ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" травня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/57/25

За позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

До відповідача: Приватного підприємства «ЄВРОСТРОЙ-СТАНДАРТ ОПГК» (65031, м. Одеса, вул. Промислова, буд. 30, )

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про визнання трудових відносин припиненими

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Шпак І.А.

Представники сторін:

Від позивача: Корнілкова Л.В. - на підставі ордера серії ВН №145678 від 07.01.2025р.;

Від відповідача: не з`явився;

Від третьої особи: не з`явився.

Суть спору: ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства «ЄВРОСТРОЙ-СТАНДАРТ ОПГК» (далі - ПП «ЄС ОПГК») про визнання трудових відносин та відносин представництва між Приватним підприємством «ЄВРОСТРОЙ-СТАНДАРТ ОПГК» та директором і підписантом ОСОБА_1 припиненими з 05.02.2024р.

Ухвалою суду від 14.01.2025р. залишено позовну заяву буз руху. 16 січня 2025р. до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 29.11.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/57/25, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.02.2025р. Ухвалою суду від 13.02.2025р. відкладено підготовче засідання на 06.03.2025р. Ухвалою суду від 06.03.2025р. відкладено підготовче засідання на 20.03.2025р. Ухвалою суду від 20.03.2025р. закрито підготовче провадження у справі №916/57/25 та призначено до розгляду по суті на 15.04.2025р. Ухвалою суду від 15.04.2025р. розгляд справи відкладено на 06.05.2025р.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримує у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач - ПП «ЄС ОПГК», про місце, дату та час судових засідань повідомлявся за місцезнаходженням згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, але, згідно повідомлення пошти адресат за зазначеною адресою відсутній.

Крім того, відповідач повідомлявся про місце, дату та час судових засідань шляхом розміщення інформації в мережі Інтернет на офіційному сайті Господарського суду Одеської області.

В ухвалі від 16.01.2023р. у справі №916/3670/21 Верховний Суд зазначив, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), провадження №11-268заі18).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідно до ч.9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , своїм правом не скористався, письмових заяв до суду не надав. Про місце, дату та час судових засідань повідомлявся за місцезнаходженням, але, згідно повідомлення пошти адресат відмовився від отримання.

Крім того, третя особа повідомлялась про місце, дату та час судових засідань шляхом розміщення інформації в мережі Інтернет на офіційному сайті Господарського суду Одеської області.

Як зазначив позивач у справі - є ОСОБА_1 , з 24 вересня 2007 року він є директором та підписантом ПП "ЄС ОПГК", що підтверджується рішенням № 5 зборів учасників ПП "ЄС ОПГК" від 24.09.2007 р. та інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_1 звертає увагу суду, що згідно витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасниками ПП "ЄС ОПГК" є: ОСОБА_2 , що володіє часткою у статутному капіталі у розмірі 50 відсотків, ОСОБА_1 , що володіє часткою у статутному капіталі у розмірі 50 відсотків.

Відповідно до положень п. 9.1 змін № 1 до Статуту ПП "ЄС ОПГК", затверджених зборами засновників від 24.09.2007р. №5, виконавчим органом Підприємства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є Директор.

Згідно п.11.2 Статуту вищим органом управління Підприємства є збори учасників, які складаються з учасників.

Відповідно до положень п.9.1.5. Статуту Підприємства обрання (призначення) та відкликання Директора віднесено до виключної компетенції зборів учасників. Рішення, зокрема, щодо обрання (призначення) та відкликання Директора приймаються, якщо за них проголосують Учасники, що володіють у сукупності більш як 50% загальної кількості голосів учасників Підприємства.

Згідно з п. 9.3 Статуту збори повинні бути негайно скликані також на вимогу Виконавчого директора, ревізійної комісії або будь-якого учасника, що володіє не менш ніж 10% голосів.

Як зазначає позивач, 03 листопада 2024 року ним написано заяву про звільнення з посади директора ПП "ЄС ОПГК" з 05 грудня 2024 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Також, ОСОБА_1 заявляє, що ним 04.11.2024р. складено повідомлення про скликання (проведення) позачергових зборів учасників Підприємства з ініціативи учасника та виконавчого органу Підприємства щодо розгляду питання про його звільнення за власним бажанням з посади директора ПП "ЄС ОПГК", яке було направлено на адресу ОСОБА_2 .

05 грудня 2024 року ОСОБА_1 , як учасником ПП "ЄС ОПГК", складене рішення № 1 про неявку іншого учасника ПП "ЄС ОПГК" - ОСОБА_2 на позачергові збори учасників Підприємства, що скликалися з ініціативи керівника та учасника Підприємства від 05 листопада 2024 року, у зв`язку з чим збори не відбулися.

Позивач зазначає про порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів, адже він позбавлений можливості припинити свої повноваження як директора Підприємства з незалежних від нього причин, у зв`язку з чим просить суд визнати припиненими трудові відносини та відносини представництва між ПП "ЄС ОПГК" та директором і підписантом ОСОБА_1 з 05 грудня 2024 року.

Відповідач своїм правом на судовий захист не скористався.

Розглянув матеріали справи, на підставі норм чинного законодавства України, пояснень позивача, суд дійшов наступних висновків.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-2/2010 у справі про офіційне тлумачення ч.3 ст. 99 Цивільного кодексу України роз`яснив, що реалізація учасниками акціонерного товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього товариства стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

У зв`язку з цим припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до ч.3 ст. 99 Цивільного кодексу України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління.

Зважаючи на викладене, зміст ч.3 ст. 99 Цивільного кодексу України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

Разом з тим, на даний час є усталеною практика Верховного Суду, за якою спір про припинення повноважень одноосібного виконавчого органу та члена колегіального виконавчого органу господарського товариства відноситься до господарської юрисдикції (постанови ВП ВС від 14.06.2023р. у справі № 448/362/22, від 06.09.2023р. у справі №127/27466/20, від 19.01.2022 р. у справі N 911/719/21).

Враховуючи зазначене, спір у справі №916/57/25 підвідомчий господарському суду.

Відповідно до ст. 62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського кодексу України залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів: приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи).

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Господарського кодексу України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи.

Водночас, згідно з ст. 84 Цивільного кодексу України товариства, які здійснюють підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (підприємницькі товариства), можуть бути створені лише як господарські товариства (повне товариство, командитне товариство, товариство з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерне товариство) або виробничі кооперативи чи сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські кооперативні об`єднання, що діють з метою одержання прибутку.

Господарський суд зазначає, що в даному випадку до спірних правовідносин застосовується Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Судом встановлено, що відповідно до п. 9.1. змін №1 до Статуту ПП "ЄС ОПГК" в редакції, затвердженій зборами засновників від 24.09.2007р., рішення №5, вищим органом управління Підприємства є Збори Учасників (далі - "Збори"). Вони складаються з Учасників. До складу Зборів можуть бути включені з правом дорадчого голосу Директор Підприємства, якщо він не являється Учасником, керівники дочірніх підприємств, філій і представництв Підприємства.

Учасник не має права передавати свої повноваження в Зборах іншому Учаснику (п. 9.1.2. змін №1 до Статуту ПП "ЄС ОПГК")

Учасники володіють кількістю голосів пропорційно розміру їх часток в Статутному фонді (п. 9.1.3. змін №1 до Статуту ПП "ЄС ОПГК").

Згідно витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасниками ПП "ЄС ОПГК" є: ОСОБА_2 , що володіє часткою у статутному капіталі у розмірі 50 відсотків, ОСОБА_1 , що володіє часткою у статутному капіталі у розмірі 50 відсотків.

Відповідно до положень абз. в) п. 9.1.5. змін №1 до Статуту ПП "ЄС ОПГК" до виключної компетенції зборів відноситься обрання (призначення) та відкликання Директора Виконавчого Директора, Голови Ревізійної комісії.

Рішення, зокрема, щодо обрання (призначення) та відкликання директора приймаються, якщо за них проголосують Учасники, що володіють у сукупності більш як 50 % загальної кількості голосів учасників Підприємства.

Відповідно до п. 9.2. змін №1 до Статуту ПП "ЄС ОПГК" збори вважаються правомочними, якщо на них присутні Учасники, які володіють в сукупності 60% голосів. По результатам зборів (опитування) оформляється рішення. Книга рішень повинна бути в будь-який час надана Учасникам. На їх вимогу видаються посвідчені виписки із книги рішень.

Згідно з п. 9.3 змін №1 Статуту ПП "ЄС ОПГК" учасники проводять збори в міру необхідності, але не менше одного разу на рік. Позачергові збори скликаються Головою при наявності обставин, які вказані в Статуті, а також в будь-якому випадку, якщо цього вимагають інтереси Підприємства в цілому. Збори повинні бути негайно скликані також на вимогу Виконавчого Директора, Ревізійної комісії або будь-якого Учасника (Учасників), що володіє не менше ніж 10% голосів. Учасник Підприємства може звернутись до суду з заявою про признання недійсним рішення зборів, яке було прийняте з порушенням закону або Статуту при умові, що таке рішення прийняте при відсутності Учасника, або якщо він або був навмисне введений в оману відносно сутності прийнятого рішення, та з інших підстав.

Відповідно до п. 9.5. змін №1 до Статуту ПП «ЄС ОПГК» для керівництва поточною роботою Збори Учасників обирають (призначають) Виконавчого Директора.

Таким чином, керівником відповідача є Виконавчий Директор, відомості про якого вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням №5 Зборів учасників ПП «ЄС ОПГК» від 24.09.2007р. Виконавчим Директором вирішено призначити ОСОБА_1 .

Як вбачається з вищезазначеного рішення №5, строк повноважень позивача на посаді Виконавчого Директора не визначений.

Отже, ОСОБА_1 є Виконавчим Директором ПП «ЄС ОПГК».

За наявною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань міститься інформація про те, що станом на 21.01.2025р. ОСОБА_1 є керівником ПП «ЄС ОПГК».

Позивачем зазначено та матеріали справи не містять зворотного, що трудовий договір чи контракт із ним не укладався.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.

Положеннями ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлено, до компетенції загальних зборів учасників належать обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також: на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства.

Згідно з ч. 13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 04.11.2024р. складено повідомлення №1 про скликання (проведення) позачергових зборів учасників Підприємства з ініціативи учасника та виконавчого органу Підприємства щодо розгляду питання про звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням з посади директора ПП "ЄС ОПГК", та зокрема про прийняття рішення про призначення на посаду директора ПП "ЄС ОПГК.

Вищезазначене повідомлення №1 від 04.11.2024р. та заяву ОСОБА_1 про звільнення було направлено на адресу ОСОБА_2 , що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення «Укрпошти».

05 грудня 2024 року учасником ПП "ЄС ОПГК" складене рішення № 1 про неявку іншого учасника ПП "ЄС ОПГК" - ОСОБА_2 на позачергові збори учасників Підприємства, що скликалися з ініціативи керівника та учасника Підприємства, у зв`язку з чим збори не відбулися.

В ході розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_2 , який є учасником підприємства, володіє 50% загальної кількості голосів, ОСОБА_3 належить також 50% загальної кількості голосів, що унеможливлює звільнення останнього без згоди ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Господарський суд зазначає, що позивачем дотримано умов ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

З урахуванням викладеного вище, беручи до уваги, що позивачем було вчинено всі дії передбачені чинним законодавством задля звільнення ним із займаної посади, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання припиненими трудових відносин між ним та ПП "ЄС ОПГК" з 05.12.2024р.

Згідно ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові втрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЄВРОСТРОЙ-СТАНДАРТ ОПГК» про визнання трудових відносин та відносин представництва між Приватним підприємством «ЄВРОСТРОЙ-СТАНДАРТ ОПГК» та директором і підписантом ОСОБА_1 припиненими з 05.12.2024р.- задовольнити.

2. Визнати припиненими з 05.12.2024р. трудові відносини та відносини представництва між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та Приватним підприємством «ЄВРОСТРОЙ-СТАНДАРТ ОПГК» (65031, м. Одеса, вул. Промислова, буд. 30, )

3. Стягнути з Приватного підприємства «ЄВРОСТРОЙ-СТАНДАРТ ОПГК» (65031, м. Одеса, вул. Промислова, буд. 30, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Повне рішення складено 16 травня 2025р.

Суддя Н.В. Рога