ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. Справа№ 925/1189/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024

у справі №925/1189/24 (суддя - Васянович А.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд"

про стягнення 95 951 грн. 52 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" (далі - позивач, ПрАТ "Черкаське хімволокно") звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд" (далі - відповідач, ТОВ "А Плюс Трейд", скаржник) про стягнення 95 951 грн. 52 коп. заборгованості, а саме: 47 880 грн. 00 коп. попередньої оплати за договором, 38 495 грн. 52 коп. пені та 9 576 грн. 00 коп. штрафу, у зв`язку з порушенням строків поставки товару по договору №223 ВТ від 23.04.2024.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024 у справі №925/1189/24 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд" на користь Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" 47 880 грн. 00 коп. попередньої оплати за договором, 13 645 грн. 80 коп. пені, 9 576 грн. 00 коп. штрафу та 2 243 грн. 75 коп. судового збору. В решті вимог в позові відмовити.

Задовольняючи частково позовні вимоги, судом першої інстанції вказано про відсутність підстав для стягнення неустойки за порушення поставки товару за період з 18 серпня 2024 року (дата розірвання договору) по 24 вересня 2024 року, тобто вже після того, як покупець відмовився від договору та прийняття товару від продавця.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024 у справі 925/1189/24 змінити в частині стягнення з ТОВ "А ПЛЮС ТРЕЙД" на користь Приватного акціонерного товариства "ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛОКНО", зменшити розмір нарахованих позивачем пені і штрафу до десяти відсотків від заявлених позивачем, до 1 364,58 грн. - пені за прострочення строків поставки, 957,60 грн. - штрафу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024 у справі №925/1189/24 формальним та упередженим.

Також скаржник зазначає, що неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №223 ВТ від 23.04.2024 не створило жодних негативних наслідків як для сторін, так і для третіх осіб. Порушення з боку відповідача не завдало збитків позивачу (принаймні у позові та матеріалах справи заява та обґрунтування збитків з боку позивача відсутнє).

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та письмові пояснення учасників апеляційного провадження

16.01.2025 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Гаврилюка О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 витребувано матеріали справи №925/1189/24 з Господарського суду Черкаської області, які надійшли до суду 09.12.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд" на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024 у справі №925/1189/24. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 23.04.2024 між Приватним акціонерним товариством «Черкаське хімволокно» (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «А Плюс Трейд» (далі - постачальник) було укладено договір поставки №223 ВТ.

Відповідно до п. 1.1. вищезазначеного договору постачальник взяв на себе зобов`язання за замовленням покупця поставити сітку Маньє, код за ДК 021:2015-44310000-б Вироби з дроту, а покупець - прийняти цей товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1. договору сторони домовилися, що поставка товару здійснюється на умовах терміну DDP міжнародних правил ІНКОТЕРМС-2010 до місця призначення: м. Черкаси, проспект Хіміків, 75.

Згідно п. 3.2. договору оплата товару, визначеного у Специфікації за цим договором, здійснюється покупцем на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату у наступному порядку:

3.2.1. покупець перераховує постачальнику 47 880 грн. 00 коп. протягом 10 банківських днів з дня отримання рахунку;

3.2.2. остаточний розрахунок, що становить 47 880 грн. 00 коп. покупець здійснює протягом 10 банківських днів з дня підписання акту приймання-передачі.

На виконання п. 3.2.1. договору позивачем було здійснено перерахування попередньої оплати в розмірі 47 880 грн. 00 коп., що підтверджується копією платіжної інструкції №955 від 30.04.2024.

Відповідно до п. 2.2. договору постачальник здійснює поставку товару протягом 10 робочих днів від дати отримання попередньої оплати відповідно до п. 3.2.1. цього договору.

Отже, строк поставки товару настав 14.05.2024.

Однак, у визначений договором строк відповідач товар не поставив.

14.08.2024 позивач направив на адресу відповідача вимогу №860 від 14.08.2024 про розірвання договору, в якій зокрема, просив відповідача провернути попередню оплату, сплатити штраф та пеню.

Зважаючи, що вимога №860 залишена без задоволення, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 47 880 грн. 00 коп. попередньої оплати за договором, 38 495 грн. 52 коп. пені та 9 576 грн. 00 коп. штрафу, у зв`язку з порушенням строків поставки товару по договору №223 ВТ від 23.04.2024.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин: дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу «повітряна тривога» та інші чинники.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Приписами ч. 3 ст. 277 ГПК України встановлено виключний перелік підстав норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Так, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в частині позовних вимог, які не є предметом апеляційного оскарження

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача 1 364,58 грн. - пені за прострочення строків поставки, 957,60 грн. - штрафу, які є предметом перегляду в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, крім суми основного боргу, яка не є предметом апеляційного оскарження, позивач просив суд стягнути з відповідача 38 495 грн. 52 коп. пені та 9 576 грн. 00 коп. штрафу, у зв`язку з порушенням строків поставки товару по договору №223 ВТ від 23.04.2024..

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 6.3. договору у разі порушення постачальником строків поставки товару, а також за недотримання строків, визначених для заміни та/або повернення дефектного товару, покупець має право вимагати від постачальника сплати неустойки у розмірі 0,3% від ціни договору за кожний день затримки виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правомірного висновку, що підлягає стягненню пеня в розмірі 13 645 грн. 80 коп. нарахована за період з 15 травня 2024 року по 17 серпня 2024 року, а в решті вимог про стягнення пені слід відмовити.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що у разі порушення постачальником строків поставки товару більш ніж на 14 календарних днів, покупець має право відмовитись від його подальшого прийняття та вимагати від постачальника розірвання договору та повернення всіх сплачених за цим договором коштів, а також сплати штрафних санкцій у розмірі 10% від загальної ціни договору.

Згідно п. 3.1. договору загальна ціна договору складає 95 760 грн. 00 коп.

Оскільки прострочення поставки товару складало більше ніж 14 календарних днів, то розмір штрафу становить 9 576 грн. 00 коп., а тому заявлена вимога підлягає задоволенню.

Щодо тверджень апеляційної скарги, що в контексті даної справи, існували необхідні та виключні обставини, які дозволяли суду першої інстанції зменшити розмір пені та штрафу, колегія суддів зазначає таке.

Положенням ст.233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного механізму зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.

При цьому, ні в зазначених нормах, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки).

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду. За відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів погоджується із позицією позивача, яка викладена у відзиві на апеляційну скаргу, що відповідачем не наведено обґрунтованих підстав для зменшення заявленої до стягнення пені та штрафу, а також не надано жодних доказів на підтвердження таких обставин. При цьому, відсутність завданих збитків не є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій.

Також колегією суддів враховується те, що ступінь виконання основного зобов`язання боржником - 0%; порушення прав позивача є триваючим. Відповідач не сплатив кошти ні до порушення провадження у справі, ні після порушення, ні після винесення судового рішення з метою зменшення заборгованості.

У контексті вищевикладеного колегія суддів зазначає, що фактично у зв`язку із неправомірними діями самого відповідача у позивача виникла необхідність для звернення з позовними вимогами в межах справи №925/1189/24.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що пояснення скаржника, викладені ним у апеляційній скарзі, не підтверджують відсутність його вини в порушенні зобов`язання та не спростовують правомірність позовних вимог.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024 у справі №925/1189/24, за наведених скаржником доводів та в межах апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд" на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024 у справі №925/1189/24 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 28.10.2024 у справі №925/1189/24 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "А Плюс Трейд".

4. Матеріали справи №925/1189/24 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім