УХВАЛА

м. Київ

16.05.2025Справа № 910/6061/25

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Київської міської ради

до Приватного підприємства Приватної сервісно-комерційної фірми «ТРАНССПОРТ»

про стягнення 1 060 582,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Київська міська рада звернулась (далі - позивач) до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства Приватної сервісно-комерційної фірми «ТРАНССПОРТ» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 1 060 582,81 грн., з яких: 1 027 758,06 грн. - основний борг з орендної плати та 33 278,82 грн. - пеня.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

У даному випадку, подана позовна заява не відповідає окремим положенням статі 162, Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи таке.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за користування земельними ділянками по проспекту Науки, 58 у Голосіївському районі міста Києва загальною площею 0,92 га з кадастровими номерами :79:616:0145, :79:616:0144, :79:616:0169, :79:616:0092 за договором оренди земельних ділянок від 04.12.2008, а також пеню в сумі 33 278,82 грн. за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором в частині своєчасності та повноти внесення орендної плати.

Проте, до матеріалів позовної заяви не додано обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення пені з урахуванням визначення початку перебігу прострочення відповідача відповідно до норм чинного законодавства України, умов Договору та частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України за кожним місяцем окремо та закінчення такого нарахування відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Таким чином, позивач повинен здійснити розрахунок пені за кожен місяць прострочення виконання відповідачем його договірного грошового зобов`язання окремо відповідно до норм чинного законодавства України в частині визначення початку періоду прострочення відповідача із вказівкою на конкретну календарну дату з урахуванням умов Договору, згідно з частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України й зазначення закінчення такого нарахування за кожним місяцем окремо відповідно до частини 6 статті 232 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд зауважує, що зазначення сум пені без визначення боргових періодів та бази нарахування за кожен з них не може вважатись обґрунтованим розрахунком такої штрафної санкції.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання окремих вимог статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статті 162 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання обґрунтованого розрахунку пені.

4. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

6. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається https://ki.arbitr.gov.ua/.

Суддя В.С. Ломака