ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про розстрочення виконання рішення

18 квітня 2025 року Справа № 915/1334/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М. при секретарі судового засідання Артьомові І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви (вх. № 3829/25 від 12.03.2025) Комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства" про розстрочення виконання рішення суду по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична асоціація", вул. Крушельницької Соломії, буд. 18, офіс 509, м. Тернопіль, Тернопільський район, Тернопільська область, 46002 ()

електронна пошта:

представник позивача Козак Андрій Леонідович

представник позивача Русин Андрій Степанович

до відповідача Комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства", вул. Київська, 129-А, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55210 ()

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

про стягнення грошових коштів у розмірі 2 905 872, 19 грн.

Представники сторін у судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетична асоціація» з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» суму заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2 500 000, 00 грн., 3 % річних у розмірі 57 141, 87 грн., пеню у розмірі 348 730, 32 грн.

Позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача.

1. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 03.12.2024.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.03.2025 закрито провадження у справі № 915/1334/24 в частині стягнення з відповідача Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» () на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична асоціація» () 122 000 грн. (сто двадцять дві тисячі грн. 00 коп.) - заборгованості за спожиту електричну енергію, у зв`язку з відсутністю предмета спору (п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України).

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 07.03.2025 позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства», вул. Київська, 129-А, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55210 () на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична асоціація», вул. Крушельницької Соломії, буд. 18, офіс 509, м. Тернопіль, Тернопільський район, Тернопільська область, 46002 ():

- 2 078 000 грн. (два мільйони сімдесят вісім тисяч грн. 00 коп.) - суми заборгованості за спожиту електричну енергію;

- 57 141, 87 грн. (п`ятдесят сім тисяч сто сорок одна грн. 87 коп.) - 3 % річних;

- 200 000, 00 грн. (двісті тисяч грн. 00 коп.) - пені;

- 29 806, 46 грн. (двадцять дев`ять тисяч вісімсот шість грн. 46 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Відмовлено в позові в частині стягнення 148 730, 32 грн. (сто сорок вісім тисяч сімсот тридцять грн. 32 коп.) - пені.

2. Заява про розстрочення виконання рішення суду.

12.03.2025 до Господарського суду Миколаївської області через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява (вх. № 3829/25 від 12.03.2025) про розстрочення виконання рішення, в якій заявник просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.03.2025 року по справі № 915/1334/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична асоціація» до Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення 2 364 948, 30 грн., терміном на 11 (одинадцять) місяців, за наступним графіком:

до 30.04.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 31.05.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 30.06.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 31.07.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 31.08.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 30.09.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 31.10.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 30.11.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 31.12.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 31.01.2026 року - 214 995, 30 грн.;

до 28.02.2026 року - 214 995, 30 грн.

Заява мотивована тим, що основним видом діяльності КП «ПУВКГ» є надання послуг з водопостачання та водовідведення фізичним особам, юридичним особам, установам та організаціям, які розташовані на території м. Первомайськ Миколаївської області.

Відповідач зазначає, що на даний час на підприємстві склалася тяжка фінансова ситуація. Однією із причин такого стану є те, що діючий тариф (який не змінювався з листопада 2023 року) на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення повністю не відшкодовує його собівартість. Тарифи на послуги, які надає КП «ПУВКГ», безпосередньо залежать від вартості електроенергії, реагентів очистки води, а також заробітної плати та податків на неї.

КП «ПУВКГ» неодноразово в 2024 році та в лютому 2025 року були розраховані нові тарифи за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які були подані на затвердження до органу місцевого самоврядування. Однак, на даний час рішення щодо збільшення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення Виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області так і не було прийнято.

Водночас, однією з обставин, які обумовлюють неможливість виконання рішення суду шляхом єдиного платежу, є низька платоспроможність населення. Так, станом на 31 грудня 2024 року заборгованість населення перед КП «ПУВКГ» за спожиті послуги становить 4 894 200, 00 грн.

Відповідач зазначає, що після ухвалення вищезазначеного рішення Господарським судом Миколаївської області КП «ПУВКГ» продовжує в добровільному порядку сплачувати заборгованість за використану електроенергію.

Вказані вище обставини КП «ПУВКГ» вважає такими, що можуть істотно ускладнити виконання майбутнього судового рішення по даній справі, а розстрочення його виконання матиме важливе значення для стабілізації господарської діяльності підприємства, не доведення його до банкрутства та надасть можливість отримувати кошти для поступового погашення суми заборгованості.

Відповідач зазначає, що у випадку звернення майбутнього судового рішення позивачем до примусового виконання, це призведе до блокування рахунків КП «ПУВКГ», подальшу неможливість сплати за спожиту електроенергію, що у свою чергу стане підставою для відключення підприємства від електропостачання. Окрім того, звернення майбутнього рішення до примусового виконання, призведе до припинення виплат заробітної плати працівникам та як наслідок підвищення соціальної напруги, відповідно в подальшому - до заборгованості із заробітної плати, виникнення заборгованості з оплати по інших обов`язкових платежах та не можливості придбати паливно-мастильні матеріали для транспорту, який задіяний у виробничій діяльності підприємства та придбання матеріалів для ліквідації аварій на водопровідно-каналізаційній мережі, що в свою чергу призведе до нових штрафних санкцій та зупинки підприємства, яке є стратегічним, так як забезпечує життєдіяльність міста.

Заява обґрунтована приписами ст. 331 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.04.2025 призначено розгляд заяви про розстрочення виконання рішення суду в судовому засіданні на 18.04.2025.

3. Заперечення позивача щодо розстрочення виконання рішення.

16.04.2025 до Господарського суду Миколаївської області через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшли заперечення (вх. № 5777/25 від 16.04.2025) на клопотання, в яких позивач просить суд відмовити Комунальному підприємству Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» у наданні розстрочки у виконанні рішення суду.

Заперечення з посиланням на ст. 614, 617 ЦК України мотивовані тим, що відповідачем не доведено відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання перед позивачем. Посилання відповідача на те, що у споживачів КП Первомайської міської ради «ПУВКГ» наявна заборгованість перед підприємством, а тому у нього недостатньо коштів для оплати рахунків, виставлених ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ», не заслуговують на увагу.

Відповідачем не наведено жодного взаємозв`язку між форс-мажорною обставиною, а саме військовою агресією Російської Федерації проти України та неможливістю виконання зобов`язання, передбаченого договором.

Позивач вважає, що розстрочення виконання судового рішення призведе до порушення справедливого балансу інтересів позивача у справі.

Заперечення позивача обґрунтовано ст. 614 ЦК України, ст. 2, 74, 76, 86 ГПК України та судовою практикою.

4. Розгляд заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ГПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Сторони у судове засідання 18.04.2025 повноважних представників не направили, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином у порядку ч. 3, 4 ст. 120 ГПК України.

Причини неявки представників сторін суду не повідомлено.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.04.2025 суд зазначив, що явка учасників процесу не обов`язкова.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви без участі представників учасників справи.

В судовому засіданні 18.04.2025 судом відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України підписано скорочену ухвалу.

5. Обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 07.03.2025 позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства», вул. Київська, 129-А, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55210 () на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична асоціація», вул. Крушельницької Соломії, буд. 18, офіс 509, м. Тернопіль, Тернопільський район, Тернопільська область, 46002 ():

- 2 078 000 грн. (два мільйони сімдесят вісім тисяч грн. 00 коп.) - суми заборгованості за спожиту електричну енергію;

- 57 141, 87 грн. (п`ятдесят сім тисяч сто сорок одна грн. 87 коп.) - 3 % річних;

- 200 000, 00 грн. (двісті тисяч грн. 00 коп.) - пені;

- 29 806, 46 грн. (двадцять дев`ять тисяч вісімсот шість грн. 46 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Відмовлено в позові в частині стягнення 148 730, 32 грн. (сто сорок вісім тисяч сімсот тридцять грн. 32 коп.) - пені.

На підтвердження викладених у заяві обставин заявником подано до суду наступні докази:

- на підтвердження тяжкого майнового стану відповідачем подано фінансову звітність малого підприємства КП Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства», а саме баланс станом на 31.12.2024, з якого вбачається, що на початок звітного року 2024 нерозподілений прибуток (непокритий збиток) становив (7 822, 1 тис. грн.), а на кінець звітного періоду (33 159, 5 тис. грн.) (код рядка 1420), тобто непокритий збиток підприємства фактично збільшився втричі порівняно з попереднім роком та становив 25 337, 4 тис. грн., що також відображено в коді рядка 2350 звіту про фінансові результати за 2024, відповідно до якого чистий прибуток (збиток) за звітний період становить (25 337, 4 тис. грн.);

- на підтвердження розміру існуючих тарифів відповідачем подано рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради № 738 від 08.12.2023 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення комунальному підприємству Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства», яким встановлено тарифи для комунального підприємства на період з 01.11.2023 по 31.10.2024;

- на підтвердження факту здійснення розрахунку нових тарифів на послуги, а також факту подання розрахунків на затвердження до органу місцевого самоврядування відповідачем подано листи-звернення до Первомайської міської ради, якими надавались матеріали по коригуванню тарифів з централізованого водопостачання та водовідведення на 2024 та 2025 роки, а саме: № 345 від 01.05.2024, № 476 від 25.06.2024, № 596 від 16.08.2024, № 824 від 27.11.2024, № 938 від 03.12.2024, № 94 від 04.02.2025, а також оголошення про намір зміни тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на 2025 рік, адресоване мешканця міста;

- оголошення про реструктуризацію боргу від 03.12.2024, від 10.12.2024, від 03.02.2025, розміщені на веб-сайті підприємства в Інтернет та адресовані мешканцям міста (споживачам комунальних послуг), в якому повідомлено про необхідність погашення заборгованості за спожиті комунальні послуги, а також роз`яснено про можливість реструктуризації заборгованості;

- на підтвердження факту погашення заборгованості перед позивачем після ухвалення рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.03.2025 та оплати 15 000. 00 грн. відповідачем подано суду платіжні інструкції, які наявні в матеріалах справи, а саме: платіжна інструкція № 6235 від 11.03.2025 на суму 5 000,00 грн., платіжна інструкція № 6210 від 10.03.2025 на суму 5 000, 00 грн., платіжна інструкція № 6186 від 07.03.2025 на суму 5 000, 00 грн. В призначенні платежів у вказаних вище платіжних інструкціях зазначено "за електричну енергію згідно рахунку № 88 від 30.01.2024 року в тому числі ПДВ 833, 33 грн.".

6. Джерела права, які застосував суд.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ГПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішеннях Суду у справі "Савіцький проти України", no. 38773/05, від 26.07.2012р. та у справі "Глоба проти України", no. 15729/07, від 05.07.2012р. вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду однієї зі сторін.

Оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду однієї зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.1997, у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003).

У справі "Кайсин проти України" (Kaysin and Others v.Ukraine) ЄСПЛ наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, якби внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї зі сторін.

Неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (див. серед інших джерел, Бурдов проти Росії, заява N 59498/00; Ясіуньєне проти Латвії, заява N 41510/98, 6 березня 2003 року).

У рішеннях у справі "Антонюк проти України", no. 17022/02, від 11.12.2008р. та у справі "Мкртчян проти України", no. 21939/05, від 20.05.2010р. Європейский суд з прав людини вказує, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні та обмежується питаннями організації та вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ГПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися.

Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

За змістом наведених норм відстрочення та розстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений річним терміном відстрочки чи розстрочки виконання рішення з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Тобто, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення або розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Разом з тим, положення Господарського процесуального кодексу України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 такого кодексу. Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Відстрочення/розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Так, згідно зі ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, при вирішенні питання про відстрочку/розстрочку виконання рішення суд враховує не тільки можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але й такі ж наслідки для стягувача при затримці виконання рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки/розстрочки виконання судового рішення випливає, що безпідставне надання відстрочки або розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

У зв`язку з тим, що відстрочка або розстрочка виконання рішення продовжує період відновлення порушеного права позивача, при її наданні необхідно враховувати закріплені в нормах національного матеріального права та Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, допустимі межі надання такої відстрочки.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У той же час, зважаючи на те, що 1) виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); 2) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012); 3) відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі - Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); 4) за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V), суд, який надає відстрочку виконання рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача, як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Суд зазначає, що в силу приписів ч. 5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Цей строк встановлений законом і суд не має права встановлювати інший термін відстрочки або розстрочки рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення у даній справі проголошено 07.03.2025, відтак період його розстрочення не може перевищувати більше 1 року та тривати довше, ніж до 07.03.2026.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 14.07.20 у справі № 908/1884/19 та від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17.

7. Висновки суду.

Враховуючи вищевикладене, суд при розгляді даної заяви про розстрочення виконання судового рішення дійшов наступного висновку.

Відповідно до інформації з ЄДРЮОФОПГФ Комунальне підприємство Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» за своєю організаційно-правовою формою є комунальним підприємством, засновником якого є Первомайська міська рада Миколаївської області.

Основним видом діяльності КП «ПУВКГ» є надання послуг з водопостачання та водовідведення фізичним особам, юридичним особам, установам та організаціям, які розташовані на території м. Первомайськ Миколаївської області. За надання даної послуги підприємство отримує дохід відповідно до тарифів, розрахованих станом на листопад 2023 року та встановлених рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 738 від 08.12.2023 року «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення комунальному підприємству Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства».

Відповідно до фінансової звітності відповідача, зокрема, Балансу підприємства станом на 31.12.2024 збиток підприємства за звітний період 2024 рік становить 25 337, 4 тис. грн. Як зазначено судом вище, непокритий збиток підприємства в 2024 фактично збільшився втричі порівняно з попереднім роком та становив 25 337, 4 тис. грн., що також відображено в коді рядка 2350 звіту про фінансові результати за 2024, відповідно до якого чистий прибуток (збиток) за звітний період становить (25 337, 4 тис. грн.).

Судом також враховано, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на погашення заборгованості перед позивачем. Так, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.03.2025 закрито провадження у даній справі № 915/1334/24 в частині стягнення з відповідача 122 000 грн. - заборгованості за спожиту електричну енергію, у зв`язку з відсутністю предмета спору (п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України). Крім того, після ухвалення судового рішення в період з 07.03.2025 по 12.03.2025 відповідачем проведено оплату в сумі 15 000, 00 грн., тобто як під час розгляду справи судом, так і після винесення судом рішення відповідач в добровільному порядку поступово погашає наявну перед позивачем заборгованість. Враховуючи вищевикладене, в суду відсутні підстави для тверджень про недобросовісність боржника, зловживання процесуальними правами та намагання ухилитись від виконання судового рішення. Судом також взято до уваги, що боржник просить не відстрочити, а розстрочити виконання судового рішення, що забезпечуватиме поступове надходження коштів кредитору та мінімізуватиме негативні фінансові наслідки для кредитора. Крім того, судовим рішенням стягнуто з відповідача на користь позивача 3 % річних та інфляційні втрати, а також пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання боржником, тобто майнове право позивача захищено. В суду також відсутні підстави для тверджень про надмірну тривалість виконання судового рішення, оскільки відповідач просить саме розстрочити на 11 місяців, а не відстрочити виконання рішення суду, при цьому, дотримуючись граничного строку, встановленого саме законом (максимальний строк розстрочення виконання рішення суду не більше одного року з дня ухвалення рішення суду відповідно до ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви боржника про розстрочення виконання судового рішення у даній справі, обов`язковість виконання якого не заперечується останнім, оскільки боржник є юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність в розумінні ст. 52 ГК України, фінансується за рахунок власних та бюджетних коштів, а основним видом діяльності підприємства є забір, очищення та постачання води. Зупинення операцій по рахункам підприємства може спричинити зупинку виробничої діяльності підприємства, яке в свою чергу забезпечує життєдіяльність міста Первомайськ. Враховуючи тяжке матеріальне становище боржника та його збитковість, враховуючи, що строк, на який боржник просить розстрочити виконання рішення суду, відповідає вимогам ГПК України, врахувавши збалансованість інтересів сторін у справі, суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 331 ГПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ст. 233-235, 254-255, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву (вх. № 3829/25 від 12.03.2025) Комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства" про розстрочення виконання рішення суду № 915/1334/24 задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.03.2025 року по справі № 915/1334/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична асоціація» до Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення 2 364 948, 30 грн., терміном на 11 (одинадцять) місяців, за наступним графіком:

до 30.04.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 31.05.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 30.06.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 31.07.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 31.08.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 30.09.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 31.10.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 30.11.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 31.12.2025 року - 214 995, 30 грн.;

до 31.01.2026 року - 214 995, 30 грн.;

до 28.02.2026 року - 214 995, 30 грн.

На веб-сторінці Господарського суду Миколаївської області на офіційному веб-порталі судової влади України в Інтернет за посиланням: http://mk.arbitr.gov.ua/sud5016/ учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строку, передбачені ст. 254-259 ГПК України.

Повну ухвалу складено та підписано 13.05.2025

Суддя Е.М. Олейняш