ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" травня 2025 р. Справа № 914/2841/24

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючий суддя О.С. Скрипчук,

суддів: Н.М. Кравчук

О.І. Матущака,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Якімець Г.Г., суддів Бойко С.М. та Бонк Т.Б. від 27.02.2024 (вх. суду № 01-04/1561/24 від 04.03.2024) у справі № 914/2841/24

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 від 27 листопада 2024 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року, суддя Кітаєва С.Б.

у справі № 914/2841/24

за заявою ОСОБА_1 , м. Львів

про забезпечення позову до його подання

особа, яка може отримати статус учасника справи Приватне підприємство «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб», м. Львів

У відповідності до ч.8 ст. 39 ГПК України заяву розглянуто без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2024 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі №914/2841/24.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2024 справу № 914/2841/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючий суддя Якімець Г.Г., суддів Бойко С.М., Бонк Т.Б.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №914/2841/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року; учасникам справи надано строк на подання відзивів на апеляційну скаргу; витребувано з місцевого господарського суду матеріали справи.

В подальшому, 07.05.2025 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід колегії суддів у справі № 914/2841/24.

Заява мотивована тим, що заявнику стало відомо, про обшуки та вилучення проведені в межах кримінального провадження, яке пов`язано із справами ПП «ПСМЛ «Ескулаб» та його учасниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та апелянтом ОСОБА_2 та передачею і вимаганням неправомірної вигоди суддями Господарського суду Львівської області та Західного апеляційного господарського суду.

Заявник наголошує на тому, що за об`єктивних обставин задіяний у корпоративному спорі, який триває на сьогодні між зазначеними учасниками, ПП «ПСМЛ «Ескулаб», справи за яким вирішувались суддями Західного апеляційного господарського суду, які згідно повідомлення НАБУ можуть бути фігурантами кримінальних проваджень щодо впливу на прийняття рішень. За таких огбставин, у нього об`єктивно наявні підстави мати сумнів у неупередженості та не зацікавленості колегії у вирішенні даної справи, яка перебуває в їх провадженні та остерігатись упередження та виходу за межі поняття безсторонності під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 .

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 у справі № 914/2841/24 колегія суддів у складі: головуючого судді Якімець Г.Г., суддів Бойко С.М., Бонк Т.Б. дійшла висновку про необгрунтованість заявленого відводу. Справу № 914/2841/24 (заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів) передано для визначення у порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України, складу судової колегії для вирішення питання про відвід.

Автоматизованим розподілом (протокол автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.05.2025) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Скрипчук О.С., суддів Матущака О.І. та Кравчук Н.М. для розгляду заяви про відвід.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Якімець Г.Г., суддів Бойко С.М. та Бонк Т.Б. у справі №914/2841/24, колегія суддів вказує наступне.

За приписами частин другої та третьої статті 38 ГПК України судді може бути заявлено відвід учасниками справи з підстав, зазначених у статтях 35 і 36 цього Кодексу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною першою статті 35 ГПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення від 24 травня 1989 року у справі «Хаушильд проти Данії»).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини від 24 травня 1989 року у справі «Хаушильд проти Данії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, а заявник таких доказів не наводить.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Cтаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі «Хаушильд проти Данії»).

За усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

ЄСПЛ зазначив, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Заявник вказує, про обшуки та вилучення документів у Західному апеляційному господарському суді, проведені в межах кримінального провадження, яке пов`язано із судовими справами ПП «ПСМЛ «Ескулаб» та його учасниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та апелянтом ОСОБА_2 та передачею і вимаганням неправомірної вигоди суддями Господарського суду Львівської області та Західного апеляційного господарського суду.

Колегією суддів встановлено, що заявником не наведено відповідних обставин, які б слугували підставою для відводу колегії суддів Якімець Г.Г., Бойко С.М. та Бонк Т.Б. у справі № 914/2841/24. Наведені заявником обставини, які на його думку викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності вказаних суддів, є необґрунтованими та не підтвердженими відповідними доказами.

Відтак, вказані обставини не можуть слугувати підставами для відводу колегії суддів: Якімець Г.Г., Бойко С.М. та Бонк Т.Б. у справі № 914/2841/24.

Враховуючи наведене, суд вказує, що доводи заявника є такими, які не узгоджуються із наведеними вище нормами ГПК України, ґрунтуються на припущеннях, не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості колегії суддів при розгляді цієї справи та могли б бути підставою для відводу у розумінні статті 35, 36 ГПК України.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу та про відмову у його задоволенні.

Керуючись ст.ст.32, 35, 38, 39, 234 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1.У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Якімець Г.Г., суддів Бойко С.М. та Бонк Т.Б. від 27.02.2024 (вх. суду № 01-04/1561/24 від 04.03.2024) у справі № 914/2841/24 - відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя О.І. Матущак