ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.05.2025 Справа №905/260/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ

до відповідача: Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Покровськ Донецької області

про стягнення 21681,57грн, з яких 14082,10грн основний борг, 1279,00грн - 3% річних, 6320,47грн - інфляційні втрати,

без повідомлення (виклику) сторін,

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Покровськ Донецької області про стягнення 21681,57грн, з яких 14082,10грн основний борг, 1279,00грн - 3% річних, 6320,47грн - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №0350-05032 від 15.02.2019 про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 14082,10грн, що стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

На підтвердження зазначених обставин позивач надав до суду: договір №0350-05032 від 15.02.2019 про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії з додатками, додаткову угоду №1 від 21.09.2020, акти здачі-приймання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії від 31.01.2022, 28.02.2022, акт коригування до акту здачі-приймання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії від 28.02.2022, рахунки-фактури №0350-05032/04/02/2022 від 04.02.2022 та №0350-05032/04/03/2022 від 04.03.2022, роздруківки з системи Аскод та реєстру відправлень кур`єрською доставкою «Текс».

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на статті 6, 16, 525, 526, 549, 610, 611, 612, 623, 625, 627, 629 Цивільного кодексу України, стаття 173, 179, 193, 230, 231 Господарського кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/260/25 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду від 17.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/260/25. Справу №905/260/25 постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач про відкрите судове провадження повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду від 17.03.2025 до його електронного кабінету в системі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до ч.7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з п. 2 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

У встановлений судом строк клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надходило, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частинною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про відкрите судове провадження, судом створені усі умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, заперечень від сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (позивач) є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство».

НЕК «Укренерго» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 №802, п. 3.2 Статуту НЕК «Укренерго».

15.02.2019 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (оператор системи) та Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (споживач, відповідач) укладено договір №0350-05032 про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії (тут і далі в редакції додаткової угоди 1 від 01.09.2020), згідно з п. 1.1 якого оператор системи надає послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживачів, що експлуатують електромагнітно незбалансовані установки з неефективним співвідношенням активної і реактивної потужності, а споживач вживає вичерпних технологічних заходів щодо компенсації перетікань реактивної електричної енергії, у своїх електричних мережах та/або здійснює оплату оператору системи за перетікання реактивної електричної енергії згідно з умовами цього Договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Пунктами 4.1-4.2 договору передбачено, що вимірювання та облік активної та реактивної електричної енергії у споживача, струмоприймачі якого приєднані до електричних мереж власника мереж, здійснюється згідно з вимогами Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311, та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (ПРРЕЕ). На підставі показів засобів вимірювальної техніки електричної енергії у терміни (строки), передбачені графіком зняття показів засобів вимірювальної техніки електричної енергії (додаток 2 до цього договору), споживачем та оператором системи оформлюються такі документи: акт про обсяг переданої споживачу електричної енергії; акт результатів замірів електричної потужності.

Розрахунковим вважається календарний місяць, для якого виконуються розрахунки обсягів перетікання реактивної електроенергії та обсяги споживання реактивної електроенергії по точках приєднання до електромереж власника мереж. Розрахунок плати за перетікання реактивної електричної енергії на межі балансової належності електричних мереж здійснюється відповідно до Методики обчислення плати та оформлюється згідно з Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (п. 4.3-4.4 договору).

Згідно з п. 7.1 договору останній укладається строком на один рік, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку одна із сторін не повідомить іншу про відмову від цього договору або його перегляд.

Відповідно до п. 8 Порядку розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, який є додатком 1 до договору, датою оплати рахунку приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок оператора системи. Термін оплати рахунків, зазначений на платіжному повідомленні, та не має перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку споживачем. У платіжних дорученнях або інших платіжних (розрахункових) документах має обов`язково зазначатися така інформація: назва послуги; період, за який проводиться розрахунок; дата та № рахунку; № договору; сума податку на додану вартість.

Згідно з п.п. 3-4 графіку зняття показів засобів обліку електричної енергії, який є додатком 2 до договору, оператор системи, на основі отриманого акту від споживача, формує рахунок про оплату за перетікання реактивної електроенергії, податкову накладну та акт здачі-приймання робіт (послуг з перетікання реактивної електроенергії) в 2-х примірниках та направляє їх поштою споживачу. Споживач зобов`язаний протягом 5-ти календарних днів з дати отримання акту здачі-приймання робіт (надання послуг з перетікання реактивної електроенергії) направити на адресу оператора системи один примірник такого акту, оформленого належним чином (підписаного та скріпленого печаткою). У разі неотримання оператором системи у зазначений термін підписаного споживачем акта здачі-приймання робіт (надання послуг з перетікання реактивної електроенергії), або не надання заперечень щодо прийняття таких послуг, такий акт вважається погодженим, а послуги прийнятим споживачем.

Позивач склав акт здачі-приймання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії від 31.01.2022 за січень 2022 року на суму 7656,50грн з ПДВ та виписав рахунок-фактуру №0350-05032/04/02/2022 від 04.02.2022, вказані документи

Вказані документи направлені відповідачеві кур`єрською доставкою «Текс» та доставлені 14.02.2022, на підтвердження чого надано роздруківку реєстру відправлень.

Також сторони підписали акт здачі-приймання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії від 28.02.2022 на суму 6369,72грн з ПДВ та акт-коригування від 22.03.2022 до такого акту на суму коригування 55,88грн з ПДВ (акт коригування доставлено в системі Аскод 25.03.2022).

Позивач виписав рахунок-фактуру №0350-05032/04/03/2022 від 04.03.2022, який виставлено відповідачеві в системі Аскод 13.03.2022.

У визначений договором строк відповідач оплату послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за період січень-лютий 2022 року (з урахуванням коригування у лютому 2022 року) на загальну суму 14082,10грн не здійснив.

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії в частині повної та своєчасної оплати таких послуг, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Сутність позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язання за спірним договором та застосуванні наслідків порушення зобов`язання у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Дослідивши умови спірного договору, суд встановив, що такий договір за своєю правовою природною є договором про надання послуг.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав відповідачу послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у період січень-лютий 2022 року на загальну суму 14082,01грн, що підтверджується актами здачі-приймання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії від 31.01.2022, 28.02.2022 та акт-коригування від 22.03.2022 до акту здачі-приймання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії від 28.02.2022.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що акт здачі-приймання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії від 31.01.2022 направлений відповідачеві поштою, відповідач факт отримання вказаного акту не спростовує та не заперечує, отже відповідно до п. 4 додатку 2 до договору такий акт вважається погодженим, а послуги прийнятими споживачем.

Акт здачі-приймання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії від 28.02.2022 з актом-коригування від 22.03.2022 підписані сторони за допомогою ЕЦП без зауважень.

Отже, надання відповідних послуг на загальну суму 14082,01грн підтверджено позивачем належними доказами, відповідач факт отримання таких послуг не заперечує та не спростовує.

Відповідно до положень статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У п. 8 додатку 1 до договору сторони погодили, що термін оплати рахунків, зазначений на платіжному повідомленні, та не має перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку споживачем.

Згідно з п. 50 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» операційний день - день, протягом якого надавач платіжних послуг платника або надавач платіжних послуг отримувача, залучений до виконання платіжної операції, здійснює свою діяльність, необхідну для виконання платіжних операцій.

Суд звертає увагу, що відповідно до постанови Національного банку України від 16.09.2021 №93 «Про запровадження міжнародного стандарту ISO 20022 у платіжній інфраструктурі України» Національний банк України запровадив систему електронних платежів Національного банку України (далі - СЕП) нового покоління - СЕП-4.0 для виконання міжбанківських платіжних операцій з 01 квітня 2023 року; банки України, Державна казначейська служба України, Національний депозитарій України з 01 квітня 2023 року виконують міжбанківські платіжні операції через СЕП-4.0, у якій забезпечено можливість цілодобового режиму роботи 24/7 без зупинення роботи СЕП із виконання міжбанківських платіжних операцій.

Отже, судом встановлено, враховуючи операційні дні, що строк оплати є таким, що настав за зобов`язанням січня 2022 року 21.02.2022, за зобов`язанням лютого 2022 року 18.03.2022.

Одночасно, доказів виставлення рахунку за зобов`язанням лютого 2022 року згідно з актом коригування матеріали справи не містять, однак, судом встановлено, що відповідно до інформації з системи Аскод, акт коригування доставлено відповідачеві 25.03.2022.

Враховуючи п. 3 додатку 2, відповідно до якого оператор системи формує рахунок разом з актом здачі-приймання робіт, суд дійшов висновку, що строк оплати за зобов`язанням лютого 2022 року згідно з актом коригування настав 01.04.2022 (5 операційних днів з дня доставлення акту).

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів оплати послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на загальну суму 14082,01грн суду не надано, факт наявності заборгованості відповідачем не спростовано.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості є обґрунтованими, правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання позивач нарахував 3% річних у розмірі 1279,00грн та інфляційні втрати у розмірі 6320,47грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір 3% річних за зобов`язанням січня 2022 року за період прострочення з 19.01.2022 по 24.02.2025, за зобов`язанням лютого 2022 року за період прострочення з 19.03.2022 по 24.02.2025, за зобов`язанням лютого 2022 року (коригування) за період прострочення з 31.03.2022 по 24.02.2025, становить 1279,00грн.

Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що він є неправильним, оскільки позивачем неправильно визначено початок періоду прострочення за зобов`язаннями січня 2022 року та лютого 2022 року (коригування).

Здійснивши самостійно розрахунок 3% річних, з урахуванням наведених вище судом висновків щодо строку виконання зобов`язань, за належний період прострочення, зокрема, за зобов`язаннями січня 2022 року з 22.02.2022 по 24.02.2025 та лютого 2022 року (коригування) з 02.04.2022 по 24.02.2025, суд встановив, що належний розмір 3% річних становить 1257,59грн.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір інфляційних втрат за зобов`язанням січня 2022 року за період прострочення з 19.01.2022 по 24.02.2025, за зобов`язанням лютого 2022 року за період прострочення з 19.03.2022 по 24.02.2025, за зобов`язанням лютого 2022 року (коригування) за період прострочення з 31.03.2022 по 24.02.2025, становить 6320,47грн.

Одночасно, судом встановлено, що позивач визначає період прострочення по 24.02.2025, однак, фактично інфляційні втрати нараховані по січень 2025 року включно.

Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши наданий розрахунок, суд встановив, що він є неправильним, оскільки позивачем неправильно визначено початок періоду прострочення за зобов`язаннями січня 2022 року та лютого 2022 року (коригування).

Здійснивши самостійно розрахунок інфляційних втрат, з урахуванням наведених вище судом висновків щодо строку виконання зобов`язань, а також з огляду на методику розрахунку інфляційних втрат, суд встановив, що за належний період прострочення, зокрема, за зобов`язаннями січня 2022 року за період прострочення з березня 2022 року по січень 2025 року та лютого 2022 року (коригування) за період прострочення з квітня 2022 року по січень 2025 року, що належний розмір інфляційних втрат становить 6141,02грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 21480,71грн, з яких 14082,10грн основний борг, 1257,59грн - 3% річних, 6141,02грн - інфляційні втрати

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 74, 77, 86, 123, 127, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Покровськ Донецької області про стягнення 21681,57грн, з яких 14082,10грн основний борг, 1279,00грн - 3% річних, 6320,47грн - інфляційні втрати, задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Покровськ Донецької області (85307, Донецька обл., Покровський р-н, місто Покровськ, вул.Захисників України, будинок 11; ідентифікаційний код: 00191678) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код: 00100227) основний борг у розмірі 14082,10грн, 3% річних у розмірі 1257,59грн, інфляційні втрати у розмірі 6141,02грн та судовий збір у розмірі 2399,96грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, встановленому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

Рішення складено та підписано 19.05.2025.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.