ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2025 р. Справа №907/96/25

Західний апеляційний господарський суду у складі колегії:

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Судді Малех І.Б.,

Зварич О.В.

Секретар судового засідання: Фарина Х.І.

за участю представників сторін:

від скаржника: Мельник Я.Ю.;

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 б/н від 27.03.2025 (вх. №01-05/948/25 від 31.03.2025)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 18.03.2025

про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність

у справі №907/96/25 (суддя Пригуза П.Д.)

за заявою ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог заяви і ухвали суду першої інстанції.

До Господарського суду Закарпатської області 29.01.2025 звернулася фізична особа ОСОБА_1 з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Заява обґрунтована тим, що заявниця припинила погашення своїх кредитів по всіх кредитних зобов`язаннях понад 90 днів (п. 2 та п. 3 ч. 2 ст. 115 КУзПБ). У обґрунтування заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність покликається на наявність заборгованості в розмірі 497 987,40грн. перед кредиторами щонайменше перед 14 кредиторами за 22 договорами позики, що виникли з 2020 року, а саме: ТзОВ «Сіті Фактор», ТзОВ «Веллфін», ТзОВ «Фінгарет», ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ТзОВ «Фінансова компанія «Ірбас», ТзОВ «Містер Мані», ТзОВ «Колект Центр», ТзОВ «Кредитні рішення моней 24», ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів», ТзОВ «Споживчий центр», ТзОВ «Діджи Фінанс», ТОВ Укр Кредит Фінанс, ТзОВ «Інстафінанс», ТзОВ «КФ.ЮФ».

На підтвердження заборгованості боржниця також подала роздруківку Українського бюро кредитних історій, роздруківку із Автоматизованої системи виконавчого провадження, номер 68452153, боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягував: ТОВ «КФ.ЮА» (); роздруківку із Єдиного реєстру боржників, роздруківку безкоштовного запиту із сайту Міністерства юстиції України.

Також, фізична особа ОСОБА_1 в заяві вказала, що у період з грудня місяця 2020 року до березня 2021 року через мережу інтернет знаходила веб-сайти фінансових установ, будучи вагітною та після пологів, без відома та згоди свого чоловіка ОСОБА_2 , діючи не в інтересах сім`ї та з метою особистого збагачення, маючи відповідні технічні можливості, отримувала від останніх кредитні кошти на свій банківський рахунок, які витрачала, погашала заборгованість за попередні. Відсутність коштів для погашення наявної кредиторської заборгованості перед кредиторами стала підставою для звернення до суду.

Господарський суд Закарпатської області ухвалою від 03.02.2025 прийняв заяву ОСОБА_1 до розгляду та призначив підготовче засідання суду на 18.02.2025, визнав явку заявника обов`язковою у підготовче засідання суду, зобов`язав подати суду для огляду в підготовчому засіданні всі оригінали документів, долучених до матеріалів заяви додатками та, зокрема, оригінали кредитних договорів/договорів позики/договорів іпотеки/договорів оренди/інших документів, на підставі яких виникла її заборгованість боржника по сплаті обов`язкових платежів по кожному кредитору, зазначеному в конкретизованому списку кредиторів і боржників, який долучений до матеріалів заяви.

Заявниця до заяви надала докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, але не було надано пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого.

У підготовчому судовому засіданні 18.02.2025 представник Боржника адвокат Мельник Я.Ю. пояснив, що таких відомостей Боржник не має, хоча усно стверджує, що погашення заборгованості періодично здійснювала, зокрема через отримані кошти від інших кредиторів для погашення зобов`язань за раніше отримані кредити (позики). Представник зазначив, що ним здійснено адвокатські запити до кредиторів для отримання відомостей, але станом на час розгляду справи такі запити не виконано, просив надати строк для їх отримання та надання до справи.

Суд оголосив перерву до 18.03.2025 року з метою виправлення Боржником вказаних та інших обговорених в судовому засіданні недоліків.

Суд додатково, ухвалою від 04.03.2025, у зв`язку із встановленими в підготовчому провадженні недоліками заяви та доданих до неї матеріалів, суд постановив залишити заяву Боржника без руху, встановивши строк для виправлення виявлених недоліків до 16.03.2025 року.

14.03.2025 представником Боржника надіслано до справи План реструктуризації, пояснення щодо неможливості виконання вимог про надання належних доказів стосовно структури заборгованості, підстав їх виникнення та умов виконання, а також клопотання про долучення до справи доказів, які на цей час отримано на запит адвоката.

Господарський суд Закарпатської області ухвалою від18.03.2025 відмовив у відкритті справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . Також, суд роз`яснив заявниці, що за усунення недоліків заяви вона може повторно звернутися до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність.

Суд першої інстанції встановив, що заявниця отримала кредити (позики) не маючи фінансових можливостей виконати свої грошові зобов`язання; заявниця не довела фактів виконання свої грошових зобов`язань з моменту їх виникнення; заявниця не довела намірів виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами повністю або частково.

Заява ОСОБА_1 подана до господарського суду не з метою реструктуризації своєї заборгованості перед кредиторами, а з метою повного списання наявної заборгованості за усіма своїми зобов`язаннями.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 115 КУзПБ.

Оскільки судом заява ОСОБА_1 залишалася без руху, перед судом постало питання про наслідки невиконання нею приписів суду про наявність недоліків заяви та необхідності їх виправити. Хоча заявниця не усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, норма ч. 4 ст. 119 КУзПБ є спеціальною, тому суд застосував її приписи для завершення розгляду цієї заяви про відкриття справи про неплатоспроможність - ухвалою про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила таке в апеляційному порядку, просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 18.03.2025 у справі №907/96/25 та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає, що суд не мав правових підстав для залишення заяви без руху після прийняття такої заяви до розгляду. Зазначає, що 14 березня 2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Я. Мельник в приміщенні Господарський суд Закарпатської області зареєстровано: заяву від 13 березня 2025 року на виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 04 березня 2025 року; письмові пояснення від 13 березня 2025 року; клопотання від 13 березня 2025 року (докази містяться в матеріалах справи). Однак, суддя першої інстанції, ні 14 березня, ні 17 березня 2025 року на виконання ч.12 ст. 176 ГПК України не ухвалив процесуального рішення у формі ухвали.

Зазначає, що заявниця не відмовляється йти на роботу для отримання заробітної плати, однак через потребу доглядати трьох малолітніх дітей такої можливості не має.

Стверджує, що суд не взяв до уваги роздруківку Українського бюро кредитних історій, в отриманні іншої інформації заявниця обмежена.

Суд не взяв до уваги відсутність поточної заборгованості перед значною кількістю кредиторів (ст. 28 Кредитний Звіт).

Представник Боржника пояснив, що відомостей щодо заборгованості Боржник не має, натомість ці відомості відображені в Кредитному звіті, крім того представник здійснив адвокатські запити до кредиторів для отримання відомостей, але станом на час розгляду справи такі запити не виконано. Також, із врахуванням ч.3ст.115 КУзПБ та п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України у Кредитному звіті вказано, що заборгованість складається виключно із тіла кредиту (суми) та відсотків, штрафні санкції не застосовувалися.

У поданих 4 (чотирьох) деклараціях ОСОБА_1 зазначено про відсутність приватній власності та її чоловіка рухомого/нерухомого майна, більше того, додатково надано у підтвердження відсутності у ОСОБА_1 нерухомого майна -інформаційна довідка № 409219126 з ДРРНМ станом на 23.01.2025 року сформована адвокатом Мельником Я.Ю. пошук за повним співпадінням: ОСОБА_1 .

Про наявність відкритого виконавчого провадження та кредитора Товариство обмеженою відповідальністю «КФ.ЮФ» Симканич М.С. довідалася від адвоката після вжиття заходів здійснення моніторингу, однак сума грошових вимог невідома, оскільки ТзОВ «КФ.ЮФ» інформацію на адвокатський запит не надало.

Не відповідає дійсності твердження суду про те, що до заяви не додано Плану реструктуризації боргів, такий поданий 14.03.2025. Крім того, на стадії підготовчого засідання суд надає оцінку відповідності поданої заяви боржника за формою і змістом вимогам ст.115, 116 КУзПБ та наявності підстав для відмови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за ч.4ст.119 КУзПБ, за відсутності яких суд зобов`язаний відкрити провадження у справі.

Відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.03.2025 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Панова І.Ю., суддів Малех І.Б. та Зварич О.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 б/н від 27.03.2025 (вх. №01-05/948/25 від 31.03.2025) на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 18.03.2025 у справі №907/96/25.

Ухвалою суду від 10.04.2025 призначено розгляд справи на 06.05.2025.

У судовому засіданні 06.05.2025 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч 6 ст. 12 ГПК України господарський суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

При перегляді рішення господарського суду колегія суддів Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно зі статтею 115 КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України Про виконавче провадження заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника передбачені ст. 120 КУзПБ , зокрема ч. 1- З моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника 1) пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом. , 2) арешт майна боржника та інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом в межах провадження у справі про неплатоспроможність, а попередньо накладені арешти та обмеження можуть бути зняті на підставі ухвали господарського суду, 3) припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника, 4) здійснення корпоративних прав боржника та реалізація майнових прав відбуваються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом, 5) вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, 6) строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав 7) будь-яке відчуження та розпорядження майном боржника здійснюється виключно в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 статті 37 КУзПБ, яка застосовується на підставі статті 113 цього Кодексу, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до визначення термінів, що вживаються для цілей Кодексу України з процедур банкрутства, про які ідеться в ст.1 Кодексу, неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України "Про страхування" чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України "Про кредитні спілки".

Колегія суддів наголошує, що наявність у заявника грошового зобов`язання перед кредиторами при ініціюванні справи про неплатоспроможність підтверджується належними та допустимими доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором.

Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Також, такими доказами можуть бути банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання своїх зобов`язань саме в тому обсязі, в якому боржник визначив таку заборгованість.

З матеріалів справи вбачається, що обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, на підставі п.п. 2, 4 ч.2 ст. 115 КУзПБ, фізичною особою ОСОБА_1 зазначено про наявність невиконаних прострочених грошових зобов`язань в розмірі 497 987,40грн перед 14 кредиторами за 22 договорами позики, що виникли з 2020 року, а саме:

ТзОВ «Сіті Фактор», ТзОВ «Веллфін», ТзОВ «Фінгарет», ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ТзОВ «Фінансова компанія «Ірбас», ТзОВ «Містер Мані», ТзОВ «Колект Центр», ТзОВ «Кредитні рішення моней 24», ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів», ТзОВ «Споживчий центр», ТзОВ «Діджи Фінанс», ТОВ Укр Кредит Фінанс, ТзОВ «Інстафінанс», ТзОВ «КФ.ЮФ».

На підтвердження заборгованості боржниця також подала роздруківку Українського бюро кредитних історій, роздруківку із Автоматизованої системи виконавчого провадження, номер 68452153, боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягував: ТОВ «КФ.ЮА» (); роздруківку із Єдиного реєстру боржників, роздруківку безкоштовного запиту із сайту Міністерства юстиції України.

ОСОБА_1 вказує про відкритті рахунки в Україні:

АТ КБ «Приватбанк», IBAN: НОМЕР_2 , сума грошових коштів на рахунку 0,00 гривень;

АТ КБ «Приватбанк», IBAN: НОМЕР_3 , сума грошових коштів на рахунку 0,00 гривень;

АТ «Універсал Банк», IBAN: НОМЕР_4 , сума грошових коштів на рахунку 0,00 гривень.

Також, вказує на відсутність боржників перед ОСОБА_1 .

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність долучено: квитанцію про авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень на суму 45420 гривень; копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 30.09.2013, свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; копія довідки виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області № 3501 від 29.2024р.; копія посвідчення № НОМЕР_6 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області видане 01.09.2023; роздруківку кредитного звіту Українське бюро кредитних історій станом на 06.01.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; роздруківку із Автоматизованої системи виконавчого провадження, номер 68452153, боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягував: ТОВ «КФ.ЮА» (); роздруківку із Єдиного реєстру боржників, номер 68452153, боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; роздруківку безкоштовного запиту із сайту Міністерства юстиції України, пошук за РНОКПП НОМЕР_1 станом на 23.01.2025; перелік боржників ОСОБА_1 ; опис майна боржника ОСОБА_1 ; роздруківку інформаційної довідки № 409219126 з ДРРНМ станом на 23.01.2025 року сформована адвокатом Мельником Я.Ю., пошук за повним спів падінням ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; роздруківку із телефонного застосунку «Приват24» відкритого рахунку в АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 ; роздруківку із телефонного застосунку «Приват24» відкритого рахунку в АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 ; роздруківку із телефонного застосунку «Монобанк» відкритого рахунку в АТ «Універсалбанк» ОСОБА_1 ; довідку про рахунки ОСОБА_1 за кордоном; роздруківка із застосунку «ДІЯ» довідки ОК-5 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 станом на 16.01.2025; декларацію про майновий стан боржника ОСОБА_1 у справі про неплатоспроможність за 2025 рік; декларацію про майновий стан боржника ОСОБА_1 у справі про неплатоспроможність за 2024 рік: декларацію про майновий стан боржника ОСОБА_1 у справі про неплатоспроможність за 2023 рік; декларацію про майновий стан боржника ОСОБА_1 у справі про неплатоспроможність за 2022 рік; роздруківку за допомогою застосунку «ДІЯ» витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, також, долучено документ під назвою «План реструктуризації боргів» (т.1 , а.с. 190) підписаний заявницею ОСОБА_1 від 23.01.2025 згідно якого заявниця повідомляла, що у зв`язку із відсутністю у мене, ОСОБА_1 будь-яких фінансових заощаджень/доходів (заробітної плати), відсутність у власності рухомого/нерухомого майна надати пропозиції щодо реструктуризації наявних боргів не виявляється можливим.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст. 76-77 ГПК України, що також передбачено п. п. 3, 14 частини третьої ст. 116 КУзПБ.

Окрім того, положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

У постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 915/36/20 висловлено позицію про те, що на момент подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржником повинні бути надані документи (первинні документи, договори, бухгалтерський баланс, аудиторський висновок, судові рішення тощо), які підтверджують наявність ознак неплатоспроможності або її загрози, інакше таке банкрутство має ознаки фіктивного, тобто ініційованого з метою невиконання зобов`язань. За відсутності усіх первинних документів стосовно кредитних зобов`язань боржника у суду відсутня можливість встановити наявність ознак неплатоспроможності заявника або загрози такої неплатоспроможності.

Стосовно доказів дотримання заявником вимог п. 2 ч. 2 ст. 115 КУзПБ щодо припинення погашення грошових зобов`язань у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним зобов`язанням, господарський суд встановив, що боржник не надала відомостей за жодним своїм зобов`язанням, з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Як до цієї заяви так і за час оголошеної судом перерви та залишення заяви без руху, заявник ОСОБА_1 не надала відомостей як взагалі про здійснення розрахунків за своїми зобов`язаннями, так і про час припинення виконання своїх зобов`язань.

У своїй заяві про відкриття справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 вказала, що у період з грудня місяця 2020 року по березень 2021 року через мережу інтернет знаходила веб-сайти фінансових установ без відома та згоди свого чоловіка ОСОБА_2 , діючи не в інтересах сім`ї та з метою особистого збагачення маючи відповідні технічні можливості, отримувала від останніх кредитні кошти на свій банківський рахунок, які витрачала, погашала заборгованість за попередні. Відсутність коштів для погашення наявної кредиторської заборгованості перед кредиторами стала підставою для звернення до суду.

Як уже зазначалося, Господарський суд Закарпатської області ухвалою від 03.02.2025 прийняв заяву ОСОБА_1 до розгляду та призначив підготовче засідання суду на 18.02.2025, визнав явку заявника обов`язковою у підготовче засідання суду, зобов`язав подати суду для огляду в підготовчому засіданні всі оригінали документів, долучених до матеріалів заяви додатками та, зокрема, оригінали кредитних договорів/договорів позики/договорів іпотеки/договорів оренди/інших документів, на підставі яких виникла її заборгованість боржника по сплаті обов`язкових платежів по кожному кредитору, зазначеному в конкретизованому списку кредиторів і боржників, який долучений до матеріалів заяви.

Заявниця до заяви надала докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, але не було надано пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого.

У підготовчому судовому засіданні 18.02.2025 представник Боржника адвокат Мельник Я.Ю. пояснив, що таких відомостей Боржник не має, хоча усно стверджує що погашення заборгованості періодично здійснювала, зокрема через отримані кошти від інших кредиторів для погашення зобов`язань за раніше отримані кредити (позики). Представник зазначив, що ним здійснено адвокатські запити до кредиторів для отримання відомостей, але станом на час розгляду справи такі запити не виконано, просив надати строк для їх отримання та надання до справи.

Суд оголосив перерву до 18.03.2025 року з метою виправлення Боржником вказаних та інших обговорених в судовому засіданні недоліків.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішуючи питання, пов`язані з розглядом заяви, суд першої інстанції встановив, що доданий заявником до справи документ під назвою План реструктуризації, не містить відомостей про кредиторів та пропозицій стосовно умов і порядку задоволення (погашення, списання, прощення) наявних зобов`язань перед кредиторами.

На виконання вимог ухвали Господарського суду Закарпатської області від 04.03.2025 представник боржника подав 14.03.2025 до місцевого господарського суду План реструктуризації боргів ОСОБА_1 від 13.03.2025.

Як вбачається з матеріалів справи у Плані реструктуризації зазначено, що у зв`язку із відсутністю у боржника будь-яких фінансових надходжень/доходів (заробітної плати/тощо, відсутність у власності рухомого/нерухомого майна єдиною пропозицією щодо реструктуризації є повне списання наявних фінансових зобов`язань перед кредиторами.

Господарський суд встановив, що заявник та представник заявника покликаючись на те, що у боржника є малолітні діти, а також відсутнє майно та доходи для виконання своїх зобов`язань перед кредиторами наполягають на тому що борги мають бути списаними за судовим рішенням. З цією метою ними подано до суду План реструктуризації боргів, в якому боржник не пропонує саме реструктуризації заборгованості у формі відстрочки чи розстрочки, а повного 100% списання боргу.

Суд першої інстанції звернув увагу заявника на необхідність розмежування видів зобов`язань для розуміння їх правової природи, підстав виникнення строків виконання тощо. Ці ж відомості повинні бути предметом пропозицій до Плану реструктуризації зобов`язань боржника перед кредиторами.

У зв`язку із встановленими в підготовчому провадженні недоліками заяви та доданих до неї матеріалів суд першої інстанції додатково ухвалою від 04.03.2025 постановив залишити заяву Боржника без руху, встановивши строк для виправлення виявлених недоліків до 16.03.2025 року.

Як до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, так і за час оголошеної судом перерви та залишення заяви без руху, заявник ОСОБА_1 не надала відомостей як взагалі про здійснення розрахунків за своїми зобов`язаннями, так і про час припинення виконання своїх зобов`язань.

Так, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заявник не виконала вимог ухвали господарського суду від 04.03.2025 про залишення заяви без руху щодо виправлення недоліків заяви та матеріалів.

Заява боржника не містить відомостей про структуру заборгованості перед кожним кредитором (розмір позики (кредиту), докази і динаміку погашення своїх грошових зобов`язань з часу його виникнення до дня припинення виконання таких зобов`язань).

Доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Реструктуризація боргів боржника судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 116 КУзПБ разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів ( проект плану реструктуризації боргів).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо імперативного характеру вказаної норми, а також що для цілей Кодексу України з процедур банкрутства боржник фізична особа при зверненні до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність перш за все має вказати про свої спроможності саме щодо реструктуризації своїх зобов`язань перед кредиторами, вказати суми, строки.

В даному випадку план реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 не пропонує саме реструктуризації заборгованості, умов і порядку задоволення наявних зобов`язань перед кредиторами, а передбачає повне 100% списання боргів.

Суд першої інстанції в даному випадку правомірно відхилив твердження представника заявника про те, що План реструктуризації буде ним складено лише після виявлення кредиторів, які заявлять свої вимоги до суду, оскільки така процесуальна поведінка не відповідає вимогам КУзПБ щодо форми і змісту відомостей, що мають бути доданими до заяви, не відповідає призначенню процедури реструктуризації та порядку її відкриття.

Крім того, відповідно до приписів ч. 5 ст. 119 КУзПБ, відкриваючи справу про неплатоспроможність в ухвалі господарський суд зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Згідно приписів ст. 6 КУзПБ реструктуризація - це судова процедура, яка застосовується щодо боржника - фізичної особи.

Так, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що без відповідних пропозицій боржника стосовно кредиторів про умови зміни способу та порядку виконання його зобов`язань (часткового списання, прощення) у суду відсутня можливість уведення самої процедури реструктуризації.

Господарський суд в даному випадку правомірно дійшов висновку що заявник не виконала вимог ухвали господарського суду про залишення заяви без руху від 04.03.2025 щодо виправлення недоліків заяви та матеріалів.

Заява також не містить пропозицій для кредиторів про умови реструктуризації боргів та умови прощення ( списання) боргових зобов`язань, отже План реструктуризації заборгованості відсутній.

Щодо доказів дотримання вимог п. 3 ч. 2 ст. 115 КУзПБ щодо відсутності майна, на яке може бути звернено стягнення.

Ухвала господарського суду в цієї частині мотивована тим, що приписами п. 3 ч. 2 ст. 115 КУзПБ встановлено, що Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Суд першої інстанції зазначив, що цієї умови заявник не дотримався, вказавши лише про те, що йому із публічної інформації Автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру боржників стало відомо про наявність виконавчого провадження 68452153.

Доказів того, що за цим виконавчим провадженням здійснювалося стягнення та виконавцем у своїй постанові було встановлено факт відсутності у боржника майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними до заяви не додано.

Суд першої інстанції, досліджуючи докази про грошові зобов`язання боржника ОСОБА_1 , зокрема Кредитний звіт, що наданий Українським Бюро Кредитних Історій та Конкретизований список кредиторів, встановив, що зазначені документи, а так само і зміст заяви не містять систематизованої інформації по кожному кредитору окремо.

Щодо кредиторів визначено лише загальне "поточне" зобов`язання (загальна сума заборгованості) без розмежування заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором.

При цьому, колегія суддів зазначає, що роздруківка кредитної історії із сайту Українського бюро кредитних історій про фінансові зобов`язання боржника ОСОБА_1 , що долучена нею до матеріалів справи в порядку положень ст. ст. 76-78 ГПК України не визнається судом належним, допустимим та достовірним доказом поданим на встановлення вказаних обставин з огляду на наступне.

Інформація, яка розміщена на веб-сайті є електронним доказом, а роздруківка такої інформації паперовою копією електронного доказу.

Так, у відповідності до ч.1, ч.2 ст.96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронні довірчі послуги. Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

У відповідності до вимог ч.3 ст.96 ГПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

За змістом статті 3 Закону України Про організацію формування та обігу кредитних історій бюро кредитних історій - це юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію (надалі - бюро); ведення кредитної історії - це діяльність бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію; кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону; користувач бюро - це юридична або фізична особа суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до договору надає та має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію; кредитний звіт - це сукупність інформації про суб`єкта кредитної історії, яка є повним або частковим відображенням його кредитної історії; кредитний правочин - це правочин, за яким виникає, змінюється або припиняється зобов`язання фізичної або юридичної особи щодо сплати грошових коштів Користувачу протягом певного часу в майбутньому (в тому числі договір страхування або купівлі-продажу майна з відстроченням платежу).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України Про організацію формування та обігу кредитних історій джерелами формування кредитних історій є відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю.

У статті 7 Закону України Про організацію формування та обігу кредитних історій визначено перелік інформації, що містить кредитна історія, а саме, - це, серед іншого, наступна інформація про грошове зобов`язання суб`єкта кредитної історії: відомості про кредитний правочин (номер і дата укладання правочину, сторони, вид правочину), суму зобов`язання за укладеним кредитним правочином, вид валюти зобов`язання, строк і порядок виконання кредитного правочину, відомості про розмір погашеної суми та остаточну суму зобов`язання за кредитним правочином, дату виникнення прострочення зобов`язання за кредитним правочином, його розмір та стадія погашення, відомості про припинення кредитного правочину та спосіб його припинення (у тому числі за згодою сторін, у судовому порядку, гарантом тощо), відомості про визнання кредитного правочину недійсним і підстави такого визнання.

У статті ст.11 Закону України Про організацію формування та обігу кредитних історій визначено підстави та порядок надання кредитного звіту, а саме: бюро надають інформацію з кредитних історій у формі кредитних звітів; кредитні звіти містять усю інформацію з кредитної історії, якщо інші обсяги інформації не передбачені Положенням бюро або договором (частина 1), бюро надають інформацію, яка складає кредитні історії, виключно користувачам та іншим бюро на підставах, передбачених цим Законом (частина 3), бюро надають кредитні звіти користувачам за їх запитами на паперовому або електронному носіях на умовах, передбачених цим Законом та договором (частина 4), кредитні звіти надаються користувачам без права передачі їх або інформації, що міститься в них, третім особам (частина 5).

Відповідно до ст.13 Закону України Про організацію формування та обігу кредитних історій суб`єкт кредитної історії має право ознайомитися з інформацією, що міститься у його кредитній історії, а саме: кредитним звітом та інформацією з реєстру запитів (частина 1); суб`єкт кредитної історії має право ознайомитися з інформацією, що передбачена частиною першою цієї статті, шляхом звернення до бюро у порядку, визначеному Положенням про бюро (частина 2); бюро зобов`язане надати суб`єкту кредитної історії інформацію протягом двох робочих днів з дня отримання від нього відповідного запиту (частина 4).

Разом з тим, норми Закону України Про організацію формування та обігу кредитних історій не містять положень щодо порядку формування, форми та обов`язкових реквізитів кредитного звіту, наявність яких надавала б можливість ідентифікувати особу, яка відповідальна за його формування та відповідність даних самій кредитній історії.

За загальним правилом оформлення документації в частині підтвердження відповідності інформації, яку містить певний (конкретний) документ, відомостям, на підставі яких такий документ складений, відповідним належним підтвердженням є підписання документа відповідальною посадовою особою.

Проте, роздруківка кредитної історії, яка надана боржником в підтвердження наявності договірних зобов`язань, не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Кредитного бюро, а тому не може вважатися належним доказом у справі, який би підтверджував наявність зобов`язань боржника перед кредиторами.

Отже, кредитна історія боржника, складена Українським бюро кредитних історій, без додавання інших бухгалтерських первісних документів, які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, для належного підтвердження розміру грошової заборгованості цього боржника не може бути достатнім, належним та допустимим доказом наявності та розміру грошових вимог у силу ст. 77 ГПК України, оскільки обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Отже, доказами, які підтверджують в цьому випадку факт надання кредитних коштів боржнику, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, - є первинні платіжні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Апелянт стверджує, що вжив всіх можливих заходів для витребування належних доказів неплатоспроможності. З матеріалів справи видно, що представник заявниці 13.02.2025 для отримання доказів направив адвокатські запити про надання копій первинних документів. Однак, відповіді на адвокатські запити від кредитних установ не надійшло.

Днем звернення до суду (згідно з штампом канцелярії) із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та направлення запиту на надання інформації про фінансові зобов`язання є 29.01.2025. Відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме до закінчення строків на надання відповіді на адвокатський запит спростовує твердження про невиконання кредитними установами надання таких відповідей. Крім того, твердження про вживання всіх можливих заходів для витребування належних доказів неплатоспроможності спростовується тим, що витребування таких доказів було вжито вже після подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у порушення вимог статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

У судовому засіданні суд першої інстанції встановив, що заявник та її представник за окремими кредиторами та їх окремо взятими зобов`язаннями припустили, що це або тіло кредиту з відсотками, або лише відсотки, оскільки тіло кредиту могло бути погашене.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 124 КУзПБ План реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника. У Плані реструктуризації боргів боржника зазначаються, зокрема: обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів.

За змістом зазначеної норми ст. 124 КУзПБ причина, що спонукала боржника звернутися до суду має пояснювати обставини, за яких особа стала неплатоспроможною. Особа має вказати про свої наміри чесно і добросовісно відпрацювати і повернути свої грошові борги, маючи здатність до праці. Для цього особа має вказати про доходи, яка вона має здатність отримати у наступні 5 (п`ять) років своєї трудової та іншої (підприємницької) діяльності тощо, аби виконати свої зобов`язання перед кредиторами. І лише у разі, коли особа не здатна виконати свої зобов`язання перед кредиторами через свій стан здоров`я, непрацездатність, обмежені фізичні можливості у т.ч. пенсійний вік тощо, особа може розраховувати на прощення (списання) частини боргу, як зазначено у ст. 124 КУзПБ, - за умови виконання плану реструктуризації боргів.

Суд першої інстанції зазначив, що подана боржником заява, її зміст, а також висловлена позиція заявника та її представника оцінюється судом як зловживання цивільними правами, що виражається у подачі заяви до суду про свою нездатність виконати грошові зобов`язання перед кредиторами, у той час, коли така нездатність не доведена наявними і доданими додатково матеріалами.

Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо (п. 1 ч. 4 ст. 119) - відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Суд першої інстанції встановив, що заявниця отримала кредити (позики) не маючи фінансових можливостей виконати свої грошові зобов`язання; заявниця не довела фактів виконання свої грошових зобов`язань з моменту їх виникнення; заявниця не довела намірів виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами повністю або частково.

Заява ОСОБА_1 подана до господарського суду не з метою реструктуризації своєї заборгованості перед кредиторами, а з метою повного списання наявної заборгованості за усіма своїми зобов`язаннями.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 115 КУзПБ.

Крім того, колегія суддів оцінила зміст Плану реструктуризації та висновує, що наданий до заяви план реструктуризації боргів носить формальний характер та свідчить про зловживання правом ОСОБА_1 на доступ до суду зі зверненням із заявою про її неплатоспроможність.

Колегія суддів зауважує, що у справах про неплатоспроможність фізичних осіб існує ризик ігнорування боржниками мети і завдань процедури реструктуризації боргів, що може полягати у наданні фіктивного та не виконуваного плану реструктуризації, пасивній участі боржника в цій процедурі.

У справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження. Господарський суд не позбавлений можливості надавати оцінку поведінці боржника у разі розгляду судом заяви боржника про його неплатоспроможність у підготовчому засіданні: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті лише фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що свідчить про зловживання правом боржника на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

Згідно ч.4 ст. 119 Кодексу про банкрутство, господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо, відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи те, що заявник не довів наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд першої інстанції дійшов правомірного і обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Отже, боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема: - докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо); - докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (з усіма складовими, зокрема, датою останнього платежу)).

За відсутності усіх первинних документів стосовно кредитних зобов`язань боржника у суду відсутня можливість встановити наявність ознак неплатоспроможності заявника або загрози такої неплатоспроможності.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не надала господарському суду у повному обсязі належних та допустимих доказів фактичного отримання кредитних коштів і як наслідок - існування у неї грошового зобов`язання перед кредиторами., в зв`язку з чим, господарський суд на підставі п.1 ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства правомірно дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Ця норма КУзПБ (ч. 4 ст. 119) є спеціальною, тому суд першої інстанції правомірно застосував її приписи для завершення розгляду цієї заяви про відкриття справи про неплатоспроможність - ухвалою про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Разом з тим, згідно з ч. 7 ст. 39 КУзПБ відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, натомість, аргументи скаржника фактично зводяться до намагання здійснити переоцінку доказів та прохання надати нову оцінку доказам у справі.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що заявниця не довела наявності правових підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а отже суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Закарпатської області від 18.03.2025 у справі №907/96/25 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстави для його скасування відсутні, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути достатньою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 27.03.2025 (вх. №01-05/948/25 від 31.03.2025) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 18.03.2025 у справі №907/96/25 - залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 15.05.2025.

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Суддя Зварич О.В.,

Малех І.Б.