ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4693/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Задорожному А.О.;

за участю представників:

від позивача: Нестеренко І.В.;

від відповідача: Коваленко А.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Південноукраїнської міської ради (55002, Миколаївська обл., Вознесенський р-н, м. Південноукраїнськ, вул. Європейська, буд. 48; );

до відповідача: Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15; );

про стягнення 754 266,00 грн.,-

1. Суть спору.

21.10.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№4807/24) Южноукраїнська міська рада Миколаївської області до відповідача Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 754 266,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не здійснив повернення грошових коштів що були сплачені Южноукраїнською міською радою Миколаївської області, за Договором купівлі-продажу (приватизації) № 1-Д від 14 березня 2011 року, із змінами від 3 березня 2016 року, який сторонами було розірвано.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 24.10.2024 позовну заяву Южноукраїнської міської ради Миколаївської області до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях було залишено без руху, у зв`язку із ненаданням до суду доказів сплати судового збору.

29.10.2024 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх.№39292/24).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.11.2024 було відкрито провадження у справі №916/4693/24 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 02.12.2024 об 11:20.

У судовому засіданні 02.12.2024, за участі представника позивача, суд ухвалою у протокольній формі відклав розгляд справи на 23.12.2024 о 14:30.

У судовому засіданні 23.12.2024, за участі представника позивача, суд ухвалою у протокольній формі відклав розгляд справи на 27.01.2025 о 12:30.

27.01.2025 до суду від позивача надійшла заява про заміну позивача Южноукраїнську міську раду Миколаївської області його правонаступником Південноукраїнську міську раду.

У судовому засіданні 27.01.2025, за участі представника позивача, суд ухвалою у протокольній формі про заміну назви позивача з Южноукраїнської міської ради Миколаївської області на Південноукраїнську міську раду, а також ухвалою у протокольній формі відклав розгляд справи на 13.02.2025 о 12:45.

12.02.2025 до суду від позивача надійшли пояснення по справі (вх.№4815/25).

У судовому засіданні 13.02.2025, за участі представника позивача, суд ухвалою без окремого процесуального документу закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 13.03.2025 о 14:00.

13.03.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи (вх.№8244/25).

13.03.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку на подачу відзиву (вх.№8329/25) та відзив на позовну заяву (вх.№8330/25).

У судовому засіданні 13.03.2025, за участі представників сторін, суд без оформлення окремого документа постановляє ухвалу про задоволення клопотання представника відповідача про поновлення пропущеного строку на подачу відзиву та залучає відзив до матеріалів справи, та без оформлення окремого документа оголошує про перерву розгляду справи по суті до 14.04.2025 о 15:00.

14.04.2025 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі (вх.№11864/25).

У судовому засіданні 14.04.2025, за участі представників сторін, суд в судовому засіданні оголошує перерву в розгляді справи по суті до 05.05.2025 о 12:00.

У судовому засіданні 05.05.2025, за участі представників сторін, суд проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду та відклав складення повного рішення на строк, визначений ч.6 ст. 233 Господарським процесуальним кодексом України.

3. Аргументи учасників справи.

3. Аргументи Південноукраїнської міської ради.

У якості обґрунтування своїх вимог, Південноукраїнська міська рада зазначає, що між ним та відповідачем було укладено Договір купівлі-продажу (приватизації) об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою державної власності на якій він розташований площею 4670 кв.м. кадастровий номер :001:0007, за адресою: Миколаївська область, місто Южноукраїнськ, вулиця Паркова 8, на виконання умов якого позивачем, як покупцем, сплачено вартість придбаного об`єкта в розмірі 754266,00 грн.

Водночас, як зазначає позивач, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15 листопада 2022 року по справі № 915/1644/21, яке набуло законної сили, Договір купівлі-продажу (приватизації) № 1-Д від 14 березня 2011 року, із змінами від 01 березня 2016 року об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою державної власності на якій він розташований площею 4670 кв.м. кадастровий номер :001:0007, за адресою: Миколаївська область, місто Южноукраїнськ, вулиця Паркова 8, було розірвано, а також зобов`язано позивача повернути об`єкт приватизації відповідачу.

Як вказує позивач, 08.09.2023 Заступником начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях було затверджено акт приймання-передачі об`єкта приватизації, що повертається у державну (комунальну) власність.

Також позивач зазначає, що 25.03.2024 відповідачем було проведено аукціон з продажу об`єкту малої приватизації об`єкту незавершеного будівництва «Дитяча лікарня», за адресою: Миколаївська область, місто Южноукраїнськ, вулиця Паркова 8, за яким вказаний об`єкт було продано повторно.

Між тим позивач зазначає, в порушення положень Порядку повернення у державну (комунальну) власність об`єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів, що відповідач грошові кошти які були сплачені позивачем за об`єкт приватизації, повернуті не були.

У зв`язку з чим, Південноукраїнська міська рада звернулася до суду з позовом в якому просив стягнути з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях грошові кошти в розмірі 754 266,00 грн.

3.2. Аргументи Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях.

У якості заперечень позовних вимог, відповідач вказує, що на цей час відсутній нормативний акт, що визначає порядок повернення сплаченої переможцем аукціону ціни продажу об`єкта приватизації, та відмінність об`єктів, що були приватизовані Южнокраїнською міською радою за договором купівлі-продажу від 14.03.2011 №1-Д, та об`єкт малої приватизації, що був приватизований на аукціоні у 2024 році, Регіональне відділення не має можливості повернути кошти.

Також вказує, що прохальна частини позовної заяви Южнокраїнською міською радою, щодо стягнення саме з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на користь Южноукраїнської міської ради Миколаївської області кошти в сумі 754266 грн, котрі сплачені на підставі договору купівлі-продажу (приватизації) № 1-Д від 14 березня 2011 року не підлягають задоволенню, з огляду на те, що такі кошти, одержані від продажу державного майна, безпосередньо пов`язані з процесом приватизації, тому були зараховані на транзитні рахунки Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Миколаївській області, які в свою чергу перерахововані отримані кошти за приватизацію державного майна до державного бюджету.

Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

4. Фактичні обставини справи встановлені судом.

14.03.2011 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях), як Продавцем, та Територіальною громадою міста Южноукраїнська від імені якої діє Южноукраїнська міська рада Миколаївської області, як Покупцем, укладено Договір купівлі-продажу (приватизації) № 1-Д, щодо об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою державної власності на якій він розташований площею 4670 кв.м. кадастровий номер :001:0007, за адресою: Миколаївська область, місто Южноукраїнськ, вулиця Паркова 8.

Згідно п. 2.5 Договору вартість продажу об`єкту аукціону становила 754266, 00 грн.

За пунктом 3.2. Договору, Покупець зобов`язаний внести 754 266,00 грн. у повному обсязі за придбаний Об`єкт аукціону протягом 30 календарних днів.

Відповідно до п. 3.3. Договору, у разі сплати Покупцем протягом 30 календарних днів з дати нотаріального посвідчення цього Договору:

- 30 відсотків від ціни продажу об`єкта незавершеного будівництва в сумі 144 819,00 грн.;

- 50 відсотків від ціни продажу об`єкта незавершеного будівництва в сумі 135 767,90 грн.;

Згідно з пунктом 3.4. Договору, у разі сплати Покупцем коштів, як зазначено у п.3.3. цього договору решта за Об`єкт аукціону в сумі в сумі 473679,1 грн. сплачується таким чином:

3.4.1 50 відсотків ціни продажу земельної ділянки в сумі 135767,9 в тому числі ПДВ протягом 60 календарних днів з дати нотаріального посвідчення цього Договору;

3.4.2 ПДВ нараховане на 70% вартості об`єкта незавершеного будівництва в сумі 56318,5 грн. протягом 60 календарних днів з дати нотаріального посвідчення цього Договору.

3.4.3 сума 281592,7 грн. вартість об`єкта незавершеного будівництва без ПДВ, згідно з ст.20 Закону України від 14.09.2000 року №1953 „Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва" сплачується з розстрочкою платежу строком на 3 (три) роки, рахуючи з дати нотаріального посвідчення цього Договору. Покупець сплачує щоквартально, тобто кожні 90 днів, починаючи з дати нотаріального посвідчення цього договору, черговий внесок в сумі 23466,05 грн.

При сплаті кожного чергового внеску його сума збільшується пропорційно індексам інфляції. Кожний черговий внесок індексується з початку розстрочки, тобто від дати нотаріального посвідчення цього Договору. Якщо у будь-якому місяці індекс інфляції складає менше 100%, при розрахунках він враховується на рівні 100%.

За пунктом 3.6. Договору, днем сплати Покупцем коштів на Об`єкт аукціону вважається день надходження цих коштів на рахунок Продавця.

Згідно з п.4.1. та 4.2. Договору, передача ОНБ здійснюється Продавцем Покупцю в 3-денний термін після сплати 30 відсотків вартості придбаного об`єкта незавершеного будівництва, повної сплати суми ПДВ за Об`єкт аукціону та повної сплати вартості земельної ділянки, в терміни встановлені п.п.3.3; 3.4 цього договору. Передача Об`єкта аукціону Продавцем і прийняття Об`єкта аукціону Покупцем засвідчується актом приймання-передачі, який підписується сторонами та скріпляється їх печатками.

Даний Договір був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №4363550, що вбачається з копії витягу №9669932 від 14.03.2011.

01 березня 2016 року між сторонами укладено договір про внесення змін до Договору купівлі-продажу (приватизації) від 14 березня 2011 року № 1-Д, за яким було змінено та викладено в новій редакції п. 6.3 Договору, а саме добудувати ОНБ, як адміністративну будівлю до 1 квітня 2021 року.

Відповідно до Акту поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою державної власності, 25.05.2021 представниками Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, в результаті якої, встановлено зокрема, що сплата за об`єкт незавершеного будівництва по Договору, Южноукраїнською міською радою фактично виконано в повному обсязі згідно таких проплат:

18.03.2011 року док. № 1307121 на суму 57141,70 грн.;

12.04.2011 року док. №U428960 на суму 92568,90 грн.;

12.04.2011 року док. №U428959 на суму 84111,90.грн.;

06.05.2011 року док. №U62229 на суму 113139,90 грн.;

10.06.2011 року док. №U739603 на суму 24392,96 грн.;

12.09.2011 року док. №U1184931 на суму 24296,75 грн.;

05.12.2011 року док. №1657599 на суму 24416,42 грн.;

05.03.2012 року док. №U259299 на суму 24538,45 грн.;

28.05.2012 року док. №U679089 на суму 24660,47 грн.;

22.08.2012 року док. №1069325 на суму 24660,47 грн.;

19.11.2012 року док. № U1495947 на суму 24686,28 грн.;

26.02.2013 року док. №U216359 на суму 24784,84 грн.;

20.05.2013 року док. №U614949 на суму 24784,84 грн.;

16.08.2013 року док. №1023533 на суму 24810,65 грн.;

13.11.2013 року док. №U1400500 на суму 24909,21 грн.;

19.12.2013 року док. №U1565207 на суму 24958.59 грн.;

Усього: 642862,33 грн. (за договором 642 862,33 грн.)

ПДВ сплачено:

18.03.2011 року док. №U307121 на суму 11428,30 грн.;

12.04.2011 року док. № 1428961 на суму 28159,25 грн.;

12.04.2011 року док. №U428960 на суму 18513,80 грн.;

12.04.2011 року док. № 0428959 на суму 16822,40 грн.;

06.05.2011 року док. №562229 на суму 22628,00 грн.;

06.05.2011 року док. № 562230. на суму 28159,25 грн.

Усього: 125711,00 грн. (за договором 125 711,00 грн.).

Також зазначеною перевіркою встановлено що станом на момент проведення перевірки Южноукраїнською міською радою не в повному обсязі виконано обов`язок з завершення будівництва об`єкта незавершеного будівництва.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15 листопада 2022 року по справі №915/1644/21, яке набуло законної сили, Договір купівлі-продажу (приватизації) №1-Д від 14 березня 2011 року, зі змінами від 01 березня 2016 року об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою державної власності на якій він розташований площею 4670 кв.м. кадастровий номер :001:0007, за адресою: Миколаївська область, місто Южноукраїнськ, вулиця Паркова 8, було розірвано. Зобов`язано Южноукраїнську міську раду Миколаївської області повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях об`єкті незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою державної власності на якій він розташований площею 4670 кв. м. кадастровий номер :001:0007, за адресою: Миколаївська область, місто Южноукраїнськ, вулиця Паркова 8.

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 року по справі №915/1644/21, апеляційну скаргу Южноукраїнської міської ради Миколаївської області на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.11.2022 по справі №915/1644/21 залишено без задоволення та рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.11.2022 по справі №915/1644/21 залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 15 листопада 2022 року у справі №915/1644/21 Господарським судом Миколаївської області 09.01.2023 року було видано судовий наказ із зобов`язанням: «Южноукраїнській міській раді Миколаївської області повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях об`єкт незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою державної власності на якій він розташований площею 4670 кв.м. кадастровий номер :001:0007, за адресою: Миколаївська область, місто Южноукраїнськ, вулиця Паркова 8.

20.07.2023 року спільною комісією Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Южноукраїнською міською радою Миколаївської області з інвентаризації об`єкта приватизації, що повертається у державну власність було складено:

- акт від 20.07.2023 обстеження об`єкта незавершеного будівництва (опис об`єкта) об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою, на якій він розташований площею 4670 кв.м. кадастровий № :001:0007, за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Южноукраїнськ, вул. Паркова, 8;

- інвентаризаційний опис від 20.07.2023 придбаних матеріалів, виробів, конструкцій, завезених на будівельний майданчик і не використаних для будівництва об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою, за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Паркова, 8 (згідно додатку 8 до Методики в редакції Постанови КМУ від 20.02.2019 № 224);

- інвентаризаційний опис від 20.07.2023 придбаного устаткування, не переданого до монтажу або такого, що не потребує монтажу для об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою, за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Паркова, 8 (згідно додатку 9 до Методики в редакції Постанови КМУ від 20.02.2019 № 224);

- протокол інвентаризаційної комісії від 25.07.2023 (згідно наказу Міністерства фінансів України від 17.06.2015 № 572);

- інвентаризаційний опис необоротних активів від 20.07.2023 (згідно наказу Міністерства фінансів України від 17.06.2015 № 572);

- зведений акт від 20.07.2023 інвентаризації об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою, на якій він розташований площею 4670 кв.м. кадастровий №:001:0007, за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Южноукраїнськ, вул. Паркова, 8, придбаний покупцем Територіальна громада міста Южноукраїнська в особі Южноукраїнської міської ради за договором купівлі-продажу від 14.03.2011 № 1-Д.

Також, 08.09.2023 Заступником начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях було затверджено акт приймання-передачі об`єкта приватизації, що повертається у державну (комунальну) власність.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником об`єкту незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою, на якій він розташований площею 4670 кв.м. кадастровий №:001:0007, за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Южноукраїнськ, вул. Паркова, 8, є Фонд державного майна України, , що вбачається з копії інформаційної довідки №365085194.

Листом за №02/29 від 29.02.2024 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях повідомило Южноукраїнську міську раду, про оголошення аукціону з продажу об`єкта малої приватизації об`єкт незавершеного будівництва «Дитяча лікарня», за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Южноукраїнськ, вул. Паркова, 8, що призначений на 25.03.2023.

25.03.2024 року аукціон було завершено та визначено переможцем аукціону ПП «Рума-М» (), що вбачається з роздруківок з електронного майданчика закупівель Prozorro.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях за №47-У від 23.02.2024, затверджено протокол засідання аукціонної комісії з продажу об`єкта малої приватизації об`єкту незавершеного будівництва «Дитяча лікарня», за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Южноукраїнськ, вул. Паркова, 8.

Листом від 15.04.2024 №17/01-34/1042 Южноукраїнська міська рада звернулася до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях щодо повернення коштів, з посиланням на ч. 11 ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та Порядку повернення в державну (комунальну) власність об`єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів, що затверджений наказом Фонду державного майна України від 18.10.2018 №1331.

Вказаний лист був направлений Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та одержаний отримувачем в відділенні поштового зв`язку, що вбачається з поштової накладної, опису вкладення поштивого відправлення а також роздруківки Трекінгу Укрпошти, водночас даний лист залишився отримувачем без відповіді та виконання.

26.04.2024 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, як Продавцем, та ПП «Рума-М», як Покупцем, укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» за результатами електронного аукціону, який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. та зареєстровано в реєстрі за №1563.

За вказаним Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю об`єкт малої приватизації об`єкт незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, місто Южноукраїнськ, вулиця Паркова, будинок 8 (вісім), загальною площею 6218,1 кв. м, що у цілому складається з дитячої лікарні літ. Н5, з коефіцієнтом готовності 53% (далі - Об`єкт приватизації), а Покупець зобов`язується прийняти Об`єкт приватизації, виконати визначені в Договорі умови.

Сторони погодили, що Покупець сплатив у повному обсязі ціну продажу Об`єкта приватизації, визначену за результатами електронного аукціону, яка становить 5 041 200,00 грн., у тому числі ПДВ в сумі 840 200,00 грн.

Об`єкт приватизації належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України на праві державної власності на підставі рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.11.2022, справа № 915/1644/21. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.10.2023 за номером запису: 52326962, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108.

Рішенням Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 07.11.2024 року №1974 «Про заміну найменування юридичної особи Южноукраїнська міська рада Миколаївської області» було змінено найменування юридичної особи «Южноукраїнська міська рада Миколаївської області», на «Південноукраїнська міська рада» . Також зазначеним рішенням, виключено з Єдиного державного реєстру відомості про засновника та органи управління юридичної особи «Южноукраїнська міська рада Миколаївської області», .

14.11.2024 року відбулась державна реєстрація змін до відомостей про Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, а саме змінено назву юридичної особи на Південноукраїнська міська рада.

5. Позиція суду щодо встановлених обставин справи.

Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга ст. 509 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Аналогічні положення містяться у ст. 174 ГК України.

Частина перша ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як було встановлено судом, 14.03.2011 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях), як Продавцем, та Територіальною громадою міста Южноукраїнська від імені якої діє Южноукраїнська міська рада Миколаївської області, як Покупцем, укладено Договір купівлі-продажу (приватизації) № 1-Д, щодо об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою державної власності на якій він розташований площею 4670 кв.м. кадастровий номер :001:0007, за адресою: Миколаївська область, місто Южноукраїнськ, вулиця Паркова 8.

Як було встановлено судом, з Акту поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою державної власності, 25.05.2021 представниками Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, встановлено виконання позивачем умов Договору купівлі продажу в №1Д від 14.03.2011, в редакції Договору від 01 березня 2016 року, в частині проведення оплати за об`єкт малої приватизації виконано в повному обсязі, водночас обов`язки з завершення будівництва не виконано.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15 листопада 2022 року по справі №915/1644/21, яке залишено без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 року, Договір купівлі-продажу (приватизації) №1-Д від 14 березня 2011 року, зі змінами від 01 березня 2016 року об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою державної власності на якій він розташований площею 4670 кв.м. кадастровий номер :001:0007, за адресою: Миколаївська область, місто Южноукраїнськ, вулиця Паркова 8, було розірвано. Зобов`язано Южноукраїнську міську раду Миколаївської області повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях об`єкті незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою державної власності на якій він розташований площею 4670 кв. м. кадастровий номер :001:0007, за адресою: Миколаївська область, місто Южноукраїнськ, вулиця Паркова 8.

Відповідно до частини третьої ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

За приписами ст. 188 ЦК України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

За таких обставин, суд доходить висновку, що Договір купівлі-продажу (приватизації) № 1-Д, щодо об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою державної власності на якій він розташований площею 4670 кв.м. від 14.03.2011, в редакції Договору від 01 березня 2016 року, є розірваним з 01.06.2023 (набрання законної сили рішення Господарського суду Миколаївської області від 15 листопада 2022 року по справі №915/1644/21).

Згідно приписів ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору, зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Так, на виконання вищезазначеного рішення Господарського суду Миколаївської області від 15 листопада 2022 року по справі №915/1644/21, Южноукраїнська міська рада Миколаївської області повернуло а Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях прийняло об`єкт об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» разом із земельною ділянкою державної власності на якій він розташований площею 4670 кв.м. кадастровий номер :001:0007, за адресою: Миколаївська область, місто Южноукраїнськ, вулиця Паркова 8.

Відповідно до ч. 10 ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» (в редакції що було чинною станом на момент повторного продажу об`єкту приватизації), у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв`язку з невиконанням покупцем договірних зобов`язань приватизований об`єкт підлягає поверненню в державну (комунальну) власність.

Водночас, судом було встановлено, що 26.04.2024 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, як Продавцем, та ПП «Рума-М», як Покупцем, укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації об`єкта незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» за результатами електронного аукціону, який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. та зареєстровано в реєстрі за №1563. За вказаним Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю об`єкт малої приватизації об`єкт незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, місто Южноукраїнськ, вулиця Паркова, будинок 8, загальною площею 6218,1 кв.м, що у цілому складається з дитячої лікарні літ. Н5, з коефіцієнтом готовності 53% (далі - Об`єкт приватизації), а Покупець зобов`язується прийняти Об`єкт приватизації, виконати визначені в Договорі умови.

Сторони погодили, що Покупець сплатив у повному обсязі ціну продажу Об`єкта приватизації, визначену за результатами електронного аукціону, яка становить 5 041 200,00 грн., у тому числі ПДВ в сумі 840 200,00 грн.

Згідно з ч. 11 ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» (в редакції що було чинною станом на момент повторного продажу об`єкту приватизації), порядок повернення в державну (комунальну) власність об`єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів затверджується Фондом державного майна України.

Водночас, порядок повернення сплаченої переможцем аукціону ціни продажу об`єкта приватизації визначається Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що станом на момент здійснення відповідачем повторного продажу об`єкту малої приватизації, як і станом на момент ухвалення рішення по даній справі, Кабінетом Міністрів України не прийнято жодного нормативного акту яким би встановлювався порядок повернення сплаченої переможцем аукціону ціни продажу об`єкта приватизації.

Між тим, 18.10.2018 наказом Фонду державного майна України № 1331 затверджено Порядок повернення у державну (комунальну) власність об`єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів (далі Порядок).

Так за п. 1 розділу ІV Порядку, повернення у державну (комунальну) власність об`єкта приватизації у примусовому порядку поширюється на випадки розірвання договору купівлі-продажу за рішенням суду у зв`язку з невиконанням умов договору купівлі-продажу або визнанням його судом недійсним.

Пунктом 2 розділу VІ Порядку, повернення покупцям коштів, сплачених за об`єкти приватизації, здійснюється у порядку, встановленому Фондом державного майна України, на підставі рішення суду про розірвання договору купівлі-продажу або визнання його судом недійсним з коштів, які надійшли від повторного продажу таких об`єктів (зменшених на суму збитків, неустойки, штрафів та будь-яких інших платежів, які належать до сплати покупцем згідно із Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» та/або договором купівлі-продажу), протягом 5 робочих днів після надходження коштів від повторного продажу на рахунок державного органу приватизації.

Оскільки Кабінетом Міністрів України не прийнято жодного нормативного акту яким би встановлювався порядок повернення сплаченої переможцем аукціону ціни продажу об`єкта приватизації, водночас такі правовідносини існують, суд зазначає про можливість застосування до даних правовідносин вищезазначеного положення п. 2 розділу VІ Порядку повернення у державну (комунальну) власність об`єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів.

Відтак, суд зазначає, що у зв`язку проведенням повторного продажу об`єкта малої приватизації об`єкт незавершеного будівництва «Дитяча лікарня» за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, місто Южноукраїнськ, вулиця Паркова, будинок 8, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу суму грошових коштів в розмірі 754 266,00 грн.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка кореспондується зі статтею 11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» від 23.10.1991 року, «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття майно, а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як наявне майно, так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого права власності (пункт 74 Рішення ЄСПЛ від 2 березня 2005 року у справі Von Мaltzan and others v. Germany), ЄСПЛ робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту.

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В рішенні у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року Європейський суд з прав людини визначив основні критерії, згідно з якими необхідно оцінювати дотримання вимог статті 1 Першого Протоколу до Конвенції у справах, що стосуються втручання в майнові права особи: чи мало місце втручання у майно в розумінні Конвенції; чи було втручання законним в контексті положень національного законодавства; чи переслідувало втручання мету, спрямовану на задоволення інтересів суспільства; чи було втручання у право власності справедливим, тобто чи було дотримано «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи.

Подібні висновки щодо застосування статті 1 Першого Протоколу до Конвенції містять рішення у справах «Стретч проти Сполученого Королівства», «Рисовський проти України», «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Спорронг та Льонротт проти Швеції», «Беєлер проти Італії», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» тощо.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.04.2023 року у справі №Б26/16-10 (904/9569/21).

Неповернення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на користь Південноукраїнської міської ради грошових коштів, які є предметом спору в межах даної справи, є порушенням прав, гарантованих Першим Протоколом, оскільки така бездіяльність державного органу не ґрунтується на нормах закону та не переслідує легітимної мети, спрямованої на захист інтересів суспільства, окремої особи чи держави, порушує баланс інтересів суспільства та особи, якій певні права було гарантовано законом. Особа не може нести весь тягар негативних наслідків, які спричинені бездіяльністю компетентних державних органів на затвердження процедури повернення з бюджету коштів, отриманих необґрунтовано внаслідок приватизації державного майна (аналогічний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 15.02.2018 року у справі №904/5492/15, від 07.05.2018 року у справі №921/512/17-г).

Згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») суд самостійно здійснює пошук і застосовує норми права для вирішення спору безвідносно до посилань сторін, але залежно від установлених обставин справи. Суд виявляє активну роль, самостійно надаючи юридичну кваліфікацію спірним правовідносинам, обираючи та застосовуючи до них належні норми права після повного та всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній та резолютивній частинах. Отже, обов`язок надати юридичну кваліфікацію відносинам сторін спору виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку юридичну норму слід застосувати для вирішення спору, виконує саме суд.

Аналогічні за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала в постановах від 15 червня 2021 року у справі №904/5726/19 (пункти 6.56-6.58), від 28 вересня 2022 року у справі №483/448/20 (провадження № 14-206цс21, пункт 9.58).

Також, щодо тверджень відповідача стосовно зарахування грошових коштів отриманих від приватизації державного майна на транзитні рахунки та подальше їх перерахування до державного бюджету, суд зазначає що вказаний аргумент жодним чином не підтверджений відповідачем належними та допустимим доказами.

Крім того, відповідно до умов Договору купівлі-продажу №1-Д від 14.03.2011 та умов Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 16.04.2024, продавцем майна визначається саме Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, також умови зазначених Договорів не визначають природу банківських рахунків на які здійснюється зарахування грошових коштів.

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Південнівської міської ради обґрунтованим та такими що відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Така позиція зазначена у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Таку ж правову позицію було застосовано у постанові КГС ВС від 09.11.2023 року №910/6379/22, у постанові КГС ВС від 03.08.2022 року по справі №925/538/19.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

Вказану правову позицію також було застосовано в постанові КГС ВС від 17.04.2024 року по справі № 910/18677/23, постанові КГС ВС від 13.03.2024 по справі № 906/91/20, постанові КГС ВС від 24.07.2024 року по справі 910/1869/23, постанові КГС ВС 03.09.2024 року по справі 910/2127/24.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку що позовні вимоги Південноукраїнської міської ради про стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях грошові кошти в сумі 754 266,00 грн., є обґрунтованими, такими що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, не спростовані відповідачем під час розгляду справи, відтак, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15; ) на користь Південноукраїнської міської ради (55002, Миколаївська обл., Вознесенський р-н, м. Південноукраїнськ, вул. Європейська, буд. 48; ) грошові кошти в сумі 754 266/сімсот п`ятдесят чотири тисячі двісті шістдесят шість/грн. 00 коп. а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 9051/дев`ять тисяч п`ятдесят одну/грн. 19 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 15.05.2025

Суддя Ю.М. Невінгловська