ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. Справа№ 925/1228/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

За участю представників учасників справи:

від ТОВ «Центр Лойер Компані»: Крупа Р.А.

від ТОВ «Суфле Агро Україна»: Стеценко А.І.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.11.2024 у справі № 925/1228/21 (суддя Грачов В.М., повний текст ухвали складено та підписано - 20.11.2024)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані»

до Фермерського господарства «Престиж Агролюкс»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.11.2024 у справі № 925/1228/21 (суддя Грачов В.М., повний текст ухвали складено та підписано - 20.11.2024), поміж іншого, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна» про уточнення кредиторських вимог з грошовими вимогами до боржника вх. № 15639/22 від 30.12.2022 задоволено повністю; затверджено перелік конкурсних кредиторів Фермерського господарства «Престиж Агролюкс», розмір їх вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги: Товариства з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна» (30068, Хмельницька обл., с. Крупець, вул. Богдана Хмельницького, 43, ідентифікаційний код 34863309) на загальну суму 34 219 530,00 грн: 4 540,00 грн - судові витрати, які підлягають погашенню у першу чергу; 17 968 676,69 грн - заборгованість, яка підлягає погашенню у четверту чергу; 16 246 313,31 грн - заборгованість, яка підлягає погашенню у шосту чергу.

Суд першої інстанції задовольняючи грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна» виходив з того, що заявлені кредитором вимоги є підтвердженими належними доказами, законними, обґрунтованими і підлягають визнанню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.11.2024 у справі № 925/1228/21 в частині визнання Товариство з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна» кредитором; постановити нове судове рішення, яким у задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна» до Фермерського господарства «Престиж Агролюкс» на загальну суму 34 219 530,00 грн відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом невірно визначено дату, з якої у боржника могло виникнути прострочення перед заявником, а тому невірно визначено розмір процентів річних, інфляційних і пені, також судом не враховано, що якщо ТОВ «Суфле Агро Україна» і мало бути кредитором, то лише забезпеченим, без права голосу.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

06.02.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого заявник просив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.11.2024 у справі № 925/1228/21 - без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 02.12.2024 апеляційну скаргу у справі № 925/1228/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Доманська М.Л., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 у справі № 925/1228/21 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/1228/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» до Фермерського господарства «Престиж Агролюкс» про банкрутство; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.11.2024 у справі № 925/1228/21 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

23.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 925/1228/21.

Слід зазначити, що головуючий суддя Отрюх Б.В. перебував у відпустці з 23.12.2024 до 13.01.2025 (включно).

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/140/25 від 14.01.2025 у зв`язку із перебуванням судді Доманської М.Л. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/1228/21.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 апеляційну скаргу у справі № 925/1228/21 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у справі № 925/1228/21, зокрема, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.11.2024 у справі № 925/1228/21 залишено без руху.

30.01.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 у справі № 925/1228/21 відкрито апеляційне провадження у справі № 925/1228/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.11.2024; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.11.2024 у справі № 925/1228/21 призначено на 16.04.2025.

06.02.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого заявник просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.11.2024 у справі № 925/1228/21 - без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 925/1228/21 оголошено перерву у справі № 925/1228/21 до 14.05.2025.

Явка представників учасників справи

14.05.2025 у судове засідання з`явилися представники ТОВ «Центр Лойер Компані» та ТОВ «Суфле Агро Україна».

Інші учасники справи у судове засідання 14.05.2025 не з`явилися; про час, місце та дату судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомили.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю представників ТОВ «Центр Лойер Компані» та ТОВ «Суфле Агро Україна».

Позиції учасників справи

У судовому засіданні 14.05.2025 представник ТОВ «Суфле Агро Україна» просив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.11.2024 у справі № 925/1228/21 - без змін.

Представник ТОВ «Центр Лойер Компані» просив його апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.11.2024 у справі № 925/1228/21 в частині визнання Товариство з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна» кредитором.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За ст. 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви (абз. 5 ст. 1 КУзПБ).

Згідно з ч. 3 ст. 45 КУзПБ, зокрема, заява кредитора має містити розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені) та виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування.

Враховуючи наведені вище положення ч. 3 ст. 45 КУзПБ можна зробити висновок про те, що заявник кредиторських вимог сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (такий висновок міститься в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 13.01.2022 у справі №10/Б-921/1442/2013).

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема ст.ст. 45, 46, 47 КУзПБ.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» (далі- кредитор) звернулося до Господарського суду Черкаської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «Престиж Агролюкс» (далі - боржник).

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.09.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «Престиж Агролюкс», визнано вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані»: 22700 грн - судові витрати, які підлягають погашенню у першу чергу; 54000 грн - авансована грошова винагорода арбітражному керуючому, яка підлягає погашенню у першу чергу; 96945 грн заборгованості, яка підлягає погашенню у четверту чергу; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, мораторій на задоволення вимог кредиторів банкрутство Фермерського господарства «Престиж Агролюкс»; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Звєздічева М.О.; встановлено розмір оплати послуг розпорядника майна боржника - три мінімальні заробітні плати за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень, за рахунок авансованих Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» на винагороду арбітражному керуючому коштів, при їх недостатності - за рахунок коштів, одержаних боржником у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника; вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; встановлено розпоряднику майна боржника строк для подачі до Господарського суду Черкаської області відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення щодо складеного реєстру по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів); визначено дату проведення попереднього судового засідання.

18.10.2021 кредитор - ТОВ «Суффле Агро Україна» подав суду заяву з грошовими вимогами до боржника (вх. № 16419/21, т. 2 а.с. 1-7), відповідно до якої заявник просив суд визнати грошові вимоги до боржника у сумі 37 820 137, 03 грн, з якої 4 540 грн вимоги першої черги, 21 874 327, 59 грн вимоги четвертої черги, 15 941 269, 44 грн вимоги шостої черги.

Зава обґрунтована неналежним виконанням боржником договору поставки № від 01.01.2019, фінансової аграрної розписки, посвідченої приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіянською Н.Б. 28.12.2019 за реєстровим № 3418, зареєстрованої у Реєстрі аграрних розписок, номер запису 2692. Заявник вказав, про наявність загальної заборгованості у розмірі 37 815 597, 03 грн, з яких 10 566 136, 89 грн борг, 10 157 386, 61 грн 48 % річних за період з 01.12.2019 по 01.11.2021, 1 150 804,09 грн інфляційні втрати за період з 01.12.2019 по 31.08.2021, 1 409 848,91 грн пеню за період з 08.10.2020 по 08.10.2021, 12 946 500 грн штрафу за аграрною розпискою.

Також заявник, на виконання вимог ч. 2 ст. 45 КУзПБ, повідомив про відмову товариства від забезпечення своїх вимог до боржника.

Ухвалою суду від 19.10.2021 заяву ТОВ «Суффле Агро Україна» з грошовими вимогами до боржника вх. № 16419/21 від 18.10.2021 прийнято до розгляду.

25.10.2021 року кредитор - ТОВ «Центр Лойер Компані» подав суду заяву з додатковими грошовими вимогами до боржника (вх. № 17000/21, т.5 а.с. 1-4), відповідно до якої заявник просив суд визнати додаткові грошові вимоги до боржника у сумі 4 238 077, 94 грн, з них: 3 938 077, 94 грн - на підставі договору поставки № 44 від 06.04.2018, договору поворотної фінансової допомоги від 05.03.2018 з урахуванням договору про відступлення права вимоги № 17/08/21-1 від 17.08.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Крафт - ЮА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані», 300 000 грн - на підставі договору позики від 10.04.2018, договору про відступлення права вимоги № 17/09/21 від 17.09.2021 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техносоюз - Д» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані».

Зава обґрунтована невиконанням боржником своїх зобов`язань перед:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Крафт - ЮА» у розмірі 124 800 грн на підставі договору поставки № 44 від 06.04.2018; 3 813 277,94 грн, з яких 1 415 000 грн борг, 2 149 070,14 грн 60% річні, 213 207, 80 грн інфляційні втрати на підставі договору поворотної фінансової допомоги від 05.03.2018. В подальшому право вимоги за якими перейшло до ТОВ «Центр лойер компані» за договором про відступлення права вимоги № 17/08/21-1 від 17.08.2021 укладеного з ТОВ «Крафт - ЮА»;

Товариством з обмеженою відповідальністю «Техносоюз - Д» у розмірі 300 000 грн на підставі договору позики від 10.04.2018. В подальшому право вимоги за якими перейшло до ТОВ «Центр Лойер Компані» за договором про відступлення права вимоги № 17/09/21 від 17.09.2021 укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Техносоюз - Д».

Ухвалою суду від 15.11.2021 року заяву ТОВ «Центр Лойер Компані» з додатковими грошовими вимогами до боржника вх. № 17000/21 від 25.10.2021, після усунення недоліків встановлених ухвалою суду від 01.11.2021, прийнято до розгляду.

Суд першої інстанції задовольнив грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна» на загальну суму 34 219 530,00 грн: 4 540,00 грн - судові витрати, які підлягають погашенню у першу чергу; 17 968 676,69 грн - заборгованість, яка підлягає погашенню у четверту чергу; 16 246 313,31 грн - заборгованість, яка підлягає погашенню у шосту чергу, як такі, що є підтвердженими належними доказами, законними, обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

З поданої ТОВ «Суффле Агро Україна» уточненої заяви про визнання грошових вимог (вх. № 15639/22, т.7 а.с. 155-159) вбачається, наступне.

01.01.2019 року боржник - Фермерське господарство «Престиж Агролюкс», як покупець, та заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна», як продавець, уклали договір поставки № (далі також - Договір або договір поставки № , т. 2 а.с. 25-35), відповідно до п.п. 1.1., 1.1.1. якого даний договір є змішаним договором у розумінні ч. 2 ст. 628 ЦК України та об`єднує договори поставки та надання послуг. Договір направлений на забезпечення продавцем покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону, а також на надання послуг, пов`язаних із вирощуванням врожаю. У відповідності до умов, зазначених у даному договорі, продавець зобов`язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати вартість наступних сільськогосподарських товарів (товари): насіння: ячменю, кукурудзи, ріпаку, соняшника, пшениці, сої, гороху, сорго, люцерни та жита; засоби захисту рослин; мінеральні добрива; добрива для позакореневого підживлення.

У Договорі його сторони погодили всі істотні умови, зокрема, домовилися про наступне:

п. 1.1.4. - зобов`язання покупця з оплати згідно даного договору та усіх специфікацій/додатків мають бути забезпечені у спосіб прийнятний для Покупця: а) Аграрною розпискою; в) заставою нерухомого майна, цінних паперів, майновою порукою; с) персональною порукою керівників, власників покупця, третіх осіб, банківською гарантією; d) іншим чином у спосіб не заборонений законом та прийнятний для покупця;

п. 4.3. - якщо інші умови не будуть погоджені сторонами, покупець зобов`язується оплатити вартість товару не пізніше 31.10.2019;

п. 8.1. - в разі несвоєчасної оплати вартості товарів покупцем відповідно до договору, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої чи несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення оплати, без врахування положення п. 6 статті 232 Господарського Кодексу України, аналогічна відповідальність покладається на покупця/замовника у разі несвоєчасної оплати наданих послуг на підставі статті 5 договору;

п. 8.2. - покупець додатково сплачує штраф у розмірі 15 % від суми прострочення за кожен 1 (один) повний місяць прострочення. Аналогічна відповідальність покладається на покупця/замовника у разі несвоєчасно оплати наданих послуг на підставі статті 5 договору;

п. 9.6. - договір діє з моменту підписання до повного виконання сторонами своїх зобов`язань;

п.9.7. - у разі пролонгації даного договору на 2020 рік та наступні роки, вважатиметься, що посилання в тексті договору на певні строки, події, додатки та специфікації 2018 року, будуть застосовуватись відповідно сторонами на 2020 рік та подальші роки, якщо інше не буде погоджено сторонами додатково.

Договір підписаний представниками обох сторін, їх підписи посвідчені печатками юридичних осіб, яких вони представляють.

31.10.2019 року до Договору сторонами складено додаток (т.2 а.с. 37), в якому сторони погодили умови переходу права власності та фактичної поставки на визначений у додатку товар у строк до 30.03.2020.

31.10.2019 року до Договору сторонами складено додаток №1 (т.1 а.с. 37 на звороті), в якому сторони погодили зокрема наступне:

п.1 - на виконання п. 1.1.4. договору поставки сторони домовились, що належним забезпеченням виконання зобов`язань за договором поставки буде видача покупцем наступної фінансової аграрної розписки на користь продавця:

п.1.1. - вид аграрної розписки - фінансова;

п.1.1.1. - предмет аграрної розписки - сплата грошових коштів у розмірі 2 502 500 грн, що є еквівалентом в товарному розрахунку за наведеною формулою щодо майбутнього врожаю кукурудзи 3 класу у кількості 715 т за ціною 3500 грн за 1т зі строком виконання до 15.10.2020;

п. 3 - покупець зобов`язаний видати аграрну розписку у строк не пізніше 15.11.2019.

01.11.2019 до Договору сторонами складено додаток №1 (т.2 а.с. 36-37), в якому сторони погодили, зокрема, наступне:

п.1 - у зв`язку із порушенням строку оплати покупцем за товар відповідно до договору, сторони домовились продовжити терміни оплати до 30.11.2019;

п.2. - сума зобов`язання за договором підлягає сплаті із врахуванням процентів на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, як санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 4% річних на місяць (48 % річних - для обчислення за неповний місяць) від простроченої суми , що обраховуватимуться , починаючи з 01.11.2019 року (включно) та завершуючи датою фактичного погашення заборгованості;

п.3. - при простроченні зобов`язань понад строк, зазначений в п. 1 , застосуванню також підлягають усі штрафні санкції згідно договору.

01.01.2020 року до Договору сторонами складено додаток №2 (т.2 а.с. 38-41), в якому сторони погодили, зокрема, наступне:

п.1 - сторони погодили продовження строку дії договору на 2020 рік (до 31.12.2020 року включно) і домовились вважати, що посилання в тексті договору на певні строки, події додатки та специфікації 2019 року, будуть застосовуватись сторонами на 2020 рік, якщо інше не буде погоджено сторонами додатково;

п.3 - сторони домовились, що зобов`язання покупця з оплати даного договору та усіх специфікацій/додатків тощо до нього (крім поставки на умовах передоплати ) мають бути забезпечені у спосіб, прийнятний для продавця:

а) аграрною розпискою;

в) заставою нерухомості, рухомого майна, цінних паперів, майновою порукою;

с) персональною порукою керівників, власників покупця, третіх осіб, банківською гарантією;

d) іншим чином у спосіб, не заборонений законом та прийнятний для продавця;

п.6 - незалежно від строків оплати, зазначених у даному договорі чи додатках/специфікаціях до нього, строк оплати товару вважатиметься таким, що настав:

- у разі, коли у продавця виникає зустрічне грошове зобов`язання перед покупцем за договором поставки зерна. В такому разі строк оплати товару на суму зустрічного зобов`язання вважатиметься таким, що настав, а продавець матиме право на зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку, передбаченому ст. 601 ЦК України;

- з моменту винесення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство покупця;

- з моменту прийняття засновниками рішення про реорганізацію чи ліквідацію покупця.

28.12.2019 ФГ «Престиж Агролюкс», як боржник з однієї сторони, і ТОВ «Суфле Агро Україна», як кредитор з другої сторони, підписали фінансову аграрну розписку (далі - Аграрна розписка, т.2 а.с. 106-127), видану як гарантію виконання зобов`язань за договорами поставки від 01.01.2018 № і від 01.01.2019 № між боржником і кредитором про таке. Аграрна розписка у пунктах 1, 3 встановлює безумовне зобов`язання боржника (позивача) сплатити на користь кредитора (відповідача) грошову суму у розмірі 12 946 500 грн, що є еквівалентом в товарному розрахунку за наведеною формулою щодо майбутнього врожаю кукурудзи 3 класу у кількості 3699 т за ціною 3500 грн за 1 т зі строком виконання до 15.10.2020 (включно). В забезпечення виконання зобов`язання за цією аграрною розпискою боржник передає в заставу майбутній урожай кукурудзи, що вирощується на перелічених земельних ділянках.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. п. 2 Аграрної розписки, боржник зобов`язується здійснити оплату на банківський рахунок кредитора. Кредитор зобов`язаний протягом 3-х робочих днів з дня отримання повного виконання зобов`язання за аграрною розпискою зробити на аграрній розписці напис «Виконано», що скріплюється підписом кредитора, і повернути таку аграрну розписку боржнику. Повернення здійснюється шляхом особистої передачі аграрної розписки від кредитора до боржника, а в разі неможливості, про що боржник зобов`язаний письмово повідомити кредитора - шляхом направлення цінним листом з описом вкладення на адресу боржника, вказану в аграрній розписці. Після повернення боржнику за аграрною розпискою оригіналу аграрної розписки з відміткою з відміткою про її виконання боржник за аграрною розпискою має право звернутись до особи, яка вчиняє нотаріальні дії, для внесення запису про виконання аграрної розписки до відповідних реєстрів.

Пунктами 15, 19, 20 Аграрної розписки сторони погодили, що кредитор набуває право звернути стягнення на майбутній врожай, що виступає заставою за цією аграрною розпискою якщо на момент настання строку виконання зобов`язань, визначеного в п. 1 цієї аграрної розписки, воно не буде виконано повністю. Кредитор має право звернути стягнення на майбутній врожай, що виступає заставою за цією аграрною розпискою, а після збору врожаю кредитор має право звернути стягнення на відповідну кількість зібраної сільськогосподарської продукції, що зазначена в пункті 3 цієї аграрної розписки, будь - яким способом, що не суперечить законодавству України за своїм вибором та на свій розсуд. У разі невиконання боржником за аграрною розпискою зобов`язань за аграрною розпискою у вказаній у ній строк кредитор за аграрною розпискою має право звернутись до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню і на підставі якого орган або особа, що здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів протягом семи днів забезпечує передачу кредитору за аграрною розпискою предмета застави аграрної розписки. У разі відсутності в натурі предмета застави, що має бути переданий кредитору за аграрною розпискою, кредитор має право на задоволення своїх вимог за рахунок іншого майна боржника.

Згідно п. 17 Аграрної розписки у разі невиконання своїх зобов`язань за аграрною розпискою у строк до 31.10.2020 (що застосовується виключно для цілей штрафу згідно даного пункту Розписки та не підмінне строку виконання Розписки згідно пункту 1) Боржник зобов`язується сплатити Кредитору штраф у розмірі 100 % від загальної-суми по даній розписці, а саме: 12 946 500 грн.

Аграрна розписка підписана представниками обох сторін, їх підписи посвідчені печатками юридичних осіб, яких вони представляють та посвідчена Приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіянською Н.Б. і зареєстрована в реєстрі за № 3418. Того ж дня, 28.12.2019 Приватним нотаріусом Побіянською Н.Б. внесено запис за № 2692 до Реєстру аграрних розписок про видачу цієї Фінансової аграрної розписки.

На виконання Договору, заявник видатковими накладними: № від 04.01.2019 року, № від 08.01.2019 року № 3 від 12.02.2019 року, № від 24.04.2019 року, № від 07.05.2019 року, № від 13.05.2019 року, № від 13.05.2019 року, № від 20.05.2019 року, № від 06.06.2019 року, № від 12.06.2019 року, № від 05.08.2019 року, № від 31.10.2019 року, № від 30.11.2019 року, № від 23.12.2019 року, № від 28.12.2019 року, № від 02.01.2020 року, № від 02.01.2020 року, № від 03.01.2020 року, № від 16.03.2020 року, № від 17.03.2020 року, № від 17.03.2020 року, № від 17.03.2020 року, № від 17.03.2020 року, № від 17.03.2020 року, № від 17.03.2020 року, № від 30.03.2020 року, № від 30.03.2020 року, № від 30.03.2020 року, № від 09.04.2020 року. № від 15.05.2020 року, № від 27.05.2020 року (т.2 а.с. 49-84) поставив боржнику товару на загальну суму 17847107, 16 грн.

В подальшому між сторонами складено Акти зарахування зустрічних вимог: № від 26.07.2019 року, № від 26.07.2019 року, № від 06.08.2019 року, № від 24.10.2019 року, № від 30.10.2019 року, № від 30.10.2020 року, № від 29.12.2020 року на загальну суму 4436182, 38 грн (т. 2 а.с. 91-105).

Коригуванням кількісних та вартісних показників: № від 18.12..2019 року, № від 09.04.2020 року, № від 09.04.2020 року (т.2 а.с. 85-87) боржник частково повернув товар на суму 2 051 317, 82 грн.

За твердженням заявника загальна сума заборгованості боржника, яка не сплачена перед ним, станом на 29.12.2020 та момент подачі уточненої заяви про визнання кредиторських вимог становить 11 359 606, 96 грн, що стало причиною звернення заявника 18.10.2021 до Господарського суду Черкаської області із заявою про визнання його кредитором у справі № 925/1228/21 про визнання банкрутом Фермерського господарства «Престиж Агролюкс», вимоги якого не забезпечені заставою майна про відмову від забезпечення яких в порядку п. 3 ч.2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, заявлено при подачі заяви з грошовими вимогами.

Крім того, у зв`язку з невиконанням боржником свого зобов`язання за Договором з оплати поставленого заявником товару, останнім заявлено вимогу про визнання наступних вимог: 5455771, 72 грн 48% річних нарахованих за період з 01.11.2019 по 19.10.2021, 1153298,01 грн інфляційних втрат нарахованих за період з грудня 2019 по вересень 2021, 1595872, 27 грн пені нарахованої на підставі п. 8.1. Договору за період з 01.12.2019 по 19.09.2021, 1703941,04 грн штрафу передбаченого п. 8.2. Договору, 12 946 500 грн штрафу за Аграрною розпискою.

З поданої ТОВ «Суффле Агро Україна» уточненої заяви про визнання грошових вимог вбачається наявність заборгованості боржника у загальному розмірі 34 219 530 грн, виникла у зв`язку з неналежним виконанням боржником договору поставки № від 01.01.2019, з урахуванням внесених до нього змін та фінансової аграрної розписки від 28.12.2019, посвідченої Приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіянською Н.Б. в реєстрі за № 3418 та зареєстрованої в Реєстрі аграрних розписок за № 2692.

29.10.2021 року розпорядник майна арбітражний керуючий Звєздічев М.О. повідомленням про результати розгляду грошових вимог ТОВ «Суффле Агро Україна» № 02-29/467 визнав заявлені грошові вимоги у розмірі 18 395 260, 58 грн, з яких: 4 540 грн - судовий збір сплачений за подання кредиторської заяви, що підлягає включенню до першої черги; 16169 276, 66 грн - основний борг, інфляційні втрати та 48% річних, що підлягають включенню до четвертої черги; 2 221 438, 92 грн - штраф та пеня, що підлягає включенню до шостої черги. У визнанні решти грошових вимог відмовив.

Вищевказані обставини виконання сторонами своїх зобов`язань, в тому числі і за Договором, також встановлені в рішенні Господарського суду Черкаської області від 21.11.2023, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024, у справі № 925/1034/21 за позовом Фермерського господарства «Престиж Агролюкс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані», розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Звєздічева М.О., на стороні відповідача - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Ясінського В.Є., приватного виконавця Плесюка О.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вищевказаним рішенням у задоволенні позову ФГ «Престиж Агролюкс» заявленого до ТОВ «Суффле Агро Україна», про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським В.Є. 13.07.2021 року і зареєстрований у реєстрі за № 1479, про стягнення з позивача (боржника) на користь відповідача (стягувача, кредитора за аграрною розпискою) коштів у сумі 12 946 500 грн на підставі фінансової аграрної розписки, посвідченої приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіянською Н.Б. 28.12.2019 за реєстровим № 3418, зареєстрованої у Реєстрі аграрних розписок, номер запису 2692 відмовлено повністю.

Судом зазначено, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським В.Є. від 13.07.2021 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1479, про стягнення з позивача (боржника, ФГ «Престиж Агролюкс») на користь відповідача (стягувача, кредитора за аграрною розпискою, ТОВ «Суфле Агро Україна») коштів у сумі 12 946 500 грн на підставі фінансової аграрної розписки, посвідченої приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіянською Н.Б. 28.12.2019 за реєстровим № 3418, зареєстрованої у Реєстрі аграрних розписок, номер запису 2692 судом як порушення процедури його вчинення нотаріусом, так і неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення цього виконавчого напису, не встановлено, тому порушення права позивача, за захистом якого він звернувся в суд, не вбачає.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили (правовий висновок колегії суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду в ухвалі від 26.03.2019 року у справі № 910/13862/15).

Враховуючи вищевикладене місцевий суд правильно вважає, що вимоги заявника про визнання заборгованості боржника за Договором, з урахуванням внесених до нього змін, у розмірі 11 359 606,96 грн, є обґрунтованими і підтверджуються поданими ним доказами.

Заявником також заявлено вимоги про визнання наступних вимог: 5 455 771, 72 грн 48% річних нарахованих за період з 01.11.2019 по 19.10.2021, 1153298,01 грн інфляційних втрат нарахованих за період з грудня 2019 по вересень 2021, 1595872,27 грн пені нарахованої на підставі п. 8.1. Договору за період з 01.12.2019 по 19.09.2021, 1703941,04 грн штраф передбачений п. 8.2. Договору, 12946500 грн штраф за аграрною розпискою.

Пунктами 8.1., 8.2. Договору сторони погодили, що в разі несвоєчасної оплати вартості товарів покупцем відповідно до договору, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої чи несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення оплати, без врахування положення п. 6 статті 232 Господарського Кодексу України, Аналогічна відповідальність покладається на покупця/замовника у разі несвоєчасної оплати наданих послуг на підставі статті 5 договору; покупець додатково сплачує штраф у розмірі 15 % від суми прострочення за кожен 1 (один) повний місяць прострочення. Аналогічна відповідальність покладається на покупця/замовника у разі несвоєчасної оплати наданих послуг на підставі статті 5 договору.

Пунктом 2 Додатку №1 від 01.11.2019 також сторонами узгоджено, що сума зобов`язання за договором підлягає сплаті із врахуванням процентів на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, як санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 4% річних на місяць (48 % річних - для обчислення за неповний місяць) від простроченої суми, що обраховуватимуться , починаючи з 01.11.2019 (включно) та завершуючи датою фактичного погашення заборгованості.

Згідно п. 17 Аграрної розписки у разі невиконання своїх зобов`язань за аграрною розпискою у строк до 31.10.2020 (що застосовується виключно для цілей штрафу згідно даного пункту Розписки та не підмінне строку виконання Розписки згідно пункту 1) Боржник зобов`язується сплатити Кредитору штраф у розмірі 100 % від загальної-суми по даній розписці, а саме: 12 946 500 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Розрахунки заявника, покладені в основу вимог про визнання сум пені, штрафу у розмірі 15%, 48% річних, штрафу за Аграрною розпискою відповідають умовам відповідальності сторін за порушення своїх зобов`язань, передбаченим п.п. 8.1., 8.2. договору поставки № від 01.01.2019, фінансової аграрної розписки, посвідченої приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіянською Н.Б. 28.12.2019 за реєстровим № 3418, зареєстрованої у Реєстрі аграрних розписок, номер запису 2692, нормам ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ч. 6 ст. 232 ГК України, ч. 2 ст. 625 ЦК України, спірні суми пені, штрафів, 48% річних, нараховані відповідно до умов Договору, Аграрної розписки на фактичну суми боргу, їх колегія суддів вважає правильними, обрахованими з урахуванням застосуванням калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій в ІПС LIGA 360, методики розрахунку, доведеної судам листом Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р і рекомендацій викладених в п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 07.12.2013 № 14.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що грошові вимоги ТОВ «Суфле Агро Україна» підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів відповідно до ухвали суду у цій справі від 27.06.2024 у розмірі 34 219 530 грн (4540 грн судові витрати, які підлягають погашенню у першу чергу; 17968676, 69 грн (11359606,96 грн борг+5455771, 72 грн 48% річних+1153298,01 грн інфляційних втрат) заборгованості, яка підлягає погашенню у четверту чергу, 16 246 313,31 грн 31 (1595872,27 грн пеня+1703941,04 грн 15% штрафу+12946500 грн штрафу) заборгованості, яка підлягає погашенню у шосту чергу).

В апеляційній скарзі кредитор посилаючись на п. 4.3.1. Договору поставки та п. 5 Додатку № 2 до Договору поставки, та посилаючись на строк оплати по аграрній розписці, зазначає, що «прострочення оплати товару мало місце лише з 16.10.2020, а не з 30.11.2019. А далі доходить до висновку, що «відповідно 48% річних, інфляційних та пені за період з 30.11.2019 до 15.10.2020 визнані судом незаконно і в цій частині ухвала суду підлягає скасуванню».

Колегія суддів не погоджується з такою позицією скаржника, оскільки п. 4.3.1 Договору поставки № від 01.01.2019 передбачає наступне:

«У разі забезпечення зобов`язань Покупця із оплати аграрною розпискою незалежно від умов специфікацій/додатків до Договору, вважатиметься, що датою оплати Товару за даним Договором у розмірі, зазначеному в аграрній розписці, є дата оплати, зазначена в такій аграрній розписці. Якщо сума аграрної розписки буде меншою, аніж загальна вартість поставки (та, відповідно, зобов`язань Покупця із оплати) за даним Договором, то заборгованість погашається у хронологічному порядку, тобто за аграрною розпискою погашається заборгованість із більш ранніми строками оплати.

Дане правило може застосовуватися до необмеженої кількості аграрних розписок. В такому випадку, однак, Сторони чітко розуміють, що, незалежно від строків оплати за аграрними розписками, яке застосовується лише для основного боргу, виключно з метою застосування штрафних санкцій до Покупця застосовуватимуться початково погоджені строки оплати, зазначені у специфікаціях/додатках до Договору або 31 жовтня 2019 року (відповідно до правил, визначених у п.4.3)» (т 2 а.с. 31).

Таким чином, сторони в Договорі погодили, що строк оплати визначений в аграрній розписці застосовується лише для основного боргу, а для нарахування штрафних санкцій застосовується строк визначений саме в Договорі, а не в Аграрній розписці.

Крім того, до даного Договору сторони уклали додаткові угоди, якими визначили розмір відсотків та період їх нарахування.

Пунктом 1 Додатку №1 від 01.11.2019 до Договору поставки № від 01.01.2019 сторони встановили порушення боржником строку оплати та продовжили термін оплати товару 30.11.2019 (включно).

Пунктом 2 Додатку №1 від 01.11.2019 до Договору поставки № від 01.01.2019 сторони погодили, що сума зобов`язання за Договором підлягає сплаті із врахуванням процентів на підставі частини 2 ст.625 ЦК України як санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 48% річних від простроченої суми починаючи з 01.11.2019.

08.12.2019 боржник видав кредитору Фінансову аграрну розписку, строк виконання зобов`язання якої встановлено 15.10.2020.

Після видання розписки, пунктом 7 Додатку №2 від 01.01.2020 до Договору поставки № від 01.01.2019 сторони погодили, що покупець сплачує проценти на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України в розмірі 48% річних від простроченої суми. Обов`язок з оплати процентів поширюється на прострочену суму боргу за поставки, здійснені в 2019 році, та має зворотну дію в часі.

Таким чином, 01.01.2020 сторони підтвердили обов`язок сплати боржником відсотків нарахованих з 01.12.2019.

На підставі вказаних положень Договору, ТОВ «Суффле Агро Україна» правомірно нарахувало боржнику 48% річних, інфляційні збитки та пеню саме з 01.11.2019.

Також скаржник в апеляційній скарзі заявляє, що вимоги ТОВ «Суффле Агро Україна» не можуть бути конкурсним, а можуть бути лише забезпеченими. Мотивуючи це тим, що ТОВ «Суффле Агро Україна» не зняло обтяжень за аграрною розпискою.

Колегія суддів зазначає, що не всі зобов`язання боржника за аграрною розпискою забезпечувалися заставою майбутнього врожаю пшениці, а лише зобов`язання по аграрній розписці.

Так, по аграрній розписці було заявлено та визнано кредиторськими вимогами лише штраф за невчасну оплату заборгованості за аграрною розпискою.

Оскільки, як встановлювалося в даній справі і неодноразово підтверджувалося висновками Верховного Суду, аграрна розписка не є забезпеченням договору, а є окремим самостійним правочином. Отже, зерно, що було заставним на підставі аграрної розписки не було та не могло бути забезпеченням вимог по Договору поставки.

Як було зазначено вище, при поданні своєї заяви з кредиторськими вимогами ТОВ «Суффле Агро Україна» на підставі статті 45 КУзПБ заявило про відмову у справі про банкрутство від забезпечення за вимогами згідно аграрної розписки, крім того, відмова власне підтверджується і прохальною частиною заяви включити штраф за аграрною розпискою не в забезпечені вимоги, а у вимоги 6-ї черги реєстру вимог кредиторів.

Будь-яких додаткових вимог до кредитора в частині відмови від забезпечення ні КУзПБ, ані жодним іншим нормативно-правовим актом не вимагається.

Така процедура включення вимог забезпеченого кредитора надає забезпеченому кредитору альтернативу вибору щодо внесення його вимог до вимог у відповідній черговості в порядку частини першої статті 64 КУзПБ, чи до позачергових, виходячи з наданих ним доказів на момент формування реєстру вимог кредиторів щодо предмета застави, його вартості, та з урахуванням волевиявлення цього кредитора щодо відмови (повної або часткової) від забезпечення.

Крім того, колегія суддів бере до уваги висновок ВС, викладений в постанові 15.08.2019 у справі № 922/94/19: «Отже, на момент порушення провадження у справі про банкрутство кредитор не вправі самостійно визначити такі вимоги незабезпеченими, за винятком відмови від забезпечення шляхом укладення відповідного договору між сторонами забезпечувального зобов`язання або подання відповідної заяви кредитором суду про відмову від забезпечення».

Отже, кредитор має право обирати між двома процесуальними позиціями у справі про банкрутство: а) активній, коли він представлений у зборах (комітеті кредиторів), займає активну позицію у розгляді справи про банкрутство та здійснені передбачених процедур, несучи ризики пошуку ліквідаційної маси нарівні із іншими конкурсними кредиторами; чи б) забезпеченій, коли кредитор обмежується в правах на управління процесом банкрутства, однак, має переваги перед конкурсними кредиторами в частині направлення заставної ліквідаційної маси першочергово на погашення його забезпечених вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, заяви ініціюючого кредитора, яка містить чітку відмову від забезпечення, а крім цього - її прохальна частина містить вимогу включення вимог саме до 6-ї черги, ТОВ «Суффле Агро Україна» виконало всі приписи статті 45 КУзПБ та чітко зазначило свій намір бути саме незабезпеченим кредитором.

Таким чином, твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Черкаської області від 12.11.2024 у справі № 925/1228/21 - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.11.2024 у справі № 925/1228/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.11.2024 у справі № 925/1228/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст. ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Справу № 925/1228/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст складено і підписано 20.05.2025.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко