ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"20" травня 2025 р. Справа №907/485/24
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б.
Орищин Г.В.
секретар судового засідання Голубінка М.В.
за участю представників учасників процесу:
прокурор Панютіна І.М.
представник позивача 1 Шведа О.Б.
представник позивача 2 Міндарьова К. Ю.
представник відповідача не з`явився
представник третьої особи на стороні позивачів - Станкович В.І.
розглядаючи апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕО КОНСУЛ" від 13.12.2024 (вх. № 01-05/3609/24 від 13.12.2024) та Військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2024 (вх. № 01-05/3760/24 від 27.12.2024)
на рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.11.2024 (суддя П. Д. Пригуза, повний текст рішення складено 03.12.2024)
у справі № 907/485/24
за позовом: Заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі
позивача 1: Міністерства оборони України
позивача 2: Військової частини НОМЕР_1
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕО Консул"
третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області
про: визнання недійсними окремих умов угод про закупівлю та стягнення безпідставно набутих коштів,
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 за клопотанням представника відповідача розгляд справи №907/485/24 відкладено на 20.05.2025.
В судове засідання 20.05.2025 з`явились прокурор, представники відповідачів та третьої особи ( в режимі відеоконференції).
20.05.2025 на адресу Західного апеляційного господарського суду через систему Електронний Суд надійшло клопотання від представника відповідача Зінкевича Дмитра Валерійовича (вх. ЗАГС№ 01-04/3959/25 від 20.05.2025) про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю у проведенні слідчих дій ( допит свідків) у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях.
Відповідно до ч.ч.11-13 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.
Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи у судове засідання судом не визнавалася обов`язковою, а представником відповідача не подано суду доказів його участі у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні, колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.
Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку про зупинення провадження у справі з огляду на наступне.
Частина 4 ст. 236 ГПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до п. 7 ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, подібність правовідносин слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад саме цих правовідносин та/чи їх специфічний об`єкт. При цьому на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
У даній справі, Заступник керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону подав до Господарського суду Закарпатської області позов в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (позивач-1) і Військової частини НОМЕР_1 (позивач-2) до ТОВ "НЕО Консул" (відповідач) про визнання недійсними пунктів 3.1. договорів підряду від 31.08.2021 №84 та від 19.10.2021 №163, укладених між Військовою частиною НОМЕР_1 та ТОВ "НЕО КОНСУЛ", в частині включення до ціни договорів сум ПДВ, а також стягнення з ТОВ "НЕО КОНСУЛ" на користь Військової частини НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 2 407 001, 74 грн, які надмірно сплачені за вказаними вище договорами підряду.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між позивачем-2, як замовником, та відповідачем, як підрядником, було укладено договори підряду від 31.08.2021 №84 та від 19.10.2021 №163 по об`єкту "Нове будівництво пункту постійної дислокації для розміщення окремого десантно-штурмового батальйону за адресою: АДРЕСА_1 ", 14 черга будівництва, Житловий будинок". На виконання умов вказаних договорів, на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, Військова частина НОМЕР_1 оплатила відповідачу кошти, в т. ч. ПДВ на загальну суму 2 407 001,74 грн.
Оскільки згідно з п. 15 ст. 197 Податкового кодексу України операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла та житла, що будується за державні кошти, звільняються від оподаткування, на переконання прокурора, договори підряду в частині п. 3.1. щодо включення до договірної ціни ПДВ підлягають визнанню недійсними, а зайво сплачені кошти (суми ПДВ) мають бути повернуті Військовій частині НОМЕР_1 ,
Прокурор також зазначив, що позивачі не вжили належних заходів щодо захисту інтересів держави та стягнення з відповідача в судовому порядку зазначених коштів, що, відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру", є підставою для вжиття ним заходів представницького характеру та пред`явлення цього позову.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 28.11.2024 у справі №907/485/24 позовні вимоги задоволено повністю: визнано недійсним пункт 3.1. договору підряду від 31.08.2021 №84, що укладений між Військовою частиною НОМЕР_1 та ТОВ НЕО КОНСУЛ, в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 2 475 119,88 грн; визнано недійсним пункт 3.1. договору підряду від 19.10.2021 №163, що укладений між Військовою частиною НОМЕР_1 та ТОВ НЕО КОНСУЛ, в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 425 472, 40 грн; стягнуто з ТОВ НЕО КОНСУЛ на користь Військової частини НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 2 407 001,74 грн, як надмірно сплачену суму ПДВ за договорами підряду від 31.08.2021 №84 та від 19.10.2021 №163; стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону 17 728,83 грн судового збору; стягнуто з ТОВ НЕО КОНСУЛ на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону 16 000, 00 грн судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що операції з постачання Військовій частині НОМЕР_1 , як замовнику по об`єкту "Нове будівництво пункту постійної дислокації для розміщення окремого десантно-штурмового батальйону за адресою: АДРЕСА_1 ", будівельно-монтажних робіт за рахунок коштів Державного бюджету України, що виконувалися на підставі договорів підряду від 31.08.2021 №84 та від 19.10.2021 №163, не підлягали оподаткуванню ПДВ відповідно до п. 15 ст. 197 Податкового кодексу України.

Відтак, п. 3.1. договорів підряду про включення до їх ціни сум ПДВ суперечить Податковому кодексу України, іншим актом цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, що є підставою для визнання договорів недійсними у цій частині та стягнення з ТОВ НЕО КОНСУЛ на користь Військової частини надмірно сплачених коштів (суми ПДВ у розмірі 2 407 001,74 грн).

Не погодившись з вказаним рішенням суду у даній справі, ТОВ НЕО КОНСУЛ та Військова частина НОМЕР_1 подали Західному апеляційному господарському суду апеляційні скарги.

ТОВ НЕО КОНСУЛ у апеляційній скарзі просить рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.11.2024 у справі № 907/485/24 скасувати з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Зокрема, скаржник зазначає, що Міністерство оборони України не є належним позивачем у даній справі, оскільки цей спір жодним чином не пов` язаний з його владними повноваженнями чи функціями. Належним позивачем у даній справі є Військова частина НОМЕР_1 , однак така не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб` єктом владних повноважень, до компетенції яких віднесено відповідні повноваження. Відтак, подання прокурором позову в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 прямо заборонено ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", а суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з тих підстав, що у прокурора відсутні повноваження щодо звернення з даним позовом до суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на розгляді Верховного Суду перебуває справа № 910/4017/24 за позовом Заступника керівника Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгеоцентр Сервіс" про визнання недійсним договору в частині та стягнення 94 832,00 грн.

Ухвалою від 07.05.2025 колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передала справу №910/4017/24 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зазначивши, що:

- у цій справі перед Верховним Судом постало питання, чи може прокурор звертатися до суду в інтересах держави в особі військової частини з позовом про оскарження пункту договору в частині включення до ціни правочину суми ПДВ;

- військова частина не є органом державної влади чи місцевого самоврядування і не є суб`єктом владних повноважень, а є суб`єктом господарювання та не здійснює жодних владно-управлінських функцій;

- з урахуванням положень Закону "Про прокуратуру" (ст.23) та висновків Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, звернення прокурора до суду в інтересах суб`єкта господарювання не допускається;

- Верховний Суд у постановах від 20.02.2025 у справі №910/15474/23, від 24.10.2024 у справі №914/2694/23, від 18.09.2024 у справі №916/3864/23, від 28.05.2024 у справі №910/12151/23 не лише переглянув справи, в яких прокурор як позивачів визначив Міністерство оборони України та відповідну військову частину, а і дійшов висновку про задоволення таких вимог (зокрема, і вимоги про визнання недійсним договору в частині включення до ціни товару ПДВ), фактично вважаючи, що звернення прокурора викликано саме захистом інтересів держави в особі Міністерства оборони України та військової частини;

- Верховний Суд у цій справі вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування ст.23 Закону "Про прокуратуру", викладених у наведених вище постановах.

Отже, правовідносини у даній справі та у справі №910/4017/24 є подібними, а з врахуванням доводів апеляційної скарги відповідача, вирішення Верховним Судом у справі №910/4017/24 питання, чи може прокурор звертатися до суду в інтересах держави в особі військової частини з позовом про оскарження пункту договору в частині включення до ціни правочину суми ПДВ, має істотне значення для розгляду цієї справи.

Зважаючи на те, що правові висновки Верховного Суду у справі №910/4017/24 можуть вплинути на вирішення цього господарського спору, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення апеляційного провадження у справі №907/485/24 до закінчення перегляду у касаційному порядку справи № 910/4017/24.

Керуючись п. 7 ч.1 ст.228, ст. ст. 229, 234, 281 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ :

1. Зупинити апеляційне провадження у справі №907/485/24 до закінчення перегляду у касаційному порядку Касаційним господарським судом Верховного Суду справи № 910/4017/24.

2. Зобов`язати сторін повідомити Західний апеляційний господарський суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі №907/485/24.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.