ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

14 травня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/4912/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

розглянувши клопотання Селянського (фермерського) господарства "ВІКТОРІЯ" б/н від 14.04.2025 (вх.№894/25/Д7 від 14.04.2025) в апеляційному провадженні

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТМАРК АГРО" та Селянського (фермерського) господарства "ВІКТОРІЯ"

на рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2025, прийняте суддею Литвиновою В.В., м. Одеса, повний текст складено 14.02.2025,

у справі №916/4912/24

за позовом: Селянського (фермерського) господарства "ВІКТОРІЯ"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТМАРК АГРО"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Спільного підприємства "ВІТМАРК-УКРАЇНА" в формі товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення 38 775 051,78 грн

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду перебувають апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТМАРК АГРО" та Селянського (фермерського) господарства "ВІКТОРІЯ" на рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2025 у справі №916/4912/24.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 призначено справу №916/4912/24 для спільного розгляду вищенаведених апеляційних скарг на 14.05.2025 об 11:30.

14.04.2025 до суду апеляційної інстанції від Селянського (фермерського) господарства "ВІКТОРІЯ" надійшло клопотання б/н від 14.04.2025 (вх.№894/25/Д7 від 14.04.2025) про поновлення строку на подання доказів, а саме: листа Акціонерного товариства "Укрпошта" №1.03.009.004.-13019-25 від 10.04.2025 з додатками.

Розглянувши вищенаведене клопотання Селянського (фермерського) господарства "ВІКТОРІЯ" б/н від 14.04.2025 (вх.№894/25/Д7 від 14.04.2025), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів господарсько-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження господарського процесу у визначених Господарським процесуальним кодексом України часових рамках.

З огляду на системний аналіз Господарського процесуального кодексу України, під процесуальними строками розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи, також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою та п`ятою статті 119 Господарського процесуального кодексу суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущений строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Правовий аналіз частин першої та другої статті 119 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що поновленим може бути процесуальний строк, встановлений законом, а процесуальний строк, встановлений судом, може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В силу частини другої статті 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки строк на подання до суду апеляційної інстанції заяв чи клопотань з процесуальних питань, у тому числі і клопотань про долучення доказів, встановлено не законом, а самим судом в ухвалах Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 про відкриття апеляційних проваджень за апеляційними скаргами сторін у справі №916/4912/24, та відповідно до вимог процесуального закону може бути продовженим за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, а не поновленим, клопотання Селянського (фермерського) господарства "ВІКТОРІЯ" б/н від 14.04.2025 (вх.№894/25/Д7 від 14.04.2025) про поновлення строку на подання доказів не підлягає задоволенню.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що апеляційний перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2025 у справі №916/4912/24 повинен здійснюватися з урахуванням тих документів, які були наявні у матеріалах справи на час постановлення оскаржуваного рішення і які суд першої інстанції мав можливість дослідити та оцінити. Навпаки, саме допущення можливості прийняття судом апеляційної інстанції нових доказів, які за відсутності поважних та об`єктивних причин не були подані до місцевого господарського суду, матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, ключовим елементом якої є однозначність та передбачуваність правозастосування, системність і послідовність у діяльності органів судової влади.

Сталий правовий висновок стосовно того, що відсутність існування доказів на момент прийняття судового рішення місцевим господарським судом виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції цих додаткових доказів, викладено Верховним Судом у постановах від 11.09.2019 у справі №922/393/18, від 26.02.2019 у справі №913/632/17, від 06.03.2019 у справі №916/4692/15 тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Селянського (фермерського) господарства "ВІКТОРІЯ" б/н від 14.04.2025 (вх.№894/25/Д7 від 14.04.2025) про поновлення строку на подання доказів та, як наслідок, залишення без розгляду відповідного клопотання про залучення доказів.

Керуючись статтями 113, 119, 233-235, 281 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Селянського (фермерського) господарства "ВІКТОРІЯ" б/н від 14.04.2025 (вх.№894/25/Д7 від 14.04.2025) про поновлення строку на подання доказів відмовити; клопотання Селянського (фермерського) господарства "ВІКТОРІЯ" про залучення доказів залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук