ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2025 р. м. Київ Справа № 911/258/25

Господарський суд Київської області в складі

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Комісарчук Д-М.О.

розглянувши справу № 911/258/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України в особі Київської філії, м. Боярка Київської області

до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські регіональні

електромережі, м. Київ

про стягнення 4 321,92 грн

за участю представників:

від позивача: Рябченко О.В., довіреність № 47 від 28.01.2025

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (далі - відповідач) про стягнення 4 321,92 грн в рахунок відшкодування шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 29.08.2023 працівником відповідача - Лин С.Л. при проведенні бурильних робіт без надання дозволу на проведення земляних робіт пошкоджено підземний розподільчий газопровід низького тиску, що знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Плесецьке, вул. Зарічна, 2-В, чим заподіяно шкоду, яку відповідач не відшкодував.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.01.2025 відкрито провадження у справі № 911/258/25 та призначено її розгляд за привалами загального позовного провадження в підготовчому засіданні на 19.02.2025.

Ухвалою суду від 19.02.2025 закрито підготовче провадження у справі № 911/258/25 та призначено її до розгляду по суті на 19.03.2025.

Присутнім в судових засіданнях представником позивача були підтримані позовні вимоги вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не з`явився, відзив на позов до суду не надав.

Згідно з частиною 5 та 7 статті 6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Частиною 11 статті 242 ГПК України встановлено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до пункту 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (надалі - ЄСІТС) затверджено рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17.08.2021, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 37 Положення про ЄСІТС унормовано, що підсистема Електронний суд забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

Ухвали суду від 22.01.2025 та 19.02.2025 були внесені до АСДС та автоматично направлені в електронний кабінет відповідача та доставлені до його електронного кабінету, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Абзацом 2 зазначеної норми врегульовано, що якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі № 459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до Електронного кабінету є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Також, суд звертає увагу, що 13.02.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява (вх. № 2337/25), в якій представник повідомляв про неможливість бути присутнім в підготовчому засіданні 19.02.2025. Отже, відповідач був повідомлений про розгляд справи за його участі.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови НКРЕКП № 1839 від 26.12.2022 року Товариству з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України.

Постановою НКРЕКП № 1596 від 31.08.2023 року Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ Газорозподільні мережі України діяльності з розподілу природного газу зобов`язано ТОВ Газорозподільні мережі України () виконання зобов`язань, покладених НКРЕКП на АТ КИЇВОБЛГАЗ за результатами заходів державного контролю ліцензованої діяльності АТ КИЇВОБЛГАЗ.

Відтак, з 01.01.2023 року ТОВ Газорозподільні мережі України виконує функції Оператора ГРМ, визначені Законом України Про ринок природного газу, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відокремленим підрозділом позивача є Київська філія Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України, яка згідно Положення про Київську філію діє від імені ТОВ Газорозподільні мережі України та здійснює діяльність з розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи для задоволення потреб споживачів природного газу, відповідно до отриманих від газотранспортних організацій поставлених обсягів.

Розділом II Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРМ) передбачено, що газорозподільна система є технологічним комплексом, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам, тиск якого не може перевищувати 1,2 МПа. Газові мережі, тиск яких менше 1,2 МПа та через які природний газ передається споживачам, є газорозподільною системою незалежно від їх власності та підпорядкування. До складу ГРМ входять споруди і пристрої на газопроводах від місця надходження природного газу в ГРМ до пунктів призначення (об`єктів споживачів або суміжних Операторів ГРМ), ГРМ включають газопроводи, зокрема підземні та/або надземні, високого, середнього та низького тиску.

Тобто, складовими газорозподільної системи, що використовуються позивачем для провадження ліцензійної діяльності є газопроводи, що розташовані на території, зокрема Київської області.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про ринок природного газу», з метою виконання функцій, передбачених ч.1 ст.37 цього закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи.

Отже, відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу» позивач, як оператор ГРМ, зобов`язаний вживати заходів з безпеки постачання природного газу, безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи у Київській області, а також забезпечувати попереджувальні заходи безаварійної експлуатації газорозподільних систем.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2024 о 13 год 53 хв на аварійно-диспетчерську службу Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» надійшла заявка ОСОБА_1 з номеру телефону НОМЕР_1 щодо пошкодження підземного газопроводу низького тиску 0,005 МПА, діаметром 25 мм, матеріал - поліетилен, за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Плесецьке, вул. Зарічна, 2-В.

Як зазначає позивач у позовній заяві, буріння бурильною машиною під електричні стовпи проводились водієм бурильної машини ОСОБА_2 (посвідчення № 3001426), водій бурильної машини Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» із залученням бурильної машини ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», про що складено Акт про пошкодження систем газопостачання від 29.08.2024.

Після прибуття на місце аварії працівниками позивача ліквідовано витік газу шляхом встановлення пережиму о 14 год 33 хв.

Відповідно до підпунктів 7, 8 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ передбачено, що проведення ремонтних будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ здійснюється відповідно до законодавства за письмовим погодженням Оператора ГРМ.

Письмове погодження, що надається Оператором ГРМ на право проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт поблизу ГРМ, має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та земляних робіт. До погодження додається схема газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо). Видача погодження Оператора ГРМ, його переоформлення, видача дубліката та його анулювання здійснюються на безоплатній основі. Оператор ГРМ протягом 10 робочих днів з дня реєстрації письмового звернення юридичної чи фізичної особи або фізичної особи-підприємця щодо погодження проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ має надати письмове погодження або письмову обґрунтовану відмову. Письмове погодження надається на безоплатній основі. Погодження має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та/або земляних робіт, а також схему газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо).

Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи-підприємці для отримання погодження оператора ГРМ на проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ повинні подати оператору ГРМ для узгодження проект плану їх проведення, розроблений з урахуванням вимог будівельних, а за необхідності - інших норм і правил, що регламентують ці роботи, а також заяву (лист) на отримання погодження (пункт 9 глави 4 розділу ІІІ Кодекс ГРМ).

Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи-підприємці, які отримали письмове погодження оператора ГРМ, зобов`язані керуватися порядком проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт і дотримуватись умов їх виконання з урахуванням вимог письмового погодження оператора ГРМ (погодження (пункт 10 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ).

Письмове погодження оператора ГРМ на проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ оформляється у двох примірниках, один з яких зберігається в оператора ГРМ протягом строку, визначеного законодавством погодження (пункт 11 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ).

До початку ремонтних, будівельних та земляних робіт в охоронній зоні наказом організації, що проводить роботи, з числа фахівців призначається особа, відповідальна за проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт (керівник робіт) погодження (пункт 15 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ).

Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи-підприємці, що проводять ремонтні, будівельні та земляні роботи в охоронних зонах, зобов`язані не пізніше ніж за добу до початку робіт повідомити представника оператора ГРМ щодо проведення робіт погодження (пункт 16 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ).

Фізична особа або персонал юридичної особи чи фізичної особи-підприємця, залучені для проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт в охоронних зонах, повинні бути ознайомлені (проінструктовані) представником оператора ГРМ з інформацією про місцезнаходження газопроводу і споруд на ньому, їх позначення на місцевості, можливі аварійні ситуації і дії при їх виникненні (пункт 17 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРМ).

Однак, як стверджує позивач, всупереч законодавчо встановленому порядку, представник відповідача 29.08.2024 року приступив до виконання земельних робіт без обов`язкового погодження з Оператором ГРМ, що призвело до пошкодження газопроводу та спричинення шкоди.

Так, у зв`язку з пошкодженням відповідачем газопроводу, позивач поніс матеріальні збитки на загальну суму 4 321,92 грн., що включає в себе не лише понесені витрати на відновлення належної роботи газорозподільної системи, а й вартості аварійного витоку природного газу.

Позивачем було складено Розрахунок вартості збитків, заподіяних позивачу, внаслідок пошкодження газопроводу низького тиску за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Плесецьке, вул. Зарічна, 2-В на суму 4 321,92 грн. та Розрахунок об`єму необілікованого газу через пошкодження газопроводу вводу низького тиску за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Плесецьке, вул. Зарічна, 2-В, згідно з яким об`єм витоку газу становить 60,224 куб.м.

За змістом пункт 7 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами-підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави.

Відповідно до пункту 6 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ, якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 цієї глави, неможливо достовірно встановити номінальну потужність газового обладнання (відмова в доступі до об`єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), визначення об`єму природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм необлікованого природного газу, пропускної спроможності площі отвору, сопла, пальника або газопроводу за формулою, викладеною у вказаному пункті.

Позивачем здійснено розрахунок об`єму витрат природного газу через пошкодження газопроводу низького тиску Д 19 мм, 0,005 МПа, відповідно до змісту якого розрахунок виконано згідно пункту 6 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ, а втрати природного газу всього склали 60,224 м.куб.

Відповідно до Розрахунків матеріальної шкоди, заподіяних ТОВ Газорозподільні мережі України в особі Київської філії ТОВ Газорозподільні мережі України внаслідок пошкодження 29.08.2024 газопроводу за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Плесецьке, вул. Зарічна, 2-В, згідно Акту пошкодження газопроводу від 29.08.2024 року, розмір завданої шкоди склав 4 321,92 грн., а саме: відріз поліетиленового газопроводу від поліетиленового середнього та низького тиску діаметром до 50 мм варість за 2 шт. становить 1 387,04 грн; встановлення поліетиленових фасованих частин (відводів, колін, патрубків, переходів) вартість за 2 шт. становить 355,94 грн; пуск газу в будівлю (низький тиск) обладнаний малометражним котлом з одночасним пуском газу в інші газові прилади вартість 227,00 грн; пуск газу на газову плиту становить 21,73 грн; вартість виїзд слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування становить 217,35 грн; вартість автопослуг становить 330,22 грн;вартість виробничо-технічних витрат природного газу становить 944,91 грн за 60,244 куб.м. Всього з ПДВ на суму 4 321,92 грн.

05.11.2024 року позивач звернувся до відповідача з листом № Коф/100.1.4.1-вих-6563-24 від 05.11.2024 року до якого були додані: проект Договору про відшкодування матеріальних збитків внаслідок пошкодження газопроводу № КОФ/100.1.6.4-В-НД-562/24 від 02.09.2024 у 2 екземплярах, Акт здачі-приймання (надання послуг) у двох екземплярах, Розрахунок вартості збитків у 2 екземплярах та рахунок на оплату, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 08.11.2024 року.

Відповідно до положень п.п. 1.1, 1.2 запропонованого позивачем відповідачу проекту Договору № КОФ/100.1.6.4-В-НД-562/24 від 02.09.2024 сторона 2 визнає матеріальні збитки, завдані стороні 1 в результаті пошкодження газопроводу низького тиску за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Плесецьке, вул. Зарічна, 2-В. Стороні 1 завдані матеріальні збитки внаслідок пошкодження газопроводу в розмірі 4 321,92 грн, що підтверджується розрахунком вартості збитків, який є додатком № 1 до даного договору.

Відповідач договір про відшкодування матеріальних збитків внаслідок пошкодження газопроводу та розрахунки не підписав та не повернув, майнову шкоду не відшкодував.

У зв`язку з чим, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 4 321,92 грн. майнової шкоди, завданої пошкодженням газопроводу під час виконання відповідачем земляних робіт на території, через яку пролягає газопровід.

Судом розглянуто спір на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, при ухваленні рішення суд виходив з наступного.

За приписами ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 1, пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Глава 82 Цивільного кодексу України присвячена деліктним зобов`язанням, тобто зобов`язанням з відшкодування позадоговірної шкоди.

За загальним правилом, закріпленим у ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, для притягнення до цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді відшкодування заподіяних ним збитків є наявність складу правопорушення: протиправна поведінка особи, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою. При цьому чинне законодавство передбачає принцип вини контрагента або особи, яка завдала шкоду, як підставу для відшкодування заподіяних збитків (шкоди): за приписами ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на норми чинного законодавства, які регулюють відповідні правовідносини, слід розмежувати сам факт нанесення шкоди, як самостійну підставу для її відшкодування, та окремо обставини заподіяння шкоди для визначення ступеню вини.

Факт заподіяння відповідачем шкоди у вигляді пошкодження газової труби під час виконання земельних робіт є підтвердженим, що згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України є підставою для відшкодування такої шкоди особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В будь-якому випадку, пошкодження підземного газопроводу низького тиску відбулось в результаті дій відповідача, що супроводжувалось також порушенням вимог законодавства - Кодексу ГРМ та Правил безпеки систем газопостачання при проведенні робіт в охоронній зоні об`єктів ГРМ.

При цьому, відповідач заперечень щодо вчинення його працівником пошкодження газопроводу не надав.

Вина у формі необережності має місце за відсутності у особи наміру завдати шкоди. При необережності особа не передбачала можливість настання шкідливих наслідків свого діяння, хоча могла та повинна була їх передбачити або легковажно (безпідставно) сподівалася на їх відвернення.

Відповідач, як особа, яка здійснювала земляні роботи із залученням техніки, повинен був проявити розумну обачність та знати, що на земельних ділянках проходить газопровід та проводити роботи із застереженнями, прямо встановленими чинним законодавством.

Виходячи із встановлених судом обставин справи, вина відповідача кваліфікується судом як необережність. Відповідач не передбачав і не бажав тих наслідків, які фактично настали, хоча, виходячи із конкретних обставин, об`єктивно міг і був зобов`язаний їх передбачити.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В будь-якому випадку має місце факт завдання шкоди майну позивача внаслідок його механічного пошкодження відповідачем через необережність останнього, тому шкода підлягає відшкодуванню на підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України та п. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України.

Як визначено ст.1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач є Оператором газорозподільної системи. Відповідно до пунктів 1 та 4 глави 1 розділу 3 Кодексу газорозподільної системи експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори газорозподільних систем. У разі виникнення аварійної ситуації Оператор газорозподільної системи зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи.

Відповідно до пункту 7 глави 4 розділу 11 Кодексу газорозподільної системи об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави.

Пунктом 6 глави 4 розділу 11 Кодексу ГРМ встановлено, що якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 цієї глави, неможливо достовірно встановити номінальну потужність газового обладнання (відмова в доступі до об`єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), визначення об`єму природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм необлікованого природного газу, пропускної спроможності площі отвору, сопла, пальника або газопроводу за відповідною формулою.

Внаслідок пошкодження відповідачем газопроводу утворився отвір та відбувся витік природного газу протягом часу до повідомлення та усунення витоку газу, що зафіксовано у відповідному Акті про пошкодження, складеному уповноваженими працівниками позивача за участю особи, якою було спричинено пошкодження, який не заперечував наведені в Акті обставини.

Позивачем проведено розрахунок відшкодування збитків (втрат газу) внаслідок пошкодження підземного газопроводу з врахуванням супутніх виробничо-технологічних витрат газу. Позивачем надано документально підтверджений та обґрунтований розрахунок вартості послуг по усуненню аварії, вартості виробничо-технологічних втрат та втрат природного газу.

З огляду на зазначене, наявний такий елемент складу цивільного правопорушення, як наявність шкоди в розмірі 4 321,92 грн., яка відповідає фактичним обставинам справи і не спростована відповідачем належними доказами.

Суд погоджується з правильністю розрахунку розміру шкоди, заподіяної позивачу, яка не спростована відповідачем його контррозрахунками.

За таких обставин суд робить висновок про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (04136, м. Київ, вул. Стеценка, буд. 1-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденко, 1, ) в особі Київської філії (08150, Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Шевченка Т, буд. 178, ) 4 321 (чотири тисячі триста двадцять одну тисячу) 92 коп шкоди та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 14.05.2025.

Суддя О.О. Христенко