ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/920/25

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Дударенко С.В. на підставі ордеру;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення 93 151,53 грн,

ВСТАНОВИВ:

Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області (далі по тексту Управління) звернулося до господарського суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 93 151,53 грн, яка складається із суми основного боргу у розмірі 49 500,32 грн. та компенсації плати за землю у розмірі 43 651,21 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором оренди №4/2022 від 10.01.2022 в частині сплати орендної плати за період з 01.10.2023 по 01.03.2024.

Ухвалою суду від 17.03.2025 дана справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Бєлкін О.М. був належним чином повідомлений про розгляд судом даної справи шляхом направлення ухвал суду на адресу місця реєстрації відповідача, яка була первірена судом в Єдиному державному демографічного реєстрі, а саме: АДРЕСА_1 . Проте направлені на адресу відповідача ухвали суду були повернуті з відмітками про відсутність адресата.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З огляду на викладене господарський суд доходить висновку про належне повідомлення Бєлкіна О.М. про розгляд судом даного спору. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

12.05.2025 Управління звернулося до суду із заявою про повернення з державного бюджету надмірно сплаченого судового збору у розмірі 2809,90 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

10.01.2022 між Управлінням (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Бєлкіним О.М. (Орендар) було укладено договір оренди майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Теплодар, № 4/2022, згідно з п. 1.1 якого Орендодавець зобов`язується передати за плату Орендареві у строкове користування, а Орендар зобов`язується прийняти у строкове користування: площадку з покриттям із щебеню площею 1090 кв. м. на території 4003,77 кв. м. із складу міського спортивного комплексу за адресою: 65490, Одеська область, м. Теплодар, проспект Енергетиків, 94, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Теплодар і знаходиться на балансі Управління, під тимчасове розміщення автостоянки згідно з рішенням Теплодарської міської ради від 06.02.2013 № 28/B-2013.

Одночасно з правом оренди майна Орендарю надається право користування земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі, де знаходиться орендоване майно, у розмірі, необхідному для досягнення мети оренди (п. 1.4 договору № 4/2022 від 10.01.2022).

Відповідно до п. 2.1 договору № 4/2022 від 10.01.2022 вступ Орендаря у користування майном наступає з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна. Акт приймання-передачі підписується між Орендодавцем і Орендарем одночасно із підписанням цього договору.

Умовами пп. 3.2.3 п. 3.2 договору № 4/2022 від 10.01.2022 передбачено, що Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату за користування майном та інші платежі, передбачені цим договором.

Положеннями п. 4.1 договору № 4/2022 від 10.01.2022 врегульовано, що орендна плата відповідно до ст. 797 ЦК України складається з плати за користування майном (розрахунок №1 додається у додатку №1) і плати за користування земельною ділянкою (розрахунок №2 додається у додатку 2). До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у т. ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо). Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених напряму із постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 3.2.11. цього договору.

Відповідно до п. 4.2 договору № 4/2022 від 10.01.2022 платежі перераховуються Орендарем на бюджетні рахунки Орендодавця не пізніше 20 числа кожного місяця, наступного за звітним: а) зі щомісячним урахуванням індексу інфляції відносно суми орендної плати за майно, яка визначена за перший місяць при укладанні договору оренди у розрахунку №1 та складає 1891,87 грн, але за результатами електронного аукціону ціна реалізації/орендна плата на місяць становить 7550,00 грн.(без ПДВ); б) зі щорічним урахуванням індексації (Кі) компенсації плати за землю у розмірі земельного податку у розрахунку №2, яка визначена за перший місяць поточного року при укладанні договору та складає 8247,32 грн/міс.

Згідно з п. 7.1 договору №4/2022 від 10.01.2022 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 10.12.2026.

Розрахунок орендної плати, розрахунок компенсації плати за землю та акт прийому-передачі майна є додатками №1-3 до договору оренди № 4/2022 від 10.01.2022.

10.01.2021 Управлінням було передано Бєлкіну О.М. у користування майно за договором № 4/2022 від 10.01.2022, що підтверджується підписаним між сторонами актом приймання-передачі майна.

27.01.2023 між Управлінням та Бєлкіним О.М. було укладено додаткову угоду №1 до договору №4/2022 від 10.01.2022, згідно з умовами якої визначено, що сума компенсації плати за землю у розмірі земельного податку становить 9484,47 грн за один місяць; права та обов`язки сторін за угодою згідно з ч.3 ст. 631 ЦК України наступають з 01.01.2023.

01.03.2024 між Управлінням та Бєлкіним О.М. було підписано акт приймання-передачі майна, згідно з яким відповідачем було повернуто майно, надане йому у користування згідно з договором №4/2022 від 10.01.2022. Крім того, на підставі цього акту сторони дійшли згоди, що договір оренди припиняє свою дію з 01.03.2024, що не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість по орендній платі, якщо така заборгованість наявна.

01.03.2024 Управлінням було видано наказ №9/1-02 про припинення дії договору оренди №4/2022 від 10.01.2022 з 01.03.2024.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.05.2024 у справі №916/5679/23, яке набрало законної сили 02.09.2024, позовні вимоги Управління до Бєлкіна О.М. було задоволено, присуджено до стягнення з відповідача заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 117 040,44 грн та суму заборгованості по сплаті компенсації плати за землю у розмірі 178996,43 грн за договором оренди №4/2022 від 10.01.2022, які були нараховані позивачем за період з 01.01.2023 по 01.10.2023.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК України) майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 10.01.2022 між сторонами по справі було укладено договір оренди №4/2022 на строк до 10.12.2026, за умовами якого Бєлкіним О.М. були прийняті на себе зобов`язання сплачувати орендну плату та компенсувати плату за користування земельною ділянкою.

Водночас за взаємною згодою договір оренди №4/2022 від 10.01.2022 припинив свою дію 01.03.2024 у зв`язку з поверненням Бєлкіним О.М. на користь Управління орендованого майна. При цьому 07.04.2024 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення підприємницької діяльності Бєлкіна О.М.

Неналежне виконання Бєлкіним О.М. зобов`язань за договором оренди №4/2022 від 10.01.2022 стало підставою для звернення Управління до суду з позовною заявою у межах справи №916/5679/23.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.05.2024 у справі №916/5679/23 позовні вимоги Управління до Бєлкіна О.М. було задоволено, присуджено до стягнення з відповідача заборгованість за договором оренди №4/2022 від 10.01.2022, яка була нарахована за період з 01.01.2023 по 01.10.2023.

Суд зазначає, що припинення зобов`язань сторін за договором оренди №4/2022 від 10.01.2022 з 01.03.2024 не звільняє відповідача від обов`язку сплатити орендну плату та компенсацію податку на землю, нараховану під час дії договору.

Предметом заявленого Управлінням позову є вимоги до Бєлкіна О.М. про стягнення заборгованості за договором №4/2022 від 10.01.2022, а саме: орендною плати у розмірі 49 500,32 грн. та компенсації плати за землю у розмірі 43 651,21 грн, які були нараховані протягом періоду з 01.10.2023 по 01.03.2024.

Положеннями п. 4.1 договору № 4/2022 від 10.01.2022 врегульовано, що орендна плата відповідно до ст. 797 ЦК України складається з плати за користування майном (розрахунок №1 додається у додатку №1) і плати за користування земельною ділянкою (розрахунок №2 додається у додатку 2).

Відповідно до п. 4.2 договору № 4/2022 від 10.01.2022 платежі перераховується Орендарем на бюджетні рахунки Орендодавця не пізніше 20 числа кожного місяця, наступного за звітним: а) зі щомісячним урахуванням індексу інфляції відносно суми орендної плати за майно, яка визначена за перший місяць при укладанні договору оренди у розрахунку №1 та складає 1891,87 грн, але за результатами електронного аукціону ціна реалізації/орендна плата на місяць становить 7550,00 грн.(без ПДВ); б) зі щорічним урахуванням індексації (Кі) компенсації плати за землю у розмірі земельного податку у розрахунку №2, яка визначена за перший місяць поточного року при укладанні договору та складає 8247,32 грн/міс.

Додатковою угодою №1 від 27.01.2023 до договору № 4/2022 від 10.01.2022 сторонами було збільшено розмір компенсації плати за землю до 9484,47 грн.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно із ч. ч. 1, 3-4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З викладених обставин господарський суд, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів сплати Бєлкіним О.М. платежів за договором № 4/2022 від 10.01.2022 протягом періоду з 01.10.2023 по 01.03.2024, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених Управлінням позовних вимог у повному обсязі шляхом присудження до стягнення з відповідача заборгованості за орендною платою у розмірі 49 500,32 грн, заборгованості зі сплати компенсації плати за землю у розмірі 43 651,21 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку про правомірність задоволення заявленого Управлінням житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області позову шляхом присудження до стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за орендною платою у розмірі 49 500,32 грн, заборгованості зі сплати компенсації плати за землю у розмірі 43 651,21 грн.

За звернення до суду з даним позовом позивачем було сплачено до державного бюджету судовий збір у загальному розмірі 5837,90 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №7 від 27.01.2025. Проте, враховуючи ціну даного позову, розмір судового збору за звернення до суду з даним позовом має складати 3028,00 грн, тобто 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, розмір надмірно сплаченого позивачем судового збору становить 2 809,90 грн.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на викладене господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про повернення з державного бюджету судового збору у розмірі 2 809,90 грн.

Судовий збір у розмірі 3028,00 грн. покладається судом на відповідача у зв`язку із задоволенням позову Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Бєлкіна Олексія Миколайовича / АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 / на користь Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області /65490, Одеська область, Одеський район, м. Теплодар, вул. Піонерна, 7; ідентифікаційний код 26275444/ заборгованість за орендною платою у розмірі 49 500,32 грн /сорок дев`ять тисяч п`ятсот грн 32 коп./, заборгованість зі сплати компенсації плати за землю у розмірі 43 651,21 грн /сорок три тисячі шістсот п`ятдесят одна грн 21 коп./, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн /три тисячі двадцять вісім грн 00 коп./.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області /65490, Одеська область, Одеський район, м. Теплодар, вул. Піонерна, 7; ідентифікаційний код 26275444/ судовий збір у розмірі 2 809,90 грн /дві тисячі вісімсот дев`ять грн 90 коп./, сплачений згідно платіжної інструкції №7 від 27.01.2025.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 19 травня 2025 р.

Суддя С.П. Желєзна