ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" травня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/2640/23
вх. № 2640/23

Суддя Міньковський С.В.

Без участі представників сторін

розглянувши заяву про відвід судді Міньковського С.В. (вх. №11716/25 від 15.05.2025) подану представником Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" Синяк Д.О. у справі за заявою : Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕФІЛЛ"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області (суддя Міньковський С.В.) перебуває справа №922/2640/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕФІЛЛ".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.05.2025 року відкладено підсумкове засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанова про визнання його банкрутом і відкрита ліквідаційна процедура, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство на 29.05.2025 року; зобов`язано керівника боржника надати всі документи розпоряднику майна Комлику І.С. стосовно наявних у боржника активів, у тому числі щодо дебіторської заборгованості (перелік дебіторів; сум заборгованості; первинних документів, які підтверджують розмір заборгованості) та інші необхідні документи для вирішення питання щодо подальшої процедури. Докази передачі документів надати до суду; зобов`язано керівника боржника надати розпоряднику майна та суду перелік кредиторів - фізичних осіб, які мають заборгованість по заробітній платі та рахуються за даними бухгалтерського обліку боржника із зазначенням їх адрес, РНОКПП та суми заборгованості; зобов`язано розпорядника майна повторно скликати та провести збори кредиторів, на яких визначитись, з урахуванням наданих від керівника боржника документів, щодо подальшої процедури банкрутства. Докази проведення зборів кредиторів та документів в обґрунтування прийнятого рішення надати суду; попереджено керівника боржника про відповідальність за невиконання вимог ухвали суду.

15.05.2025 року до суду від представника АТ "Укртатнафта" надійшла заява про відвід судді Міньковського С.В.

Подана заява обґрунтована тим, що суддею Міньковським С.В. після визнання вимог кредиторів у в попередньому засіданні у справі №922/2640/23 було проведено шість судових засідань протягом восьми місяців, відповідно до яких, судом не було ухвалено (затверджено) рішення про перехід до наступної процедури у справі про банкрутство ТОВ "РЕФІЛЛ" чи закриття провадження у справі. На думку заявника, не прийняття в підсумковому засіданні від 13.05.2025 рішень, визначених ч.3 ст.49 Кодексу України з процедур банкрутства є тією обставиною, яка викликає в АТ "Укртатнафта" сумнів у неупередженості та в об`єктивності судді Міньковського С.В. при розгляді справи, зокрема, щодо застосування ним вимог частини 2 статті 44 КУзПБ.

Розглянувши заяву про відвід судді Міньковського С.В., суд дійшов висновку про її необґрунтованість, з огляду на наступне. Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини першої цієї самої статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

При цьому, стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною.

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Таким чином, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості.

При цьому, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про наявність відповідних обставин, не підтверджених належними, достовірними й допустимими доказами.

Як вже було зазначено, подана заява обґрунтована тим, що суддею Міньковським С.В. тривалий час не прийнято жодного рішення щодо подальшої процедури у справі про банкрутство ТОВ "Рефілл".

Стосовно вищевказаного твердження АТ "Укртатнафта" суд зазначає наступне.

Так, ухвалою суду у попередньому засіданні від 29.08.2024 було визнано вимоги конкурсних кредиторів, що звернулися до суду з грошовими вимогами до боржника; зобов`язано розпорядника майна за результатами попереднього засідання внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги. Зобов`язано розпорядника майна провести інвентаризацію активів боржника, здійснити фінансовий аналіз, а також в десятиденний строк з дня постановлення ухвали відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів. Докази надати суду.

В подальшому суд неодноразово відкладав розгляд справи у підсумковому засіданні з метою надання розпорядником майна документів та доказів, які засвідчують обґрунтованість та доцільність прийняття комітетом (зборами) кредиторів рішення щодо застосування до боржника ТОВ "Рефілл" ліквідаційної процедури та визнання його банкрутом.

На виконання приписів ухвал суду попереднім розпорядником майна арбітражним керуючим Борових І.А. було надано суду протокол № 2 зборів кредиторів ТОВ "Рефілл" від 06.12.2024, на якому комітетом кредиторів було прийнято рішення, що наявна дебіторська заборгованість боржника у загальному розмірі 532 202 057,76 грн є сумнівним боргом та визнається активом, який підлягає стягненню в ліквідаційної процедурі. 06.02.2025 головою комітету кредиторів ТОВ "Рефілл" була надана заява про визнання ТОВ "Рефілл" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Борових І.А., посилаючись на рішення зборів кредиторів № 1 від 01.10.2024 року.

В судовому засіданні, яке відбулось 06.02.2025 року судом було розглянуті та досліджені наявні в матеріалах справи документи та встановлено, що арбітражним керуючим розпорядником майна Борових І.А. не було проведено інвентаризації дебіторської заборгованості, актуальну інформацію щодо якої (первинні бухгалтерські та фінансові документи на 248 арк.) ТОВ "Рефілл" на загальну суму 532 202 057,76 грн було надано керівником боржника (лист від 17.10.2023, вх. 101/1) та не співставлено з даними акту інвентаризації дебіторської заборгованості, який був підписаний раніше розпорядником майна боржника Борових І.А. Таким чином, оскільки ні розпорядник майна, ні збори кредиторів не надали суду достатнього документального підтвердження, які засвідчували недостатність або повну відсутність наявного у боржника майна (активів) для задоволення вимог всіх конкурсних кредиторів, що були визнані судом, активі боржника перевищують суму кредиторської заборгованості, суд ухвалою господарського суду Харківської області від 06.02.2025 року відмовив у задоволенні заяви голови комітету кредиторів ТОВ "Рефілл" про визнання ТОВ "Рефілл" банкрутом та введення ліквідаційної процедури та зобов`язав розпорядника майна повторно скликати та провести збори кредиторів, на яких визначитись, з урахування фінансового становища боржника та наявних у боржника майнових активів, щодо подальшої процедури банкрутства. Вищевказана ухвала суду не оскаржувалась учасниками справи та набрала законної сили.

11.03.2025 до суду від голови комітету кредиторів АТ "Укртатнафта" надійшла заява про затвердження плану санації та введення процедури санації щодо ТОВ "Рефілл". Подана заява обґрунтована тим, що 18 лютого 2025 були проведені збори кредиторів, на яких були присутні представники кредиторів АТ "Укртатнафта" та ТОВ "ЮБК ПЛЮС". Вказаними кредиторами на зборах одноголосно прийнято рішення про схвалення плану санації ТОВ "РЕФІЛЛ", розроблений арбітражним керуючим та про звернення до суду з клопотанням про його введення процедури санації. План санації був прийнятий на підставі аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності та становища на ринках ТОВ «РЕФІЛЛ», фінансового аналізу для виявлення заподіяння товариству збитків членами наглядової ради товариства та членами виконавчого органу товариства, заяви ТОВ "РЕФІЛЛ" щодо наявної дебіторської заборгованості та виписок по рахункам боржника.

В судовому засіданні, яке відбулось 13.03.2024 року судом був досліджений та проаналізований план санації боржника та з огляду на виявлені судом недоліки, судом було оголошено протокольну ухвалу від 13.03.2024 про відкладення підсумкового засідання та зобов`язано розпорядника майна привести план санації боржника у відповідність до приписів Кодексу України з процедур банкрутства.

На виконання вимог ухвали суду від 13.03.2024 попереднім розпорядником майна Борових І.А. був наданий проект плану санації станом на 15.04.2025 року. Також арбітражним керуючим був наданий до суду протокол зборів кредиторів від 15.04.2025 року, було обрано голову зборів кредиторів (комітету кредиторів) АТ "Укртатнафта" та вирішено повернутись до питання щодо переходу до процедури санації після призначення кандидатури нового арбітражного керуючого розпорядника майна ТОВ "РЕФІЛЛ".

Отже, фактично зборами кредиторів станом на 15.04.2025 року не було прийнято остаточного рішення щодо подальшої процедури у справі про банкрутство ТОВ "Рефілл".

Ухвалою суду від 17.04.2025 року було відсторонено арбітражного керуючого Борових Ігоря Авнеровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1154 від 02.07.2013) від виконання повноважень розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю "Рефілл"; призначено арбітражного керуючого Комлика Іллю Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №130) розпорядником майна товариства з обмеженою відповідальністю "Рефілл"; зобов`язано розпорядника майна повторно скликати та провести збори кредиторів, на яких визначитись, з урахування фінансового становища боржника та наявних у боржника майнових активів, щодо подальшої процедури банкрутства. Докази проведення зборів кредиторів та документів в обґрунтування прийнятого рішення надати суду.

На виконання вимог ухвали суду від 17.04.2025 року до суду від розпорядника майна Комлика ІС. надійшов протокол зборів кредиторів ТОВ "Рефілл" від 12.05.2025, на якому було прийнято рішення: рекомендувати суду перейти до ліквідаційної процедури та призначити ліквідатором у даній справі арбітражного керуючого Комлика І.С.

В судовому засіданні, яке відбулось 13.05.2025 року, судом досліджено матеріали справи, надані учасниками справи документи та встановлено, що зборами кредиторів боржника та розпорядником майна не були враховані висновки суду, викладені в ухвалі суду від 06.02.2025 року, а саме суду не надано достатнього документального підтвердження, яке засвідчує недостатність або повну відсутність наявного у боржника майна (активів) для задоволення вимог всіх конкурсних кредиторів, що були визнані судом. Отже, з метою прийняття кредиторами боржника обґрунтованого рішення щодо подальшої процедури банкрутства, проведення обґрунтованого та актуального аналізу фінансового становища боржника, суд зобов`язав керівника боржника передати в установленому порядку розпоряднику майна всі документи стосовно наявних у боржника активів для проведення належного аналізу дебіторської заборгованості (активів) та відклав розгляд справи в підсумковому засіданні на 29.05.2025 року.

Таким чином, суд вважає, що тривалий розгляд справи в підсумковому засіданні та не ухвалення судом рішення щодо подальшої процедури у справі про банкрутство ТОВ "Рефілл" зумовлено саме діями конкурсних кредиторів боржника, які на численних зборах кредиторів боржника приймають діаметрально протилежні рішення стосовно наступної процедури в даній справі (санація, ліквідація), а також ненаданням до суду достатнього документального підтвердження для прийняття відповідного судового рішення щодо подальшої процедури.

Одночасно суд звертає увагу на положення статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до яких суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

При цьому суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом господарських спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Тобто, виходячи з цієї норми, в першу чергу, суд має справедливо, тобто з дотриманням принципу верховенства права, вирішити господарський спір.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому судом враховано положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однак, Конвенція в першу чергу також гарантує процесуальну справедливість розгляду справи, а вже потім дотримання розумного строку, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece (Star Cate Epilekta Gevmata та інші проти Греції). Справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом узагалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (Mirolubovs and Others v. Latvia (Миролюбов та інші проти Латвії), § 103).

З огляду на практику ЄСПЛ, суд не вправі допустити юридичну помилку виключно з метою дотримання розумного строку розгляду справи, так як в такому разі не буде досягнуто завдання господарського судочинства, а рішення суду не буде відповідати критеріям законності.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що АТ "Укртатнафта" у заяві про відвід судді Міньковського С.В. не наведено жодної з підстав для відводу судді, які містяться у статтях 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, а обставини на які посилається представник АТ "Укртатнафта" зокрема про те, що суддею не прийнято рішення щодо наступної судової процедури у справі про банкрутство ТОВ "Рефілл" відносяться суто до процесуальних моментів здійснення правосуддя суддею. Суд зазначає, що судження заявника з мотивів можливих процесуальних порушень з боку судді може бути покладене в основу оскарження рішення чи ухвали суду, однак не може бути підставою для його відводу і не свідчить про упередженість або відсутність об`єктивності судді Міньковського С.В.

Згідно ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд наголошує на тому, що вирішення питань про застосування норм чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) суд самостійно вирішує питання про розгляд по суті заяв та клопотань учасників судового процесу, надає правову оцінку обставинам справи на підставі внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

Виходячи з викладеного вище та керуючись ч. 2 та ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, суддя Міньковський С.В. дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу (заяви за вх. №11716/25 від 15.05.2025) та заява про такий відвід надійшла за два тижні до наступного судового засідання, вирішення питання про відвід судді Міньковського С.В. має бути здійснено іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 6, 35, 36, 38, 39, 233-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати заявлений представником Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" відвід судді Міньковського С.В. від розгляду справи №922/2640/23 необґрунтованим.

Питання про відвід cудді Міньковського С.В. у справі № 922/2640/23 передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого буде визначено в порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 16.05.2025.

Суддя Міньковський С.В.