ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2025 р. Справа№ 910/11946/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Тищенко А.І.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 28.04.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Петрашкіна Валерія Вікторовича

на рішення Господарського суду міста Києва

від 24.01.2025

у справі №910/11946/24 (суддя М.О. Лиськов)

за позовом Фізичної особи-підприємця Петрашкіна Валерія Вікторовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ ОФ КУКІНГ"

про стягнення 660 400,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець Петрашкін Валерій Вікторович звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ ОФ КУКІНГ" про стягнення 660 400,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог, ФОП Петрашкін В.В. зазначає, що оскільки на підставі Договору та за Актом ТОВ "АРТ ОФ КУКІНГ" одержало від ФОП Петрашкіна В.В. в оренду приміщення, №143 в літ "А" загальною площею 115,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , проте в приміщеннях проводилися будівельно-ремонтні роботи, пов`язані з переплануванням та зміною конфігурації інтер`єру приміщень, які ТОВ "АРТ ОФ КУКІНГ" проводило без отримання погодження від ФОП Петрашкіна В.В., що суперечить умовам Договору, у зв`язку з чим, ФОП Петрашкін В.В. відмовився підписати акт повернення орендованого майна, що був надісланий ТОВ "АРТ ОФ КУКІНГ" та вказав на необхідність приведення приміщень в належним стан та подальшого повернення приміщень з оренди шляхом підписання Акту здачі-приймання нежитлових приміщень, чого ТОВ "АРТ ОФ КУКІНГ" виконано не було, приміщення в стан не були повернуті, наслідки несанкціонованих будівельно-ремонтних робіт не були усунуті, чим ФОП Петрашкіну В.В. завдано майнової шкоди (збитків), яка полягає в необхідності проведення відновлювальних ремонтних робіт, необхідних для приведення приміщень в стан, придатний для їх нормального використання для подальшої здачі їх в оренду, в зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 540 000,00 грн., розмір яких визначено за результатами звіту про оцінку, а також заборгованість з орендної плати за січень-квітень 2024 року у розмірі 120 000,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що позивач відмовився прийняти майно з орендного користування відповідача, а тому в силу приписів ст. 613 ЦК У країни він є кредитором, що прострочив, оскільки не прийняв належне виконання, запропоноване боржником. За таких обставин, оскільки орендоване приміщення не було передано позивачу саме у зв`язку із умисним ухиленням останнього від його прийняття, тому позовна вимога про стягнення з відповідача орендної плати за 3 місяці, в які вказане приміщення ним не використовувалось є безпідставною та такою що не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення 540 400,00 грн збитків, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено існування конкретних обставин, які підтверджують вину відповідача щодо завданих позивачу збитків. З урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, суд виснував, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що у позивача виникло право вимоги відшкодування збитків. Враховуючи не доведення позивачем складу цивільного правопорушення (збитків, порушення договірних зобов`язань, причинно-наслідкового зв`язку між діями та понесеними збитками), суд дійшов до висновку щодо відсутності підстав для стягнення збитків, як правового наслідку порушення зобов`язання, відповідно до ст.ст. 22, 611 ЦК України та ст.ст. 224, 225 ГК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням Фізична особа-підприємець Петрашкін Валерій Вікторович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 24.01.2025 у справі №910/11946/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене місцевим судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник стверджував, що:

- судом першої інстанції неправомірно поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву;

- договір №1/B-18 від 01.10.2020 року, на який міститься посилання в оскаржуваному рішенні, ніколи не укладався сторонами та не стосується їх прав та обов`язків;

- оскільки відповідачем було розпочато ремонтні роботи, які не були завершені (демонтовано внутрішнє оздоблення нерухомого майна) під час дії договору оренди, а стороною відповідача не заперечується факт проведення такого ремонту, суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо недоведення факту завдання збитків саме відповідачем.

Позивачем до суду першої інстанції надавалися фотографічні зображення об`єкту оренди до передачі його відповідачу. З цих фотографій вбачається, що об`єкт оренди до передачі його в оренду перебував у задовільному стані та міг забезпечити його нормальне використання.

До того ж, договір оренди не містить жодного положення стосовного того, що об`єкт оренди перебуває у незадовільному стані. Сторонами було погоджено пункт 4.2.1. Договору оренди у зв`язку з тим, що ТОВ "АРТ ОФ КУКІНГ" мало намір робити ремонт приміщення під свої господарські потреби із врахуванням їхньої спеціалізації.

Проте даний факт жодним чином не вказує на те, що нерухоме майно перебувало у незадовільному стані та не могло використовуватися без проведення ремонту;

- у Звіті про оцінку матеріального збитку завданого власнику нежитлового приміщення №143 в літ. "А" загальною площею 115,2 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 2В зазначено саме ту вартість відновлювального ремонту, яка дозволить використовувати об`єкт оренди за його цільовим призначенням як це було до передачі нерухомого майна ТОВ "АРТ ОФ КУКІНГ".

Узагальнені доводи та заперечення відповідача

25.02.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Узагальнені доводи відзиву відповідача зводяться до того, що позивач не надав доказів, які б підтверджували реальний технічний стан приміщення станом на дату підписання договору та станом на дату повернення орендованого об`єкту. Також відповідач наголосив, що позивач не надав доказів, які б надавали правові підстави стягнути з відповідача оренду плату (з січня по квітень 2024 року), так як орендна плата до закнічення строку дії договору була сплачена.

Також відповідач зазначив, що попередній орієнтовний розмір понесених судових витрат на правничу допомогу у зв`язку з апеляційним розглядом справи складає 20 000,00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги, заяв та клопотань

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2025 апеляційну скаргу у справі №910/11946/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємець Петрашкіна Валерія Вікторовича на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2025 у справі №910/11946/24. Судове засідання призначено на 20.03.2025. Витребувано матеріали справи №910/11946/24 з Господарського суду міста Києва.

25.02.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про вступ у справу як представника.

06.03.2025 матеріали справи №910/11946/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

У судовому засіданні 20.03.2025 оголошено перерву на 28.04.2025.

У судовому засіданні 28.04.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 28.04.2025 з`явились представники сторін, які надали пояснення по справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

25.09.2023 року між Фізичною особою-підприємцем Петрашкіним Валерієм Вікторовичем як орендодавцем (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТ ОФ КУКІНГ" як орендарем (відповідач) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №143 від 25.09.2023 року, що розташоване за адерсою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2В загальною площею 115,2 м.кв. (надалі за текстом також - Договір оренди).

Згідно пункту 1.1. Договору оренди, Орендодавець згідно з умовами даного договору передає, а Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення загальною площею 115,2 кв.м.

Згідно пункту 1.2., приміщення розташоване за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2В, прим. №143.

Відповідно до пункту 3.1. Договору оренди, передача приміщення Орендодавцем і його прийняття Орендарем, а також повернення Приміщення Орендарем та прийняття його Орендодавцем здійснюється згідно Акту приймання-передачі.

Пунктом 3.6 Договору оренди визначено, що Орендар повертає Орендодавцю Приміщення в день закінчення строку дії даного Договору або дострокового припинення даного Договору в стані не гіршому за той, що було зафіксовано в АПП1, з урахуванням нормального зносу.

Відповідно до п. 3.7. Договору оренди приміщення вважається повернутим Орендодавцеві з моменту підписання Сторонами АПП2 або Акта про звільнення приміщення, складеного в порядку, встановленому п. 3.8. Договору.

Пунктом п. 3.8. Договору оренди визначено, що якщо при поверненні Приміщення одна із Сторін даного Договору буде безпідставно уникати підписання АПП2, Сторона, яка повертає Приміщення має право направити відповідний акт цінним листом з описом вкладенням на адресу Сторони, яка уникає підписання Акту. В такому випадку Приміщення вважається переданим належним чином, якщо Сторона яка надіслала відповідний акт, протягом 10-ти робочих днів, з моменту надіслання АПП2, не отримає обґрунтованих пояснень стосовно не бажання підписувати АПП2 або підписаного АПП2 від іншої Сторони. Під безпідставним уникненням, в рамках цього Договору, розуміється така поведінка Сторони Договору, в результаті якої, вона протягом 10-ти робочих днів, з моменту надіслання такого акту іншою Стороною, не надасть обґрунтованих пояснень та причин стосовно небажання підписувати відповідний акт та/або не направить іншій Стороні підписаний АПП2.

Згідно з пунктом 4.2. Договору оренди, за користування Приміщенням Орендар щомісячно сплачує Орендодавцеві орендну плату у розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до пункту 5.1. Договору оренди та підпунктів 5.1.4., 5.1.5, 5.1.7., Орендар зобов`язується підтримувати орендоване приміщення у справному стані, усувати несправності, наслідки аварій комунікацій, які виникли з вини Орендаря за власний рахунок, не здійснювати перепланування та перебудову орендованого приміщення без письмового дозволу Орендодавця.

Пункт 5.2. Договору оренди закріплює положення про обов`язковість для Орендаря отримувати згоду на проведення ремонтних робіт в орендованому приміщенні.

Згідно підпункту 5.4.2. Договору оренди, Орендодавець має право вчиняти дії або вимагати вчинення певних дій від Орендаря, якщо таке право передбачено законодавством України.

21.01.2024 року на адресу позивача надійшло повідомлення від 18.01.2024 року про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №143 (надалі - Повідомлення від 18.01.2024). Із тексту Повідомлення від 18.01.2024 року вбачається, що ТОВ "АРТ ОФ КУКІНГ" прийняло рішення про розірвання Договору оренди з посиланням на положення п. 7.3. та 3.8 Договору оренди, шляхом повідомлення за 90 календарних днів до очікуваної дати розірвання договору, при цьому Орендар зазначив, що у разі не підписання Орендодавцем з Орендарем додаткової угоди про розірвання Договору оренди із зазначенням дати розірвання, Договір оренди буде вважатися розірвання з 19 квітня 2023 року. Також, Орендарем було додано до повідомлення від 18.01.2024, Акт прийому-передачі (повернення) нежитлового приміщення №143 (АПП2).

Як вбачається із тексту доданого до Повідомлення від 18.01.2024 Акту прийому-передачі (повернення) приміщення до договору оренду нежитлового приміщення №143 від 25 вересня 2023 року (далі - АПП2) Орендарем було запропоновано включити до цього акту наступні положення: 1. Орендар передає (повертає), а Орендодавець приймає нежитлове приміщення №143, що є предметом оренди і знаходиться за адресою м. Київ, вул. Микільсько Слобідська, 2В, приміщення №143, загальною площею 115,2 м.кв. 2. Орендодавець підтверджує, що передане (повернуте) нежитлове приміщення №143, отримане ним в належному стані, відповідно до умов договору оренди. 3. Сторони підтверджують, що зобов`язання за договором оренди, один перед одним на час підписання даного акту, виконанні в повному обсязі, сторони одна до одної претензій та вимог, що до виконання умов договору оренди не мають. 4. Сторони підтверджують, що на момент підписання даного акту договір оренди є розірваним.

Звертаючись з даним позовом до суду, ФОП Петрашкін В.В. зазначає, що оскільки на підставі Договору та за Актом ТОВ "АРТ ОФ КУКІНГ" одержало від ФОП Петрашкіна В.В. в оренду приміщення, №143 в літ "А" загальною площею 115,2 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2В, проте в приміщеннях проводилися будівельно-ремонтні роботи, пов`язані з переплануванням та зміною конфігурації інтер`єру приміщень, які ТОВ "АРТ ОФ КУКІНГ" проводило без отримання погодження від ФОП Петрашкіна В.В., що суперечить умовам Договору, у зв`язку з чим, ФОП Петрашкін В.В. відмовився підписати акт повернення орендованого майна, що був надісланий ТОВ "АРТ ОФ КУКІНГ" та вказав на необхідність приведення приміщень в належним стан та подальшого повернення приміщень з оренди шляхом підписання Акту здачі-приймання нежитлових приміщень, чого ТОВ "АРТ ОФ КУКІНГ" виконано не було, приміщення в стан не були повернуті, наслідки несанкціонованих будівельно-ремонтних робіт не були усунуті, чим ФОП Петрашкіну В.В. завдано майнової шкоди (збитків), яка полягає в необхідності проведення відновлювальних ремонтних робіт, необхідних для приведення приміщень в стан, придатний для їх нормального використання для подальшої здачі їх в оренду, в зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 540 000,00 грн., розмір яких визначено за результатами звіту про оцінку, а також заборгованість з орендної плати за січень-квітень 2024 року у розмірі 120 000,00 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилається на те, що ним добросовісно сплачено орендну плату на виконання умов Договору оренди на підтвердження чого до матеріалів справи надано платіжну інструкцію №4983 від 08.01.2024, №6387 від 01.02.2024 та платіжну інструкцію №5902 від 05.03.2024. Також відповідач стверджує, що позивачем не надано доказів в якому вигляді (стані) було передано об`єкт за договором оренди.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані сторонами пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акта, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Укладений між сторонами спору Договір за своєю правовою природою є договором піднайму (суборенда), тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 58 Цивільного кодексу України та параграфу 5 Господарського кодексу України.

Положеннями статті 774 Цивільного кодексу України передбачено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини першої статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 795 ЦКУ передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Так, при укладанні Договору оренди, на підтвердження передачі позивачем до відповідача об`єкта оренди, сторони підписали відповідний акт приймання передачі приміщення, оскільки такі вимоги встановлені у статті 795 ЦК України.

Отже, фактично підписаний Акт приймання-передачі приміщення в оренду, визначає подальші дії сторін договору, більшу частину прав та обов`язків сторін договору. Оскільки, лише з моменту підписання акту приймання передачі приміщення, майно вважається передане орендарю та розпочинається строк оренди, вступають в дію погоджені сторонами у Договорі оренди умови.

При цьому судом встановлено, що у підписаному сторонами Акті прийманні-передачі приміщення до договору оренди нежитлового приміщення №143 від 25 вересня 2023 року у п.2 даного акту "Приміщення на момент прийому-передачі має" - відсутня інформація щодо стану даного об`єкту оренди при передачі його відповідачу.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, в якому стані приміщення перебувало на момент передачі його позивачем в оренду відповідачу, оскільки саме Акт прийманні-передачі визначав у якому технічному стані був переданий об`єкт оренди при підписанні Договору.

Крім того, в Акті приймання-передачі зазначаються сторонами особливості, детальна ідентифікація об`єкту оренди (стан приміщення (ремонт, особливості ремонту (дизайнерський ремонт)), фото чи відео фіксація, з можливістю ідентифікувати дату, що саме в момент передачі об`єкту оренди орендарю, об`єкт оренди мав саме такий стані, показники лічильників, ключі доступу тощо.) наявні погоджені та підписані сторонами додатки до договору визначають загальні характеристики об`єкту оренди, такі як: адреса, поверх, площа, план. Підписаний сторонами Акт приймання передачі приміщення від позивача до відповідача в оренду містить такі дані стосовно переданого об`єкта в оренду: посилання на договір оренди відповідно до якого складений цей АПП, місце складання АПП, Сторони (орендодавець та Орендар), вказівку на те що п. І Орендар приймає, а Орендодавець передає в оренду приміщення, що є предметом оренди, і знаходиться за адресою м. Київ, вул. Микільсько Слобідська2В, приміщення № 143, загальною площею 115.2 м. кв., п. 2 Приміщення на момент прийому передачі має: (що має інформація відсутня), також в АПП зазначили показники лічильників електроенергії і води. Жодної додаткової інформації про передане в оренду приміщення АПП немає, як і не здійснювалася сторонами фото чи відео фіксація.

Окрім того, судом враховано твердження відповідача стосовно того, що між сторонами була усна домовленість про ремонт орендарем орендованого приміщення і навіть частково сторони про це зазначили в п. 4.2.1. Договору оренди, де вказано, що орендна плата сплачується з 01 жовтня 2023р. Сторони домовилися, що орендарю надаються ремонтні канікули в розмірі календарного місяця з 1 жовтня по 31 жовтня.

Стосовно наявного в матеріалах справи Звіту про оцінку Об`єкта оренди, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що викладені в ньому відомості є недостатньо інформативними, не дають змоги оцінити в повному обсязі стан приміщення та можливості порівняння стану приміщення на час його повернення з оренди з тим станом, в якому воно передавалось відповідачу.

Доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі про те, що ним було надано суду фотографічні зображення об`єкту оренди до передачі його відповідачу, з яких вбачається, що об`єкт оренди до передачі його в оренду перебував у задовільному стані та міг забезпечити його нормальне використання, колегія суддів відхиляє, оскільки з вказаних фотографічних матеріалів неможливо ідентифікувати дату та час здійснення такої фотофіксації, а тому додана фотофіксація Об`єкта оренди не може вважатись належним і допустимим доказом.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, оскільки сторони не складали переліку складових приміщень на момент передання приміщення в оренду, не давали опису їх попереднього стану чи наявних пошкоджень - неможливо встановити чи були спричинені пошкодження приміщенню відповідачем, чи такі пошкодження вже були наявні в приміщенні до підписання договору між сторонами. Доказів зворотнього матеріали справи не містять.

За наведених обставин, доводи позивача стосовно погіршення стану об`єкту оренди правомірно відхилено місцевим судом, як такі, що не підтверджені жодними належними та допустими доказами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем існування конкретних обставин, які підтверджують вину відповідача щодо завданих позивачу збитків, що виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з їх відшкодування, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача збитків у розмірі 540 400,00 грн не підлягає задоволенню.

Твердження скаржника, наведені в апеляційній скарзі стосовно того, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо недоведеність факту завдання збитків саме відповідачем, враховуючи що відповідачем було розпочато ремонтні роботи, які не були завершені під час дії договору оренди, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки за відстутності в матеріалах справи доказів у підтвердження того, в якому технічному стані було передано приміщення на дату його передачі в оренду за Актом, неможливо встановити факт завдання збитків, завданих вналідок проведення ремонтних робіт.

Стосовно вимог про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 120 000,00 грн, колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 4.5 Договору оренди сторони погодили, що орендна плата сплачується Орендарем щомісячно авансом до 5 числа поточного місяця на підставі рахунку, що надається Орендодавцем Орендарю до 1 числа поточного (розрахункового) місяця та за умови надання Акту виконання робіт (надання послуг) за попередній місяць.

В кінці місяця орендодавець формує Акт виконання робіт (надання послуг), що надається орендодавцем Орендарю для засвідчення факту надання послуг оренди за вказаний період. Акт виконання робіт (надання послуг) за попередній місяць повинен бути наданий Орендарю до 2 (другого) числа поточного місяця.

Однак, позивачем на підтвердження виконання умов п.4.5 Договору оренди не додано до матеріалів справи Актів виконання робіт (надання послуг) та рахунків на підставі яких останнім заявлено заборгованість за спірний період.

Крім того, судом встановлено, що відповідачем було сплачено оренду плату на виконання умов Договору оренди на підтвердження чого до матеріалі справи надано платіжну інструкцію №4983 від 08.01.2024, №6387 від 01.02.2024 та платіжну інструкцію №5902 від 05.03.2024.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що зі свого боку відповідач намагався вжити усіх залежних від нього заходів для виконання обов`язку з повернення орендованого майна, однак, позивач взяті на себе зобов`язання за договором щодо складання та направлення Акту приймання-передачі відповідачу не виконав, крім того ухилявся від його прийняття від відповідача.

Однак, в даному випадку позивач відмовився прийняти майно з орендного користування відповідача, а тому в силу приписів ст. 613 ЦК України він є кредитором, що прострочив, оскільки не прийняв належне виконання, запропоноване боржником.

За таких обставин, оскільки орендоване приміщення не було передано позивачу саме у зв`язку із умисним ухиленням останнього від його прийняття, позовна вимога про стягнення з відповідача орендної плати за 3 місяці, в які вказане приміщення ним не використовувалось є безпідставною та такою що не підлягає задоволенню, що правильно виснував суд першої інстанції.

Таким чином, оцінивши подані докази, враховуючи що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо доводів апелянта, наведених в апеляційній скарзі, про неправомірне поновлення відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву, колегія суддів зазначає таке.

Через систему "Електронний Суд" до суду першої інстанції 19.12.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву.

Необхідність поновлення процесуального строку на подання відзиву відповідач обґрунтовує тим, що у нього були проблеми із заходженням в систему електронний суд, лише 19 грудня 2024 року повноцінно та кваліфіковано представник відповідача мав змогу ознайомитись з матеріалами справи та надати відповідні пояснення. Також відповідач посилався на введення на території України воєнного стану, часті тривоги та відключення світла, що унеможливлює належне виконня його господарських зобов`язань.

Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за заявою учасника, за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини другої статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

Таким чином, враховуючи що на момент звернення відповідачем із відзивом до суду першої інстанції, строк на його подачу сплив, у зв`язку з чим до відзиву було додано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, враховуючи що відповідачем обгрунтовано причини поважності пропуску такого строку, місцевий суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного процесуального строку.

При цьому колегія суддів зазначає, що покладені в основу апеляційної скарги доводи апелянта щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, фактично дублюють його позицію викладену у позові, та зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, з огляду на що, та враховуючи що апеляційний суд погодився з висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову в силу викладеного вище, доводи апелянта наведені в апеляційній скарзі не спростовують встановлених судом під час розгляду справи обставин.

Викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Петрашкіна Валерія Вікторовича.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 24.01.2025 відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Петрашкіна Валерія Вікторовича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2025 у справі №910/11946/24 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Петрашкіна Валерія Вікторовича.

Матеріали справи №910/11946/24 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.05.2025 після виходу судді Тищенко А.І. з відпустки

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

А.І. Тищенко