ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025м. ДніпроСправа № 904/717/25
За позовом ОСОБА_1 , смт. Яворницьке Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН", смт. Яворницьке Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Синельниківська районна державна адміністрація, м. Синельникове, Дніпропетровської області

про припинення трудових відносин та виключення відомостей з реєстру

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Янкіна Г.Д.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" на підставі ч. 1 ст.38 Кодексу законів про працю України з дня набрання рішенням суду законної сили, із внесенням відповідних даних у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2025 справу №904/717/24 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 21.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.03.2025, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Синельниківську районну державну адміністрацію.

11 березня 2025 року від ОСОБА_1 до господарського суду надійшла заява про зміну предмету позову, якою просить:

- припинити трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" на підставі ст.38 Кодексу законів про працю України з дня набрання рішенням суду законної сили;

- виключити відомості про директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

14 березня 2025 року від третьої особи до господарського суду надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.

З 24.03.2025 оголошено перерву до 17.04.2025.

17 квітня 2025 року від позивача до господарського суду надійшла заява про проведення підготовчого засідання без особистої участі позивача та її представника.

17 квітня 2025 року позивачем долучено до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3 028,00грн.

Ухвалою суду від 17.04.2025 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову, яка надійшла до суду 11.03.2025 (вх. №10428/25); закрито підготовче провадження у справі №904/717/25; призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 19.05.2025.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду) за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Калінова, буд. 4, смт. Яворницьке (колишня назва Іларіонове), Синельниківський р-н, Дніпропетровська область, 52520 (а.с. 38).

Направлена судом на адресу відповідача ухвала про відкриття провадження повернута підприємством зв`язку (а.с. 46-49).

Направлені судом на адресу відповідача ухвали від 24.03.2025 та від 17.04.2025 повернуті підприємством зв`язку з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою", "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 65-67, 80-82).

Відповідно до п. 5 частини шостої ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд звертає увагу, що адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, якщо відповідач за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.03.2021 у справі №910/1487/20 та врахована судом, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 17.11.2021 у справі №908/1724/19 та від 01.03.2023 у справі №910/18543/21).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

День невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду (зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі №910/4430/21).

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 187 ГПК України).

Сторони у судове засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Ухвалу суду від 17.04.2025 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету третьої особи 17.04.2025 (о 20:14год), що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 75).

19 травня 2025 року від позивача до господарського суду надійшла заява про проведення судового засідання без участі позивача та її представника.

Пунктом 1 частини третьої статті 202 ГПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, відповідача та третьої особи (їх представників).

Під час розгляду справи судом досліджені наявні в матеріалах справи докази.

У судовому засіданні 19.05.2025 підписано скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2019 року проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН", про що в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис №0001417, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Місцезнаходження юридичної: Україна, 52520, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, селище міського типу Іларіонове, вул. Калінова, будинок 4. Керівник ОСОБА_1 ; засновник та кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_2 (а.с. 38-40).

ОСОБА_1 призначено керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" за рішенням єдиного учасника №3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН", ОСОБА_2 від 12.11.2020 (а.с. 24).

Згідно з наказом ТОВ "Стафф Лізинг ЕН" №95-к від 13 листопада 2020 року про вступ на посаду директора, ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків директора за сумісництвом ТОВ "Стафф Лізинг ЕН" з 13 листопада 2020 року, відповідні зміни внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (запис №007001417 від 16.11.2020).

Рішенням єдиного учасника №2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН", ОСОБА_2 від 14.11.2019, затверджено Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" (а.с. 8-22).

Відповідно до пункту 1.1 Статуту учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни України. Іноземні громадяни, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, а також міжнародні організації можуть бути учасниками товариства на рівні з громадянами та юридичними особами України, крім випадків, встановлених законодавчими актами України. Інформація про учасників товариства відображається в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Діяльність товариства регламентується: Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (далі за текстом "Законом") та цим Статутом та іншими законодавчими та нормативно-правовими актами (п. 1.5 Статуту).

В основу товариства покладена приватна форма власності (п. 1.6 Статуту).

Вищим органом товариства є загальні збори його учасників. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговорені питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників (п. 8.1 Статуту).

Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства (п. 8.2 Статуту).

До виключної компетенції загальних зборів його учасників товариства входять, зокрема обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства; визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства; створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності; прийняття інших рішень, віднесених Законом до компетенції загальних зборів учасників.

Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства (п. 8.3 Статуту).

Загальні збори учасників скликаються не менш двох разів на рік. Вони можуть бути скликані достроково: з ініціативи виконавчого органу товариства; на вимогу наглядової ради товариства; на вимогу учасника або Учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства (п. 8.4 Статуту).

Вимога про скликання загальних зборів учасників подається виконавчому органу товариства в письмовій формі із зазначенням запропонованого порядку денного. У разі скликання загальних зборів учасників з ініціативи учасників товариства така вимога повинна містити інформацію про розмір часток у статутному капіталі товариства, що належить таким учасникам (п. 8.8 Статуту).

Виконавчий орган товариства зобов`язаний вчинити всі необхідні дії для скликання загальних зборів учасників у строк не пізніше 20 днів з дня отримання вимоги про проведення таких зборів. У разі якщо протягом 10 днів з дня, коли товариство отримало чи мало отримати вимогу про скликання загальних зборів, учасники не отримали повідомлення про скликання загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлено статутом, особи які ініціювали їх проведення, можуть скликати загальні збори учасників самостійно. У такому випадку обов`язки щодо скликання та підготовки проведення загальних зборів учасників покладається на учасників товариства, які ініціювали загальні збори учасників (п. 8.11 Статуту).

Порядок скликання загальних зборів учасників визначений у пункті 8.12 Статуту.

Так, загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників. Повідомлення, передбачене частиною 8.12.3 цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення.

У товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника. При цьому, положення ст. 8.12-8.16 цього Статуту не застосовуються (п. 8.18 Статуту).

Виконавчий орган товариства є директор. Директор приймається на роботу па підставі протоколу загальних зборів учасників товариства. Директор є одноосібним виконавчим органом товариства. Директор обирається загальними зборами учасників товариства (п. 8.19 Статуту).

09 лютого 2024 року ОСОБА_1 направила на адресу засновника (учасника) ТОВ "Стафф Лізинг ЕН" заяву від 07.02.2024, в якій просила звільнити її з займаної посади директора з 21.02.2024, за власним бажанням на підставі ст. 38КЗпП (а.с. 27). До матеріалів справи долучено поштову накладну АТ "Укрпошта" та опис вкладення, в якості доказу направлення заяви (а.с. 28).

07 лютого 2024 року складено Акт про неможливість зібрати загальні збори учасників ТОВ "Стафф Лізинг БС" у відповідності до ст. 31, 32 Закону України "Про Товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" з наступних підстав.

Відповідно до правовстановлюючих документів товариства - ОСОБА_2 був єдиним учасником зі 100% часткою статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН".

У зв`язку з введенням воєнного стану на території України на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, єдиний учасник товариства, ОСОБА_2 , вступив добровольцем до лав Збройних Сил України.

Приблизно 27 липня 2022 року під час виконання бойового завдання поблизу смт. Велика Новосілка Волноваського району Донецької області отримав поранення несумісне з життям, про що стало відомо лише 25 січня 2023 року.

25 січня 2023 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 (а.с. 29).

Приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Новіковою Іриною Юріївною відкрито спадкову справу за №09/2023. Але станом на дату складення акту жоден із спадкоємців не вступив у спадщину.

Станом на сьогоднішній день, товариство фактично не здійснює господарську діяльність. Існує спір щодо кола потенційних спадкоємців, які мають право на вступ у спадщину і даний спір розглядається у судовому порядку, справа №191/1986/23.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 був єдиним учасником зі 100% часткою статутного капіталу Товариства з обмеженого відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" і помер, а протягом тривалого часу ніхто не може вступити у спадок, товариство фактично та юридично немає власника (а.с. 26).

Позивач стверджує, що як директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" немає можливості зібрати загальні збори учасників у зв`язку з відсутністю власників (учасників) товариства та на момент подання позову не має змоги звільнитись з посади директора ТОВ "Стафф Лізинг ЕН" в порядку, встановленому чинним законодавством та Статутом товариства, чим порушуються охоронювані законом права позивача.

Наведене стало підставою для звернення з цим позовом.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує права й охоронювані законом інтереси.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 зазначила, що позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та/або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

За загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників або в окремих випадках - наглядової ради товариства. Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.

Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).

Водночас в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначено директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" за рішенням єдиного учасника №3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" від 12.11.2020.

Відомості щодо укладання трудового договору у формі контракту в порядку, передбаченому частиною дванадцятою ст. 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", в матеріалах справи відсутні. Одночасно суд зауважує, що позивач у тексті позовної заяви наполягає на виникненні трудових відносин, а відповідачем такі твердження ОСОБА_1 жодним чином не спростовано.

Суд враховує, що у вирішенні цього спору не є визначальним питання укладання письмового договору з директором, а основним є дотримання директором процедури скликання загальних зборів товариства з метою припинення своїх повноважень та обрання нового директора.

За приписами частини першої статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства.

До компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства, прийняття інших рішень, віднесених законом до компетенції загальних зборів учасників (ч. 1, 2 ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Відповідно до статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право самі скликати загальні збори.

Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень (ч. 1-3 ст. 99 ЦК України).

Частиною тринадцятою статті 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також з ініціативи виконавчого органу товариства (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Порядок скликання загальних зборів учасників товариства визначено статтею 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", частина перша якої передбачає, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.

Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Виконавчий орган товариства зобов`язаний надати учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників. Виконавчий орган товариства забезпечує належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства у робочий час, якщо інший порядок не передбачений статутом товариства (ч. 2-5, 11 ст. 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

У постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою мав скликати загальні збори учасників товариства (пункт 1 частини першої, частина сьома статті 31 Закону № 2275-VIII) з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків (частина тринадцята статті 39 Закону № 2275-VIII), оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства (частина перша статті 99 ЦК України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону № 2275-VIII, підпункт "є" пункту 8.5 Статуту). При цьому директор мав дотриматись вимог статті 32 Закону № 2275-VIII та Статуту щодо порядку скликання загальних зборів учасників товариства, зокрема: не пізніше, ніж за 30 днів до початку зборів шляхом надсилання поштовим відправленням з описом вкладення повідомити кожного з учасників товариства про порядок денний, дату, час і місце їх проведення, а також надати учасникам можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного, і забезпечити належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства в робочий час.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 17.02.2020 по справі №462/5997/17, особливістю звільнення директора товариства, на відміну від іншого працівника, є те, що дана особа є керівною і звільняється не лише на підставі вимог КЗпП України, а й з урахуванням вимог Закону України "Про господарські товариства", відповідно до якого має право самостійно ініціювати скликання загальних зборів товариства.

Отже, директор товариства користується такими ж правами як і будь-який інший працівник.

Разом з тим, особливість звільнення директора із займаної посади полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників Товариства.

Водночас, за приписами частини першої статті 37 "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.

До товариства з одним учасником не застосовуються положення статей 32-36 цього Закону, а інші положення цього Закону застосовуються з урахуванням положень частини першої цієї статті (ч. 2 статті 37 "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.02.2025 єдиним засновником (учасником) та кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" є ОСОБА_2 .

Отже, у даному випадку положення ст. 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо порядку скликання загальних зборів учасників товариства виконавчим органом не застосовуються.

Системний аналіз положень статті 38 Кодексу законів про працю України, статті 145 Цивільного кодексу України, статей 58, 60, 62 Закону України "Про господарські товариства" дає підстави для висновку, що праву директора товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства провести загальні збори та розглянути заяву директора про звільнення і створення виконавчого органу.

Суд зазначає, що кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 ГПК України, втрачає сенс.

Як встановлено судом, позивач надіслав на адресу засновника (учасника) ТОВ "Стафф Лізинг ЕН" заяву від 07.02.2024 про звільнення з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем були вчинені всі необхідні, передбачені законодавством та статутом залежні від нього дії для звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН".

Однак, до цього часу заява позивача про звільнення у встановленому порядку не розглянута, рішення про звільнення не прийнято.

У випадку відсутності рішення одноособового учасника товариства про звільнення керівника, останньому із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.

Позивач просить припинити трудові відносини.

У даній справі позовні вимоги спрямовані, насамперед, на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Оскільки, матеріали справи не містять укладеного трудового договору (контракту) між позивачем та товариством, спір не виник стосовно припинення такого правочину. Відтак у спірних правовідносинах судом не застосовуються норми статті 38 КЗпП України, яка визначає порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника.

Отже, належним та ефективним способом захисту прав та законних інтересів позивача буде не вимога про визнання трудових відносин припиненими (визначення юридичного факту), про що йдеться у постановах КЦС ВС від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 та від 17.03.2021 у справі №761/40378/18, а вимога припинити такі трудові відносини за рішенням суду, які (трудові відносини) будуть припинені саме з дати набрання судовим рішенням законної сили, адже констатація ретроспективно припинення трудових відносин певною датою у минулому, по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення.

Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №127/27466/20 від 06.09.2023.

За приписом частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тож суд враховує висновки Великої Палати, викладені у постанові Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20.

З огляду на те, що позивач у визначений чинним законодавством України строк повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" про звільнення з посади директора товариства за власним бажанням, на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу Законів про працю, однак відповідач не вчинив жодних дій на припинення трудових відносин, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом припинення трудових відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" та ОСОБА_1 з дати набрання законної сили рішенням суду у справі, що відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 7 частини другої статті 16 ЦК України.

Державний реєстратор при здійсненні будь-яких реєстраційних дій керується Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", який є спеціальним Законом, що регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб-підприємців.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

У частині першій статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Заявлена позивачем вимога про виключення відомостей про директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є похідною від вимоги про визнання припиненими трудових відносин ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" з дня набрання рішенням суду законної сили, у зв`язку зі звільненням із займаної посади за власним бажанням на підставі ч. 1 ст.38 Кодексу законів про працю України.

Суд вважає, що наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про те, що ОСОБА_1 є директором Товариства з обмеженої відповідальності "Стафф Лізинг ЕН" порушує її права, оскільки дана інформація є у вільному доступі та використовується користувачами реєстру.

Позивач позбавлений можливості виключити інформацію щодо себе, як керівника відповідача у встановлений Законом спосіб та порядок, шляхом надання державному реєстратору документів визначених статті 17 Закону про реєстрацію, при цьому уповноважений на звільнення керівника орган підприємства не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладені на нього обов`язки, тим самим допустив порушення трудових прав позивача.

У постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у справі №914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з товариством має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 зазначив, що факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З огляду на прийняття судом рішення щодо припинення трудових відносин позивача з відповідачем та з метою забезпечення ефективності наданого судового захисту і унеможливлення необхідності вчинення будь-яких інших заходів задля захисту визначеного інтересу позивача, суд дійшов висновку про те, що із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу "Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи" підлягає виключенню запис про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженої відповідальності "Стафф Лізинг ЕН".

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6 056,00грн, що підтверджується квитанціями №QYD9-D1KM-ZU4E від 18.02.2025 на суму 3 028,00грн та №0807-7880-6706-0043 від 17.04.2025 на суму 3 028,00грн. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою (а.с. 36, 42, 69,76).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача в розмірі 6 056,00грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Синельниківська районна державна адміністрація про припинення трудових відносин та виключення відомостей з реєстру - задовольнити.

Припинити трудові відносини ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" (ідентифікаційний код 42843308; вул. Калінова, буд. 4, смт. Яворницьке (колишнє Іларіонове), Синельниківський р-н, Дніпропетровська область, 52520) з дня набрання рішенням законної сили, у зв`язку зі звільненням із займаної посади за власним бажанням на підставі ч. 1 ст.38 Кодексу законів про працю України.

Виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу "Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи" відомості про ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ), як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" (ідентифікаційний код 42843308; вул. Калінова, буд. 4, смт. Яворницьке (колишнє Іларіонове), Синельниківський р-н, Дніпропетровська область, 52520).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стафф Лізинг ЕН" (ідентифікаційний код 42843308; вул. Калінова, буд. 4, смт. Яворницьке (колишнє Іларіонове), Синельниківський р-н, Дніпропетровська область, 52520) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 6 056,00грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00коп.), видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.05.2025

Суддя Н.М. Євстигнеєва