СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Харків Справа №917/130/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Плахов О.В., суддя Слободін М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Пархоменко О.В.

представника позивача - адвокат Коваль В.О. ордер ВІ №1296278 від 18.04.2025 поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції на підставі ухвали суду,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Колективного підприємства трест "Кременчукнафтохімбуд" (вх.№780П/1) на рішення ухвалене Господарським судом Полтавської області у складі судді Пушка І.І. в порядку спрощеного (без виклику представників сторін) провадження 17.03.2025 у справі №917/130/25

за позовом ОСОБА_1

до Колективного підприємства трест "Кременчукнафтохімбуд"

про стягнення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Колективного підприємства тресту "Кременчукнафтохімбуд" про стягнення 478855,16грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №Кр-0705/03-20 від 02.03.2020, укладеного між Колективним підприємством трест "Кременчукнафтохімбуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані", в частині оплати вартості отриманого товару, заборгованість за яким була стягнута згідно з рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.07.2024 у справі №917/461/24 у розмірі 327030,60грн основного боргу, 69538,69грн штрафу, 21636,00грн річних, 74150,61грн інфляційних, 544892,69грн пені, 12446,98грн судового збору. На примусове виконання рішення виданий судовий наказ від 14.08.2024. 18.09.2024 відкрито виконавче провадження №76075243 з примусового виконання вказаного наказу.

Позивач посилається на те, що 14.10.2024 між ним та Колективним підприємством трест "Кременчукнафтохімбуд" укладено договір про відступлення права вимоги, за яким новим кредитором ОСОБА_1 , набуте право вимагати від Колективного підприємства тресту "Кременчукнафтохімбуд" належного виконання зобов`язання за договором №Кр-0705/03-20 від 02.03.2020, в тому числі, але не виключно, вимагати виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2024 у справі №917/461/24. На підставі вказаного договору про відступлення права вимоги ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.11.2024 у справі №917/461/24 замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 14.08.2024 справі №917/461/24 на правонаступника ОСОБА_1 .

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 17.03.2025 у справі №917/130/25 позов задоволений частково.

Ухвалено стягнути з Колективного підприємства тресту "Кременчукнафтохімбуд", вул. Жовтнева, 8/18, м. Кременчук, 39600, на користь Фізичної особи-підприємця Супруна Сергія Васильовича (код РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ): 44934,16грн - інфляційних втрат; 8283,58грн 3% річних; 78701,15грн пені; 2527,44грн витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині вимог в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції зазначив, що рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2024 у справі №917/461/24 не є підставою виникнення нового грошового зобов`язання у спірних правовідносинах, а лише підтверджує факт порушення відповідачем грошового зобов`язання КП трест "Кременчукнафтохімбуд", яке виникло до ухвалення судового рішення на підставі договору №Кр-0705/03-20 від 02.03.2020.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що нарахування у цій справі інфляційних втрат на суму основного боргу з урахуванням інфляції, стягнутої у межах справи №917/461/24, є можливим та узгоджується із практикою Верховного Суду, висновки якого є обов`язковими до врахування судом першої інстанції.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд установив, що він є арифметично та методологічно правильним, позивачем не порушено принцип безперервної послідовності перемножування індексів інфляції за увесь час фактичного прострочення до 08.01.2025.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у загальному розмірі 44934,16грн є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо нарахованих та заявлених до стягнення 3% річних, то місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що базою для нарахування розміру боргу з урахуванням 3% річних є сума основного боргу, не обтяжена додатковими нарахуваннями. Отже, нарахування 3% річних не лише на суму боргу, а й на нараховані інфляційні втрати є неправомірним.

Суд, здійснивши власний розрахунок 3% річних на суму основного боргу в розмірі 327030,60грн (стягнутих судовим рішенням у справі №917/461/24) за період прострочення з 06.03.2024 по 08.01.2025, установив, що належний розмір 3% річних, який підлягає стягненню, становить 8283,58грн, тому в іншій частині вимог про стягнення 3% річних в позові суд відмовив у зв`язку з безпідставністю.

Щодо нарахованої та заявленої до стягнення суми пені, то суд, з урахуванням принципів розумності, справедливості та співмірності, дійшов висновку зменшити розмір пені на 50 % та стягнути з відповідача пеню у розмірі 78701,15грн.

Суд відмовив у задоволенні вимог про стягнення інфляційних втрат в розмірі 20757,25грн, нарахованих на суму штрафу, стягнутого за рішенням суду у справі №917/461/24 та інфляційних в розмірі 182 844,47грн, нарахованих на суму пені.

Відмовляючи у цій частині вимог, суд зазначив, що нарахування інфляційних втрат на стягнуту рішенням суду від 09.07.2024 у справі №917/461/24 суму пені та штрафу, не відповідає принципу заборони подвійної цивільно-правової відповідальності та суперечить положенням статті 550 Цивільного кодексу про заборону нарахування процентів на неустойку.

04.04.2025 до Східного апеляційного господарського суду в системі "Електронний суд" надійшла апеляційна скарга Колективного підприємства трест "Кременчукнафтохімбуд", в якій просить суд:

1. скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 17.03.2025 у справі №917/130/25 в частині задоволення позовних вимог.

2. прийняти нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є наступні:

1. позов поданий з порушенням правил юрисдикції. На думку апелянта ця справа не має розглядатись за правилами господарського судочинства;

2. позивачем неправомірно нарахована пеня після спливу 6-ти місячного строку, визначеного ч. 6 статті 232 ГК України;

3. позивачем не надано доказів понесення збитків, що є самостійною підставою для зменшення розміру штрафних санкцій.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2025 справу №917/130/25 передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Плахов О.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/130/25.

Відкладено вирішення питань щодо руху апеляційної скарги Колективного підприємства трест "Кременчукнафтохімбуд" на рішення Господарського суду Полтавської області від 17.03.2025 у справі №917/130/25 до надходження матеріалів справи.

10.04.2025 справа №917/130/25 надійшла до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2025, крім іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Колективного підприємства трест "Кременчукнафтохімбуд" на рішення Господарського суду Полтавської області від 17.03.2025 року у справі №917/130/25. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні 13.05.2025.

18.04.2025 до Східного апеляційного господарського суду від Супруна С.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзиві наводить аргументи на підтвердження своєї позиції у справі, які полягають у наступному:

- правовідносини з КПТ "Кременчукнафтохімбуд" виникли на підставі господарського зобов`язання;

- внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги не виникло жодних нових зобов`язань, а лише відбулась заміна кредитора саме у господарському зобов`язанні. Отже, Супрун С.В. став новим кредитором у господарському зобов`язанні, яке не належним чином виконується КПТ "Кременчукнафтохімбуд". Тому, спірні правовідносини стосуються виконання господарського зобов`язання, а висновок місцевого господарського суду про те, що спір у даній справі підлягає розгляду за правилами господарського судочинства є правильним;

- пунктом 5.6 договору №Кр-0705/03-20 від 02 березня 2020 року передбачено, що сторони дійшли згоди, що штрафні санкції нараховуються до моменту здійснення повного виконання своїх зобов`язань за договором. Оскільки відповідач не виконав в повному обсязі свого зобов`язання за договором, тому нарахування пені, яка є штрафною санкцією, після спливу 6- місячного строку є правомірним заходом та відповідає умовам договору №Кр-0705/03-20 від 02 березня 2020 року, ч. 6 ст. 232 ГК України та висновку Великої Палати Верховного Суду.

- подвійного стягнення пені не відбулось, оскільки періоди нарахованої та стягнутої пені за рішенням суду у справі №917/461/24 та у даній справі є різними.

Крім того, у відзиві Супрун С.В. повідомив суду про те, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 4500грн.

ОСОБА_1 просить апеляційний господарський суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, яке, на його думку, є законним та обґрунтованим.

09.05.2025 від КПТ "Кременчукнафтохімбуд" надійшло клопотання, в якому повідомляє про те, що підтримує вимоги заявленої апеляційної скарги в повному обсязі та просить її задовольнити. Просить розгляд апеляційної скарги здійснювати без участі його представника.

В судовому засіданні 13.05.2025 бере участь представник ОСОБА_1 , який пояснив, що вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу без участі представника КПТ "Кременчукнафтохімбуд", який заявив відповідне клопотання.

Східний апеляційний господарський суд, розглянувши клопотання КПТ "Кременчукнафтохімбуд" про розгляд апеляційної скарги без участі його представника, вважає за можливе задовольнити таке клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до п. 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний господарський суд установив, що явка представників сторін до судового засідання не визнавалась обов`язковою.

Зважаючи на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника апелянта.

В судовому засіданні головуючий доповів обставини справи, зміст вимог та доводів апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 оголосив заперечення на апеляційну скаргу та просить відмовити у її задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

На запитання головуючого представнику ОСОБА_1 : "Ваш довіритель звертався до суду як фізична особа чи Фізична особа підприємець?" представник позивача відповів: "договір про відступлення права вимоги укладений ОСОБА_1 як фізичною особою, тому позовна заява та всі інші заяви у справі подавались до суду ОСОБА_1 саме як фізичною особою."

Представник позивача пояснив, що місцевий господарський суд, відкриваючи провадження у справі, отримав витяг з реєстру ЮОФОП та ГФ, в якому міститься інформація про те, що Супрун С.В. займається підприємницькою діяльністю та має статус ФОП, тому в ухвалі про відкриття провадження у справі, в наступних процесуальних документах у справі, в тому числі в оскаржуваному рішенні, суд зазначив позивачем ОСОБА_1 як ФОП.

Разом з цим, представник позивача пояснив, що оскільки відступлення права вимоги відбулось за господарським зобов`язанням, тому звернення Супруна С.В. до господарського суду як фізичною особою не є обставиною, яка перешкоджає розгляд справи в порядку господарського судочинства, оскільки спір виник саме через невиконання господарського зобов`язання.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши дотримання місцевим господарським судом норм процесуального права та правильність застосування норм матеріального права в межах вимог та доводів апеляційної скарги, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи 02.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" та Колективним підприємством трест "Кременчукнафтохімбуд" укладено договір №Кр-0705/03-20.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Колективного підприємства трест "Кременчукнафтохімбуд" про стягнення заборгованості за вказаним договором.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.07.2024 у справі №917/461/24 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" до Колективного підприємства трест "Кременчукнафтохімбуд". Ухвалено стягнути з Колективного підприємства трест "Кременчукнафтохімбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" 327030,60грн основного боргу, 69538,69грн штрафу, 21636,00грн річних, 74150,61грн інфляційних, 544892,69грн пені, 12446,98грн судового збору.

На виконання рішення від 09.07.2024 у справі №917/461/24, яке набрало законної сили 30.07.2024, Господарським судом Полтавської області 14.08.2024 видано наказ про примусове виконання рішення.

Наказ пред`явлений стягувачем на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, яким відкрито виконавче провадження №76075243.

14.10.2024 між ТОВ "Альфа-Метал-Компані" (по договору - первісний кредитор) та ОСОБА_1 (по договору - новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (далі - договір про відступлення).

За умовами п. 1.1 договору про відступлення, первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором у зобов`язанні, що виникло на підставі договору №Кр-0705/03-20 від 02 березня 2020 року, який укладений між первісним кредитором та Колективним підприємством трест "Кременчукнафтохімбуд" (адреса: 39600, м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, 8/18, ).

Відповідно до п. 1.3 договору про відступлення, новий кредитор одержує право, замість первісного кредитора, вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за основним договором в обсязі і на умовах, що існують на момент укладення цього договору, в тому числі, але не виключно:

- вимагати виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2024 у справі №917/461/24, яке набрало законної сили 30.07.2024 про стягнення з Колективного підприємства трест "Кременчукнафтохімбуд" (39600, м. Кременчук, вул. Горя Сердюка, 8/18, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" (49000, м. Дніпро, пр. Яворницького Дмитра, буд.77, офіс 202, ) 327030,60грн основного боргу, 69538,69грн штрафу, 21636,00грн річних, 74150,61грн інфляційних, 544892,69грн пені, 12446,98грн судового збору, на примусове виконання якого Господарським судом Полтавської області 14.08.2024 видано наказ про примусове виконання №917/461/24;

- вимагати виконання інших рішень суду, у разі наявності таких або прийняття їх в майбутньому, з приводу стягнення з боржника будь-якого виду заборгованості (в тому числі зі сплати пені, штрафів, процентів та інших нарахувань) за основним договором;

- в порядку статті 625 Цивільного кодексу України вимагати сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми;

- звертатися до суду із відповідними позовами до боржника про стягнення пені, штрафів, інфляційних втрат та процентів, що нараховані у зв`язку з порушенням зобов`язань за основним договором.

Ухвалою від 21.11.2024 у справі №917/461/24 Господарський суд Полтавської області замінив сторону стягувача у виконавчому провадженні №760752434 з примусового виконання наказу №917/461/24 від 14.08.2024, а саме - Товариство обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" на його правонаступника - ОСОБА_1 .

Невиконання ТОВ "Альфа-Метал-Компані" заборгованості за договором Кр-0705/03-20 від 02 березня 2020 року у розмірі, який установлений рішенням Господарського суду Полтавської області у справі №917/461/24, включаючи штраф, річні, інфляційні та пені, новий кредитор ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом у даній справі, в якому нарахував та просив стягнути з КПТ "Кременчукнафтохімбуд" 3% річних - 10161,79грн; інфляційних втрат - 44934,16грн; пені - 157402,30грн; інфляційні втрати, нараховані на штрафи - 20757,25грн; інфляційні втрати, нараховані на судовий збір - 921,68грн; інфляційні втрати, нараховані на пеню - 182844,47грн. Всього: 417021,65грн.

Як установлено та зазначено вище, місцевий господарський суд рішенням від 17.03.2025 дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Мотиви ухваленого рішення у справі №917/130/25 наведені вище.

При цьому, місцевий господарський суд установив, що ОСОБА_1 має статус суб`єкта підприємницької діяльності, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, тому суд визначив позивачем ОСОБА_1 як ФОП.

КПТ "Кременчукнафтохімбуд" не погодився з ухваленим у справі №917/130/25 17.03.2025 рішенням та звернувся з апеляційною скаргою. Доводи та вимоги скарги наведені вище.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам та визначаючи норми права, які підлягають застосуванню до таких правовідносин, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У контексті ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами статті 604 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18 викладено правову позицію про те, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Наведене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.01.2018 у справі №906/1283/16, згідно з якою внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням і право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконане, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно із ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як установлено та зазначено вище, КПТ "Кременчукнафтохімбуд" є боржником у господарському зобов`язанні з виконання договору №Кр-0705/03-20 від 02.03.2020 та щодо виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2024 у справі №917/461/24 підтверджується укладеним договором про відступлення права вимоги від 14.10.2024 та ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.11.2024 у справі №917/461/24 про заміну сторони виконавчого провадження.

Матеріали справи не містять, а КПТ "Кременчукнафтохімбуд" не надано доказів виконання зобов`язання за договором №Кр-0705/03-20 від 02.03.2020 та щодо виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2024 у справі №917/461/24.

З урахуванням наведених положень чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду, кредитор має право на нарахування штрафних санкцій, інфляційних та річних на зобов`язання, яке не виконано.

Східний апеляційний господарський суд зазначає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2024 у справі №917/461/24 не є підставою виникнення нового грошового зобов`язання у спірних правовідносинах, а лише підтверджує факт порушення відповідачем грошового зобов`язання КПТ "Кременчукнафтохімбуд", яке виникло до ухвалення судового рішення на підставі договору №Кр-0705/03-20 від 02.03.2020.

Дослідивши та оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо порушення місцевим господарським судом правил підвідомчості, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512, статей 514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Для заміни кредитора згода боржника не є обов`язковою.

Тобто, в разі заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов`язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов`язання, тобто обсяг прав та обов`язків його сторін залишається незмінним.

Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні.

З урахуванням зазначеного, Східний апеляційний господарський суд наголошує, що зобов`язання КПТ "Кременчукнафтохімбуд" виникло в результаті господарської діяльності за договором №Кр-0705/03-20 від 02 березня 2020 року між двома юридичними особами.

Внаслідок заміни кредитора у такому зобов`язанні на фізичну особу ОСОБА_1 нового зобов`язання не виникло, а правовідносини та їх природа (господарська) також не змінились.

Східний апеляційний господарський суд вважає, помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що оскільки ОСОБА_1 має статус фізичної особи підприємця, то це автоматично означає, що в спірних правовідносинах він виступає саме як ФОП.

Так, як підтверджується матеріалами справи договір про відступлення права вимоги укладений ОСОБА_1 як фізичною особою, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.11.2024 у справі №917/461/24 замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні №760752434 з примусового виконання наказу №917/461/24 від 14.08.2024, а саме - Товариство обмеженою відповідальністю "Альфа-Метал-Компані" на його правонаступника - ОСОБА_1 (як на фізичну особу).

Позов у даній справі поданий ОСОБА_1 як фізичною особою.

Разом з цим, апеляційний господарський суд зауважує, що помилковий висновок суду про те, що ОСОБА_1 виступає у даній справі як фізична особа підприємець не вплинув на правильний висновок місцевого господарського суду стосовно правомірності звернення позивача з позовом у даній справі до господарського суду та про те, що дана справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки її предметом є виконання триваючого господарського зобов`язання та рішення господарського суду.

Отже, ОСОБА_1 внаслідок набуття права вимоги за договором №Кр-0705/03-20 від 02 березня 2020 року став учасником господарських правовідносин. Нових правовідносин при цьому не виникло.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Перелік категорій справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, визначено у статті 20 ГПК України.

Так, ч. 1 ст. 20 ГПК України передбачає, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці (п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України.

Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.

Отже, критеріями розмежування розгляду справ у порядку цивільного чи господарського судочинства є як суб`єктний склад сторін спору, так і характер спірних правовідносин.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі №646/6644/17 (провадження № 14-352цс19) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду подібних справ визначальним є характер правовідносин, з яких виник спір. Суб`єктний склад спірних правовідносин є формальним критерієм, який має бути оцінений належним судом.

Відтак, Східний апеляційний господарський суд вважає, що враховуючи те, що спір у цій справі виник у зв`язку з виконанням господарського договору, сторонами якого є ТОВ "Альфа-Метал-Компані", правонаступником якого є ОСОБА_1 та Колективне підприємство трест "Кременчукнафтохімбуд", висновок місцевого господарського суду про те, що справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства відповідає положенням процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд відхиляє як такі, що спростовані викладеним вище, аргументи апелянта про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права щодо підвідомчості спору у даній справі господарським судам.

Разом з цим, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність зміни оскаржуваного рішення в частині статусу позивача та зазначити, що позивачем у даній справі є фізична особа ОСОБА_1 .

Дослідивши доводи апелянта про те, що місцевий господарський суд порушив норми матеріального права та задовольнив вимоги про стягнення пені, яка нарахована поза межами 6-ти місячного строку, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Східний апеляційний господарський суд зауважує, що пунктом 5.6 Договору №Кр-0705/03-20 від 02 березня 2020 року передбачено, що сторони дійшли згоди, що штрафні санкції нараховуються до моменту здійснення повного виконання своїх зобов`язань за договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2024 року у справі №911/952/22 зазначено, що на практиці необхідно розмежовувати механізм (формулу) обчислення пені, який характеризує таку її ознаку, як нарахування за кожен день прострочення (поденне нарахування), та строк нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені), який регулює ч. 6 ст. 232 ГК України. Формулювання, яке містить ч. 3 ст. 549 ЦК України та кореспондуючі їй норми інших нормативних актів, у тому числі умови договору (у разі відображення, зазначення сторонами подібного в договорі), лише вирізняють (ідентифікують) пеню серед неустойки (інших штрафних санкцій) та визначають механізм (формулу) її обчислення, однак жодним чином не стосуються питання щодо граничного строку, за який може бути нарахована пеня.

За загальним правилом, договір є універсальним регулятором приватноправових відносин, який, як і закон, є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість періоду нарахування штрафних санкцій.

Сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України), а й право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати/ повне виконання зобов`язання).

Зважаючи на те, що відповідач не виконав в повному обсязі свого зобов`язання за договором, тому Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що нарахування пені, яка є штрафною санкцією, після спливу 6-місячного строку є правомірним заходом та відповідає умовам Договору №Кр-0705/03-20 від 02 березня 2020 року, ч. 6 ст. 232 ГК України та висновку Великої Палати Верховного Суду.

Східний апеляційний господарський суд зауважує, що погоджуючи умови договору №Кр-0705/03-20 від 02 березня 2020 року КПТ "Кременчукнафтохімбуд" погодився з періодом нарахування пені за порушення виконання зобов`язання, а тому наведені доводи апелянта є безпідставними та відхиляються.

Східний апеляційний господарський суд відхиляє аргументи апелянта про те, що оскаржуваним рішенням фактично допущено подвійне стягнення пені що мало наслідком притягнення відповідача до повторної відповідальності за одне і те саме порушення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 3 статті 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.2 договору №Кр-0705/03-20 за порушення строків оплати продукції, виконання іншого грошового зобов`язання, покупець сплачує постачальнику пеню, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від вартості партії продукції, іншого грошового зобов`язання за кожен день такого порушення.

Матеріалами справи підтверджується, що первісний кредитор в межах справи №917/461/24 заявляв до стягнення пеню за період до 05.03.2024, Господарський суд Полтавської області рішенням від 09.07.2024 у справі №917/461/24 стягнув з відповідача пеню з період до 05.03.2024.

Новим кредитором ( ОСОБА_1 ) у даній справі №917/130/25 заявлено до стягнення пеню за період з 06.03.2024 по 08.01.2025.

Таким чином, період, протягом якого нарахована та за який заявлена пеня у справі №917/130/25, є відмінним та не співпадає з періодом, за який стягнута пеня у справі №917/461/24. При цьому такі періоди йдуть послідовно, тому доводи апелянта про притягнення до відповідальності двічі за одне і те саме порушення є безпідставними та такими, що спростовуються установленими обставинами у даній справі. Крім того, апеляційний господарський суд зауважує, що пеня на відміну від штрафу не має одноразового характеру.

Під час апеляційного провадження доводи апелянта не знайшли свого підтвердження та відхилені апеляційним господарським судом.

Підстав для скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Полтавської області від 17.03.2025 у справі №917/130/25 апеляційним господарським судом не установлено.

Установлені під час апеляційного провадження обставини щодо помилкового зазначення місцевим господарським судом статусу позивача як фізичної особи підприємця не вплинули на правомірність висновків місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог та про розгляд даної справи в порядку господарського судочинства. Разом з цим, помилкове зазначення судом позивачем у справі ФОП Супруна С.В. замість ОСОБА_1 підлягає виправленню шляхом зміни рішення.

Витрати заявника апеляційної скарги у вигляді судового збору, сплаченого за звернення зі скаргою, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, п. 2 ч. 1 статті 275, ст. ст. 276, 282- 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Колективного підприємства трест "Кременчукнафтохімбуд" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 17.03.2025 у справі №917/130/25 змінити.

Вступну частину рішення змінити, зазначивши позивачем Супруна Сергія Васильовича.

Пункт другий резолютивної частини рішення Господарського суду Полтавської області від 17.03.2025 у справі №917/130/25 викласти в наступній редакції:

"Стягнути з Колективного підприємства тресту "Кременчукнафтохімбуд", вул. Жовтнева, 8/18, м. Кременчук, 39600, на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ): 44934,16грн - інфляційних втрат; 8283,58грн 3% річних; 78701,15грн пені; 2527,44грн витрат по сплаті судового збору."

В іншій частині рішення Господарського суду Полтавської області від 17.03.2025 у справі №917/130/25 залишити без змін.

В іншій частині вимог апеляційної скарги Колективного підприємства трест "Кременчукнафтохімбуд" відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повна постанова складена 22.05.2025.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя О.В. Плахов

Суддя М.М. Слободін