 2025 р. Справа№ 910/2314/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Алданової С.О.

Корсака В.А.

розглянувши без виклику представників сторін

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Артмотор»

про відвід судді Буравльова С.І.,

подану під час розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Артмотор» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Артсіті»

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 (повне рішення складене 17.12.2024)

у справі №910/2314/23 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)

за позовом 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Артсіті»;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Артмотор»

до Антимонопольного комітету України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивачів: ОСОБА_1 ,

про визнання недійсним рішення в частині,

в с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 (повне рішення складене 17.12.2024) у справі №910/2314/23 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Артсіті» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Артмотор» відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Артмотор» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Артсіті» подали апеляційні скарги, у яких просять скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025 та протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 09.01.2025 апеляційні скарги у справі №910/2314/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання про відкриття/відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення апеляційних скарг без руху у справі №910/2314/23 до надходження її матеріалів до Північного апеляційного господарського суду.

20.01.2025 Господарський суд міста Києва скерував матеріали справи №910/2314/23 до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 апеляційні скарги у справі №910/2314/23 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникам строк на усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №910/2314/23, апеляційні скарги об`єднано в одне провадження та призначено до розгляду на 25.03.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2025 задоволено клопотання позивачів та відкладено розгляд справи до 15.04.2025.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/929/25 від 10.04.2025 у зв`язку з перебуванням судді Сітайло Л.Г. у відпустці з 14.04.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/2314/23.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2025 апеляційні скарги у справі №910/2314/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2025 справу №910/2314/23 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 визнано необґрунтованим заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Артсіті» відвід головуючому судді Шапрану В.В. та передано матеріали справи №910/2314/23 для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України з метою розгляду відповідної заяви.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Артсіті» про відвід головуючого судді Шапрана В.В. від розгляду справи №910/2314/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

З урахуванням викладених обставин судове засідання, призначене на 15.04.2025, не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Артсіті» про відвід головуючого судді Шапрана В.В. у розгляді справи №910/2314/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2025 справу призначено до розгляду на 20.05.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 визнано необґрунтованим заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Артмотор» відвід судді Буравльову С.І. у справі №910/2314/23. Матеріали справи №910/2314/23 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України з метою розгляду заяви про відвід.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2025 справа № 910/2314/23 передана на розгляд колегії у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Подана товариством заява про відвід мотивована тим, що у справі № 910/2314/23 суддя Буравльов С.І. входив до складу колегії суддів, яка розглядала апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у цій же справі, якою було задоволено клопотання Скаржника про призначення у справі судової лінгвістичної (авторознавчої) експертизи та зупинено провадження у справі. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 колегія суддів за участю судді Буравльова С.І. скасувала вказану ухвалу та направила справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Отже, суддя Буравльов С.І. вже брав безпосередню участь у розгляді цієї ж справи № 910/2314/23 в суді апеляційної інстанції, де вирішувалось питання щодо доцільності та необхідності призначення експертизи за клопотанням Скаржника. В ході цього розгляду він досліджував матеріали справи, надавав оцінку доводам сторін, в тому числі щодо експертного дослідження, і приймав судове рішення, яке безпосередньо вплинуло на можливість отримати результати незалежного експертного дослідження, а отже і на результат розгляду справи.

На думку заявника, у судді вже могло сформуватися певне уявлення про обставини справи та позиції сторін, що потенційно може вплинути на його сприйняття аргументів та доказів під час поточного апеляційного провадження. Позивач вважає за необхідне наголосити, що дана заява про відвід ґрунтується не на незгоді скаржника з попередніми процесуальними рішеннями судді Буравльова С.І. як такими, а на об`єктивних фактах його попередньої участі у вирішенні питань, що можуть мати істотні наслідки для перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 в апеляційному порядку.

За таких обставин, на переконання заявника, наявні підстави для відводу судді Буравльова С.І., що здійснює розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Артмотор» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Артсіті» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 у справі №910/2314/23.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За змістом ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (ч. 7 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Колегія суддів вважає необґрунтованим заявлений судді Буравльову С.І. відвід з огляду на таке.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява № 7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 ст. 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10.06.1996 у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі «Де Куббер проти Бельгії», Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відводу судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених ст. 36 Господарського процесуального кодексу України. За змістом ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Задоволення заяви про відвід суддів повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Як зауважував Європейський суд з прав людини, суддя є безсторонній, поки зворотне не буде доведено (справа Ле Конт, Ван Левен і Де Мейер проти Бельгії, останній абзац п. 58).

Колегія суддів зазначає, що заявник жодними належними і допустимими доказами не довів наявність обставин, з якими закон, зокрема, ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, пов`язує наявність підстав для відводу судді. Викладені у заяві про відвід судді доводи фактично зводяться до надуманих припущень заявника про неупередженість та необ`єктивність судді Буравльова С.І. у даній справі.

Крім того, заява про відвід надійшла після ухвали про прийняття справи до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду, тобто не відбулось жодного судового засідання чи вчинення судом певної процесуальної дії, після яких у заявника могли б виникнути сумніви у упередженості або об`єктивності судді (суб`єктивний чинник).

Окремо колегія суддів відзначає таке.

Частиною 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Постанова, на яку посилається заявник, була ухвалена за участю судді Буравльова С.І. 19.03.2025, про що заявнику як учаснику судового процесу стало відомо своєчасно. Для розгляду справи по суті суддю Буравльова С.І. було визначено автоматизованою системою документообігу та ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2025 прийнято справу №910/2314/23 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Артмотор" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Заяву про відвід судді Буравльова С.І. подано 15.05.2025, тобто з порушенням встановлених ст. 38 ГПК України строків.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що наведені заявником доводи на обґрунтування заяви про відвід колегії суддів у даній справі не можуть бути підставою, в розумінні ст. 35 ГПК України, для відводу судді від розгляду цього конкретного позовного провадження. Доводи, викладені заявником у заяві про відвід, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді, безпосередньо та однозначно не вказують на його особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до заявника або особисту прихильність до інших учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Артмотор» про відвід судді Буравльова С.І., від розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Артмотор» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Артсіті» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 у справі №910/2314/23 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Артмотор» про відвід судді Буравльова С.І. у справі № 910/2314/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.О. Алданова

В.А. Корсак