ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/200/25
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.,

Секретаря судового засідання Куцанюк Й. С.,

за участю представника позивача - Мельника Р. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ТОВ "Ойл-транс", вул. Вокзальна, буд.8, м. Надвірна, Надвірнянський р-н, Івано-Франківська обл., 78405,

до відповідача: ТОВ "Франко-Агро", вул. Військових ветеранів, буд.14, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківський р-н, Івано-Франківська обл., 76000, про стягнення 136 296,00 грн основного боргу, 16 896,68 грн інфляційних втрат, 20 399,58 грн 16% річних за користування чужими коштами та судового збору,

встановив, що ТОВ "Ойл-транс" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "Франко-Агро" про стягнення 136 296,00 грн основного боргу, 16 896,68 грн інфляційних втрат, 20 399,58 грн 16% річних за користування чужими коштами та судового збору.

В обґрунтування позовних вимог товариство вказало на те, що відповідач всупереч вимогам ЦК України, договору поставки нафтопродуктів №11/01-2021 від 11.01.2024, не виконав у строки обумовлені договором зобов`язання по оплаті наданих послуг і, як наслідок, в силу п. 4.1 договору, відповідачу нараховано заявлені до стягнення 16% річних за користування чужими коштами та інфляційні втрати відповідно ст. 625 ЦК України.

В підтвердження вимог надало суду копії: платіжної інструкції № 71 від 24.02.2025, довіреності від 27.08.2024, витягу з ЄДР щодо позивача, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.11.2018, договору поставки нафтопродуктів №11/01-2021 від 11.01.2024, видаткових накладних № 030524-7 від 03.05.2024, 070224-4 від 07.02.2024, 270324-2 від 27.03.2024, ТТН від 27.03.2024, від 03.05.2024, 07.02.2024, акцизних накладних від 07.02.2024, 03.05.2024, 27.03.2024, журналу-ордеру і відомостей по рахунку 361 за 01.01.2024 - 24.02.2025, розрахунку 16% річних за користування чужими коштами та інфляційних втрат, квитанції №2774244.

За наслідками розгляду позову, суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 03.04.2025.

Відповідач в судове засідання не з`явився, правом подання відзиву на позову не скористався, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалами суду від 06.03.2025, 03.04.2025, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 504, 680.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, враховуючи приписи ст.ст. 165, 178 ГПК України, зокрема право суду розглянути справу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, за наявними в ній матеріалами, розглянув матеріали справи та вважає, що позов слід задоволити.

При цьому суд врахував наступне.

Предметом позову є стягнення заборгованості, 16% річних за користування чужими коштами та інфляційних втрат.

Підставою позову є неналежне виконання умов договору укладеного між сторонами у справі в частині оплати поставленого товару і, як наслідок, стягнення, на підставі п. 4.1 договору 16% річних за користування чужими коштами та інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України.

ЦК України врегульовано питання виконання договірних зобов`язань.

Так, згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковий для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ГПК України).

Із матеріалів справи встановлено, що між сторонами у справі існували договірні відносини, що виникли на підставі укладеного договору поставки нафтопродуктів №11/01-2021 від 11.01.2024 (далі - договір).

На умовах цього договору Постачальник (в даному випадку позивач) зобов`язується передати в погоджені строки, а Покупець (в даному випадку відповідач) прийняти і оплатити на умовах, викладених в Договорі, нафтопродукти, іменовані далі за текстом - "Товар", найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на Товар, які оформлюються на кожну окрему партію Товару (п. 1.1 договору).

Товар поставляється погодженими партіями. Поставка Товару підтверджується накладними документами на Товар (видатковими накладними та/або актами приймання-передачі, товарно транспортними накладними), які підписані представниками обох Сторін (п. 2.1 договору).

Загальна вартість цього Договору визначається кількістю отриманого та оплаченого Товару

ПОКУПЦЕМ протягом всього строку дії Договору. Вартість кожної окремої партії Товару визначається ПОСТАЧАЛЬНИКОМ в рахунках-фактурах та накладних документах (п.3.1 договору).

ПОКУПЕЦЬ зобов?язується оплачувати повну вартість відповідної партії Товару (в тому числі ПДВ), відображену в рахунках-фактурах на кожну окрему партію Товару, (видаткових накладних та/або актах приймання-передачі) протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання відповідної партії Товару (п. 3.2 договору).

За несвоєчасне проведення розрахунків у відповідності до п.3.2. умов даного Договору ПОКУПЕЦЬ сплачує ПОСТАЧАЛЬНИКУ 16% річних за користування чужими коштами (п. 4.1 договору).

З матеріалів справи суд встановив, що позивач поставив відповідачу товар на суму 136 296,00 грн, про що сторони підписали видаткові накладні № 030524 -7 від 03.05.2024, №070224-4 від 07.02.2024, №270324-2 від 27.03.2024.

Враховуючи викладене, те, що документами наявними в матеріалах справи підтверджено, а відповідачем в свою чергу не спростовано факту несвоєчасного виконання зобов`язання по оплаті наданих послуг, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вимоги про стягнення 16 896,68 грн інфляційних втрат та 20 399,58 грн 16% річних за користування чужими коштами є обґрунтованими виходячи з приписів ст. 625 ЦК України, якими встановлено те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом і того, що п.4.1 договору встановлено обов`язок покупця сплатити постачальнику 16% річних за користування чужими коштами за несвоєчасне проведення розрахунків у відповідності до п.3.2. умов договору.

Відповідно до статей 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 86, 129, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з ТОВ "Франко-Агро" (, вул. Військових ветеранів, буд.14, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківський р-н, Івано-Франківська обл., 76000) на користь ТОВ "Ойл-транс" (, вул. Вокзальна, буд.8, м. Надвірна, Надвірнянський р-н, Івано-Франківська обл., 78405) - 136 296,00 грн (сто тридцять шість тисяч двісті дев`яносто шість гривень) - основного боргу, 16 896,68 грн (шістнадцять тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень шістдесят вісім копійок) - інфляційних втрат, 20 399,58 грн (двадцять тисяч триста дев`яносто дев`ять гривень п`ятдесят вісім копійок) - 16% річних та 3 028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.05.2025.

Суддя І. М. Скапровська