РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.05.2025Справа № 910/2584/25

За позовом Комунального підприємства МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "КИЇВ" (ЖУЛЯНИ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗ ЕЙРЛАЙН"

про стягнення 536 338,05 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

О.Ю. Піскунова

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "КИЇВ" (ЖУЛЯНИ) (далі - позивач, КПМА "КИЇВ" (ЖУЛЯНИ)) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗ ЕЙРЛАЙН" (далі - відповідач, ТОВ "БІЗ ЕЙРЛАЙН") про стягнення 536 338,05 грн, з яких: 200 357,14 грн основного боргу, 221 775,64 грн пені, 18 076,81 грн 3% річних, 96 128,46 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 позовну заяву КПМА "КИЇВ" (ЖУЛЯНИ) прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2584/25, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/2584/25.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження судом досліджено позовну заяву і додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 ГПК України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

27.07.2020 між Комунальним підприємством МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "КИЇВ" (ЖУЛЯНИ) (далі - аеропорт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗ ЕЙРЛАЙН" (далі - замовник) був укладений Договір № 160-2020 про надання послуг з користування місцями стоянок на пероні КП МА "КИЇВ" (Жуляни) (далі - Договір).

Згідно з п. 2.1. Договору, аеропорт надає місце стоянки для розміщення повітряних суден (далі - ПС), зазначених у Додатку № 1 до Договору, на території аеродрому, без закріплення за конкретним місцем стоянки (далі - МС), а замовник сплачує за надані послуги і виконує свої обов`язки в порядку і на умовах Договору.

Додатком № 1 до Договору сторони погодили перелік ПС замовника, яким надаються місця стоянок для ПС, вартість надання одного МС та термін надання місць стоянок для ПС.

В подальшому Додатковою угодою № 2 від 01.03.2021, Додатковою угодою № 3 від 12.05.2021, Додатковою угодою № 4 від 03.06.202, Додатковою угодою № 5 від 13.12.2021та Додатковою угодою № 6 від 16.02.2022 сторони внесли зміни до Додатку № 1 до Договору щодо переліку ПС замовника, яким надаються місця стоянок для ПС, вартості надання одного МС та терміну надання місць стоянок для ПС.

Між Комунальним підприємством МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "КИЇВ" (ЖУЛЯНИ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗ ЕЙРЛАЙН" була укладена Додаткова угода №1 до Договору про надання послуг з аварійно рятувального та протипожежного забезпечення польотів повітряних суден (АРПЗ) в КП МА "КИЇВ" (ЖУЛЯНИ).

Згідно з п. 1.1. Додаткової угоди №1 до Договору згідно "Правил пошукового та аварійно-рятувального забезпечення польотів у цивільній авіації України", затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 07.05.2013 № 286 та наказу генерального директора аеропорту "Про організацію пошукового та аварійно-рятувального забезпечення польотів в КП МА "Київ"(Жуляни)" аеропорт організовує і проводить аварійно-рятувальне та протипожежне забезпечення польотів ПС в зоні своєї відповідальності.

Нормами п. 8.1 Договору визначено, що Договір набирає чинності з моменту отримання сертифікату експлуатанта і діє по 31.12.2020 року включно.

Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 01.03.2021 до Договору сторони погодили п. 8.1 Договору викласти в новій редакції:

"Договір, всі додатки та додаткові угоди до Договору набирає чинності з моменту отримання сертифікату експлуатанта та діють по 31.12.2021 року включно"

16.02.2022 КПМА "КИЇВ" (ЖУЛЯНИ) та ТОВ "БІЗ ЕЙРЛАЙН" уклали Додаткову угоду № 6 до Договору, де погодили, що згідно листа замовника № 124 від 16.02.2022 та на підставі взаємної домовленості сторони узгодили з 16.02.2022 призупинити послугу надання місця стоянок для ПС замовника.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до пункту 4.1 Договору аеропорт надає МС для повітряних суден замовника, вартість яких зазначені в Додатку № 1 до Договору, при наявності передплати за надання МС для ПС, яка сплачується до 5-го числа поточного місяця за поточний місяць.

Додатком № 1 до Договору, яким встановлено перелік ПС замовника, яким надаються місця стоянок для ПС визначено, що вартість одного МС складає 26 000,00 грн без ПДВ.

Згідно з пунктом 4.3 Договору по закінченню кожного звітного місяця аеропорт готує акт виконаних робіт за місяць, рахунки за попередній місяць та на передплату на наступний місяць.

За змістом п. 4.4 Договору аеропорт надсилає замовнику в термін до 10 числа місяця, наступного за звітним, акт виконаних робіт на адресу.

Замовник зобов`язаний в термін до 15 числа місяця, наступного за звітним, повернути Аеропорту підписаний примірник акту виконаних робіт (п. 4.5 Договору)

Позивач у позовній заяві зазначив, що КПМА "КИЇВ" (ЖУЛЯНИ) виконало свої зобов`язання за Договором про надання послуг з користування місцями стоянок на пероні КП МА "КИЇВ" (Жуляни), проте в порушення умов Договору, відповідач не в повному обсязі сплатив вартість за отримані послуги, в результаті чого утворилась заборгованість перед позивачем.

Судом встановлено, що позивачем було надана послуга з надання місця стоянки для літака від 60 тон і більше за січень 2022 року та лютий 2022 року, про що позивачем складено Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 9752 від 31.01.2022 на суму 124 800,00 грн з ПДВ та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 10116 від 16.02.2022 на суму 71 314,29 грн з ПДВ.

Крім того, судом встановлено, що позивачем було надана послуга із забезпечення проведення аварійно-рятувальних робіт за січень 2022 року та лютий 2022 року, про що позивачем складено Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 9753 від 31.01.2022 на суму 2 700,00 грн з ПДВ та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 10226 від 28.02.2022 на суму 1 542,85 грн з ПДВ.

Вищенаведені акти підписані обома сторонами та скріплені їхніми печатками.

Судом також встановлено, що сторонами складено та підписано Акт звірки взаєморозрахунків між Комунальним підприємством МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "КИЇВ" (ЖУЛЯНИ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗ ЕЙРЛАЙН" за період 01.10.2022 по 30.09.2023. Відповідно до якого сторони погодили, що заборгованість за ТОВ "БІЗ ЕЙРЛАЙН" складає 200 357,14 грн.

01.08.2024 позивач надіслав відповідачу Лист № 053/02/1.8-70, в якому просив ТОВ "БІЗ ЕЙРЛАЙН" погасити заборгованість у сумі 200 357,14 грн з ПДВ.

Однак відповідач не надав відповіді на вказаний лист та заборгованість за Договором позивачу не сплатив.

Норми ст. 526 ЦК України встановлюють, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Докази сплати відповідачем заборгованості в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 200 357,14 є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, за порушення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача 221 775,64 грн пені, 18 076,81 грн 3% річних та 96 128,46 грн інфляційних втрат.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 221 775,64 грн суд зазначає наступне.

За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з п. 5.4 договору, при простроченні платежів за надані послуги по Договору замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7 Розділу "Прикінцеві положення" ГК України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-19" на всій території України було установлено карантин з 12.03.2020 по 22.05.2020.

Дію карантину, встановленого цією постановою неодноразово продовжувалась та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 27 червня 2023 р. № 651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено.

Розрахунок пені наведено позивачем у додатку до позовної заяви, при цьому судом встановлено, що пеня розрахована позивачем з порушенням строків визначених законодавством України.

Відповідач жодних заперечень щодо підстав, порядку та розміру нарахування пені суду не надав.

Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" власний розрахунок пені, врахувавши встановлені чинним законодавством обмеження щодо нарахування пені, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення пені у сумі 221 775,64 грн підлягає частковому задоволенню у розмірі 119 578,89 грн.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 18 076,81 грн та інфляційних втрат у розмірі 96 128,46 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений Договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення 3% річних у розмірі 18 076,81 грн є арифметично правильною та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Здійснивши перевірку за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" наведеного позивачем розрахунку інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних втрат у розмірі 96 128,46 грн, в той час як правильною є сума 98 500,35 грн.

Приписами статті 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормативне визначення принципу диспозитивності надає право учаснику справи вільно розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ч. 2 ст. 14 ГПК України.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України).

З огляду на зазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 96 128,46 грн підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 8 045,07 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи суду не подав.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи приписи статті 129 ГПК України та задоволення позовних вимог частково, судовий збір у сумі 6 512,12 грн покладається на відповідача, а в сумі 1 532,95 грн - на позивача.

Керуючись ст. ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗ ЕЙРЛАЙН" (Україна, 03151, місто Київ, ВУЛИЦЯ НАРОДНОГО ОПОЛЧЕННЯ, будинок 26 А, офіс 103; ідентифікаційний код: 43375876) на користь Комунального підприємства МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "КИЇВ" (ЖУЛЯНИ) (Україна, 03036, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, 79, АЕРОПОРТ "КИЇВ" (ЖУЛЯНИ); ідентифікаційний код: 01131514) 200 357,14 грн (двісті тисяч триста п`ятдесят сім гривень 14 коп.) основного боргу, 119 578,89 грн (сто дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень 89 коп.) пені, 18 076,81 грн (вісімнадцять тисяч сімдесят шість гривень 81 коп.) 3% річних, 96 128,46 грн (дев`яносто шість тисяч сто двадцять вісім гривень 46 коп.) інфляційних витрат та 6 512,12 грн (шість тисяч п`ятсот дванадцять гривень 12 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 22.05.2025.

Суддя Оксана ГУМЕГА