ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2025 р. Справа № 910/11374/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Гончарова С.А.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 03.04.2025

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального некомерційного підприємства «Київська міська дитяча клініка туберкульозна лікарня»

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024

у справі № 910/11374/24 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг»

до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська дитяча клінічна туберкульозна лікарня» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 781 852,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна туберкульозна лікарня" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 781 852,41 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю товару № 8493001 від 25.01.2018 з оплати спожитої у період з 01.01.2018 до 01.05.2018 теплової енергії, у зв`язку з чим у відповідача станом на 01.09.2024 виник борг у розмірі 781 852,41 грн., право вимоги якого набуто позивачем як переможцем електронного аукціону з продажу майна в процедурі банкрутства АТ «К.Енерго», що відбувся 25.08.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/11374/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна туберкульозна лікарня" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" суму основного боргу в розмірі 781 852,41 грн. та судовий збір у розмірі 9382,23 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що відповідачем допущено порушення умов договору про закупівлю товару № 8493001 від 25.01.2018 щодо оплати спожитої теплової енергії, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 781 852,41 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/11374/24, 19.12.2024 Комунальне некомерційне підприємство "Київська міська дитяча клініка туберкульозна лікарня" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/11374/24 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2024 автоматичний розподіл судової справи № 910/11374/24 не відбувся, в зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 06.01.2025 матеріали апеляційної скарги Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клініка туберкульозна лікарня" по справі № 910/11374/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Владимиренко С.В., Шапран В.В.

13.01.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/11374/24.

30.01.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/11374/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клініка туберкульозна лікарня" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/11374/24 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

07.02.2025 Комунальне некомерційне підприємство "Київська міська дитяча клініка туберкульозна лікарня" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою про усунення недоліків.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 в зв`язку з перебуванням судді Шапрана В.В., який входить до складу колегії суддів та не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/11374/24.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 для розгляду справи № 910/11374/24 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду, у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Владимиренко С.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11374/24 за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клініка туберкульозна лікарня" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 та призначено розгляд справи на 03.04.2025.

06.03.2025 до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна туберкульозна лікарня" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/11374/24 без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 25.01.2018 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (перейменоване з 01.01.2019 в АТ «Київенерго», та з 09.08.2019 - в АТ «К.Енерго»), як учасником, та Територіальним медичним об`єднанням «Санаторного лікування» у м. Києві, як замовником, укладено договір про закупівлю товару (теплова енергія у гарячій воді) № 8493001 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого учасник зобов`язується поставити замовнику товар, а замовник - прийняти і оплатити товар, в порядку і строки згідно з цим договором.

В пункті 1.4. додатку № 1 до договору визначено, що розподілом теплової енергії в гігакалоріях по кварталам (для "замовника" без приладів обліку-розрахунково; для "замовника" з приладами обліку - згідно заявленої величини): І квартал 2018 - 543,0 Гкал в т.ч. січень - 181,0; лютий -181,0; березень - 181,0; ІІ квартал 2018 - 175,0 Гкал в т.ч. квітень, 127,0; травень - 30,0; червень - 18,0; ІІІ квартал 2018 - 54 Гкал в т.ч. липень 18,0; серпень - 18,0; вересень - 18,0; ІV квартал 2018 - 355,2 Гкал в т.ч. жовтень 72,2, листопад - 90,0; грудень - 193,0.

Відповідно до п. 2 додатку № 4 до договору замовник щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримує у Центрі обслуговування клієнтів: облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акта звіряння «Замовник» повертає в ЦОК); акт приймання-передавання товарної продукції; рахунок-фактуру, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Згідно з п. 4 додатку № 4 до договору сплату за вказаними в п. 2 цього додатку документами, замовник виконує не пізніше 25 числа поточного місяця.

Позивач зазначає, що зобов`язання за договором відповідач не виконав належним чином, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2018 по 01.05.2018, яка станом на 01.09.2024 становить 781 852,41 грн., що підтверджується актами приймання-передавання товарної продукції за період з січня 2018 року по квітень 2018 року, довідкою про стан розрахунків за спожиту від АТ «К.Енерго» теплоенергію за договором № 8493001.

25.08.2021 заборгованість відповідача перед АТ «К.Енерго» за договором № 8493001 від 25.01.2018 придбано ТОВ «Спортсервіс-СТМ» на аукціоні з придбання майна банкрута - АТ «К.Енерго» за лотом № 71, що підтверджується електронним протоколом № UA-PS-2021-08-10-000016-3 від 25.08.2021, актом про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 та витягом з додатку № 1 до акта про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 (результати аукціону розміщені за посиланням: //prozorro.sale/auction/UA-PS-2021-08-10-000016-3).

В пункті 1373 додатку № 1 до акта про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 по лоту 71, який відбувся 25.08.2021, зазначено про включення до загального переліку відступленої дебіторської заборгованості також заборгованість Територіального медичного об`єднання "Санаторного лікування" у місті Києві (правонаступником якого є відповідач) у розмірі 781 852,41 грн.

14.09.2021 ТОВ «Спортсервіс-СТМ» на підставі протоколу загальних зборів учасників № 1/2021 змінено назву на ТОВ «Київенерго-Борг».

30.08.2024 ТОВ «Київенерго-Борг» звернулося до відповідача із заявою № 02-14/4341 від 30.08.2024 про визнання грошових вимог кредитора в розмірі 781 852,41 грн. та включення їх до передавального акту. Вказана заява залишена відповідачем без задоволення.

Позивач зазначає, що відповідач заборгованість за договором в розмірі 781 852,41 грн., право вимоги якої перейшло до позивача, не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в означеній сумі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Причиною виникнення спору стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна туберкульозна лікарня" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) заборгованості в розмірі 781 852,41 грн. за договором № 8493001 від 25.01.2018.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Пунктами 29, 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 зі змінами, передбачено, що теплова енергія постачається безперервно, якщо договором не передбачено інше. Споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач, звертаючись з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 8493001 від 25.01.2018, посилається на те, що у відповідача за період з 01.01.2018 по 01.05.2018 виникла заборгованість по договору за спожиту теплову енергію, яка станом на 01.09.2024 становить 781 852,41 грн., на підтвердження чого позивачем надано акти приймання-передавання товарної продукції за період з січня 2018 року по квітень 2018 року та довідку про стан розрахунків за спожиту від АТ «К.Енерго» теплоенергію за договором № 8493001.

ТОВ «Київенерго-Борг» є правонаступником прав АТ «К.Енерго» за договором № 8493001 від 25.01.2018 у розмірі 781 852,41 грн. згідно з результатами аукціону з придбання майна банкрута за лотом № 71.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В частині 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Верховний Суд наголошує, що стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Відповідно до ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Як встановлено судом, 25.08.2021 заборгованість відповідача перед АТ «К.Енерго» за договором № 8493001 від 25.01.2018 придбано ТОВ «Спортсервіс-СТМ» (змінено назву на ТОВ «Київенерго-Борг») на аукціоні з придбання майна банкрута - АТ «К.Енерго» за лотом № 71, що підтверджується електронним протоколом № UA-PS-2021-08-10-000016-3 від 25.08.2021, актом про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 та витягом з додатку № 1 до акта про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 (результати аукціону розміщені за посиланням: //prozorro.sale/auction/UA-PS-2021-08-10-000016-3).

В пункті 1373 додатку № 1 до акта про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 по лоту 71, який відбувся 25.08.2021, зазначено про включення до загального переліку відступленої дебіторської заборгованості також заборгованість Територіального медичного об`єднання "Санаторного лікування" у місті Києві (правонаступником якого є відповідач) у розмірі 781 852,41 грн.

На підтвердження наявності заборгованості за договором № 8493001 від 25.01.2018 у спірний період, ТОВ «Київенерго-Борг» долучено до матеріалів справи довідку АТ «К.Енерго» про стан розрахунків за спожиту від АТ «К.Енерго» теплову енергію Територіального медичного об`єднання "Санаторного лікування" у місті Києві (правонаступником якого є Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна туберкульозна лікарня" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)), яка відображає інформацію про період виникнення заборгованості, нараховані постачальником та сплачені суми споживачем, підписана керівником (директором) структурного відокремленого підрозділу АТ «К.Енерго» Куніним Л.М. та скріплена печаткою СВП «Київська енергопостачальна компанія» АТ «К.Енерго».

Крім того, наявність у довідці про стан розрахунків за спожиту теплоенергію за договором ідентифікуючих даних споживача (крім назви), зокрема коду ЄДРПОУ, юридичної адреси та номеру договору, дає можливість ідентифікувати, що дана довідка складена та стосується саме відповідача у даній справі - Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна туберкульозна лікарня" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Вказана довідка містить інформацію про здійснення Комунальним некомерційним підприємством "Київська міська дитяча клінічна туберкульозна лікарня" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) оплат у спірному періоді в рахунок часткового погашення заборгованості за поставлену теплову енергію за договором № 8493001 від 25.01.2018.

Також на підтвердження наявності заборгованості за договором № 8493001 від 25.01.2018 у спірний період, ТОВ «Київенерго-Борг» долучено до матеріалів справи акти приймання-передавання товарної продукції: № 1/2018-8493001 від 31.01.2018 за січень 2018 року, № 2/2018-8493001 від 14.03.2018 за лютий 2018 року, № 3/2018-8493001 від 31.03.2018 за березень 2018 року, № 4/2018-8493001 від 30.04.2018 за квітень 2018 року. Вказані акти підписані представниками сторін без будь-яких зауважень та заперечень.

Принагідно слід зазначити, що акти приймання-передавання товарної продукції № 1/2018-8493001 від 31.01.2018 за січень 2018 року, № 2/2018-8493001 від 14.03.2018 за лютий 2018 року оплачено відповідачем в повному обсязі 13.02.2018 та 14.03.2018 відповідно, про що свідчать відмітки на цих актах.

Таким чином, встановлені обставини підтверджують факт реальності поставки теплової енергії у спірний період.

Тоді як, доказів на підтвердження того, що відповідач не отримував від Акціонерного товариства «К.Енерго» теплову енергію на суму 781 852,41 грн., щодо неправомірності здійснених нарахувань за спожиту теплову енергію матеріали справи не містять, а судом не встановлено.

За таких обставин, подані позивачем в обґрунтування позову докази є більш вірогідними, ніж заперечення відповідача, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ТОВ «Київенерго-Борг» про стягнення заборгованості в розмірі 781 852,41 грн. за договором № 8493001 від 25.01.2018 підлягають задоволенню.

Щодо строків позовної давності, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України)

Сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є підставою для відмови в позові (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

Водночас слід зазначити, що за змістом положень пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Тобто з 12.03.2020 строк позовної давності продовжено на строк дії карантину, тобто до 01.07.2023.

Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України строком на 30 діб.

Наразі строк дії режиму воєнного стану в Україні триває.

Отже, з 24.02.2022 строк позовної давності зупинено на строк дії воєнного стану в Україні.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідача, що право вимоги у позивача до відповідача виникло з 30.08.2021 - дата акта придбання майна на аукціоні, що спростовує доводи скаржника про пропуск позивачем строку позовної давності для стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 781 852,41 грн. за договором № 8493001 від 25.01.2018, право вимоги за якими позивачем набуто 30.08.2021 за актом про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021.

Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Колегія суддів апеляційного суду вважає посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, в задоволенні апеляційної скарги Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клініка туберкульозна лікарня" слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Київська міська дитяча клініка туберкульозна лікарня» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №910/11374/24 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №910/11374/24 - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Матеріали справи №910/11374/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А. у відпустці, повний текст постанови складено та підписано 19.05.2025.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді С.В. Владимиренко

С.А. Гончаров