ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.05.2025 Справа № 908/1446/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, 69035, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, 5 в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Централ Парк 2020», 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21, офіс 805

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Радіо Крок», 69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 137

про стягнення коштів

установив

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Централ Парк 2020» про стягнення грошові кошти у розмірі 3 557 118,46 грн, з яких: безпідставно збережені кошти пайової участі в розмірі 2 181 025,15 грн, інфляційні нарахування в розмірі 1 163 308,91 грн, 3 % річних в розмірі 212 784,40 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2025, справу № 908/1446/25 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 19.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1446/25, присвоєно справі номер провадження 15/59/25. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 18.06.2025.

Разом із матеріалами позовної заяви від заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно - квартиру, загальною площею 104.9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер майна 060) та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Централ Парк 2020»;

- накладення арешту на нерухоме майно - квартиру, загальною площею 97 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер майна 060) та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Централ Парк 2020».

Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначає, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «Централ Парк 2020» зареєстровано 31.01.2019, має зареєстрований статутний капітал у розмірі 1000,00 грн, що у дві тисячі разів менше ніж сума заявлених позовних вимог. Відповідно до даних відкритого та загальнодоступного веб-ресурсу «Youcontrol» (https://youcontrol.com.ua) ТОВ «Централ Парк 2020» у 2024 році отримало чистий прибуток у розмірі 210,8 тис. грн, у 2023 році дохід мав від`ємне значення - 1 826,5 тис. грн, вартість активів станом на 2024 рік складає 374 485,4 тис. грн, разом з тим кредиторська заборгованість підприємства станом на початок 2025 рік дорівнює 375 778 тис. грн. Відповідно до інформації розміщеної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за відповідачем зареєстровано право власності на наступні об`єкти нерухомості: будівля літ. Б, загальною площею 24.4 кв. м., що розташована за адресою м. Запоріжжя, вул. Тбіліська, буд. 23, розмір частки права власності 1/2; квартира за адресою АДРЕСА_1 загальна площа 104,9 кв. м., житлова площа 98,8 кв.; квартира за адресою АДРЕСА_2 загальна площа 97 кв. м., житлова площа 89,8 кв. м.; інформація про вартість об`єкта нерухомості будівлі літ. Б, що розташована за адресою АДРЕСА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відсутня. Разом з тим, інша 1/2 частка права власності на будівлю літ. Б, яка належить ТОВ «Радіо Крок» з 06.02.2024 перебуває у податковій заставі. Враховуючи, що відсутні відомості про вартість вказаного об`єкта нерухомості та те, що на вказане майно вже накладено обтяження, накладення арешту на вказану будівлю є недоцільним. Відповідно до довідки ТОВ «Централ Парк 2020» від 12.05.2023 № 67/Л1/Б, розміщеної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вартість квартири за адресою АДРЕСА_2 складає 1 197 490,54 грн. Згідно з довідкою ТОВ «Централ Парк 2020» від 12.05.2023 № 71/Л1/Б, розміщеної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вартість квартири за адресою АДРЕСА_1 складає 1 295 018,13 грн. З огляду на викладене, накладення арешту на частину належного відповідачу нерухомого майна (квартири за адресою АДРЕСА_1 та квартири за адресою АДРЕСА_2 ), загальна вартість якого відповідає розміру позовних вимог, буде співмірним заходом забезпечення позову про стягнення з нього коштів. Не накладення арешту на нерухоме майно відповідача може призвести до передачі його в іпотеку пов`язаним юридичним особам, або взагалі його відчуження, що у подальшому унеможливить виконання судового рішення, і у свою чергу, призведе до порушення принципу обов`язковості судових рішень, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод та п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України.

Розглянувши заяву заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Правила застосування заходів забезпечення позову регламентовані положеннями глави10 розділу І Господарського процесуального кодексу України, зокрема ст. ст. 136 - 144 цього Кодексу.

Згідно з ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 Господарського процесуального кодексу України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), а відповідно, чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у випадку, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 904/5876/19, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Якщо позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Суд констатує, що заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачу або підлягають передачі або сплаті і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У цій справі між сторонами існує спір щодо існування у відповідача обов`язку сплатити безпідставно збережені кошти пайової участі в розмірі 2 181 025,15 грн, інфляційні нарахування в розмірі 1 163 308,91 грн, 3 % річних в розмірі 212 784,40 грн.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження та який триває до визначення подальшої долі відповідного майна. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Отже накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам. А тому, суд вважає, що накладення арешту на об`єкт, по суті спрямоване на збереження цього об`єкта нерухомого майна, у зв`язку з чим позивач і звернувся із заявою про забезпечення позову у цій справі.

Крім цього Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень нагадував, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Отже, допускається накладення судами арешту або інших обмежень щодо розпорядження майном особи, за умови дотримання таких вищенаведених вимог, встановлених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції як законність, пропорційність та загальний інтерес.

Відтак, накладення арешту, як спосіб забезпечення, не порушує права власності особи, в даному випадку відповідача, як власника відчуженого об`єкта.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

Керуючись ст. ст. 86, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив

Заяву заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/1446/25, задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову наступним шляхом:

- накласти арешт на нерухоме майно - квартиру, загальною площею 104.9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер майна 060) та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Централ Парк 2020» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21, офіс 805, ідентифікаційний код юридичної особи 42786690);

- накласти арешт на нерухоме майно - квартиру, загальною площею 97 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер майна 060) та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Централ Парк 2020» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21, офіс 805, ідентифікаційний код юридичної особи 42786690).

Стягувачем за даною ухвалою є: Вознесенівська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області (69035, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, 5; ідентифікаційний код юридичної особи );

Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Централ Парк 2020» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21, офіс 805; ідентифікаційний код юридичної особи 42786690).

Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч. ч. 1, 4 ст. 144 ГПК України).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8 ст. 140 ГПК України).

Ухвала підписана 19.05.2025.

Ухвала набрала законної сили 19.05.2025.

Відповідно до положень ст.ст. 140, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складення в порядку, встановленому ст. 257 цього Кодексу.

Суддя І. С. Горохов