ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 Справа № 914/1087/25

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Дарії Мандюк розглянув матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», м. Львів,

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», м. Львів,

предмет позову: стягнення 9 152 594, 25 грн,

підстава позову: порушення зобов`язань по оплаті спожитої електроенергії,

за участю представників:

позивача: Булькевич Світлана Василівна,

відповідача: Качабульська Марія Богданівна,

1. ПРОЦЕС

1.1. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» про стягнення 9 152 594, 25 грн.

1.2. Ухвалою суду від 08.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 07.05.2025. У судовому засіданні 07.05.2025 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.

1.3. Відводів суду сторонами не заявлено.

1.4. Від позивача 07.05.2025 надійшла заява про поновлення пропущеного строку на долучення доказів, від відповідача 14.05.2025 заява про визнання позову, повернення позивачу 50 % судового збору із Державного бюджету України, розстрочення виконання рішення.

1.5. У судовому засіданні 14.05.2025 суд, за участю представників учасників справи, поновив пропущений позивачем процесуальний строк на долучення до матеріалів справи доказів та проголосив скорочене судове рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. Спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, зобов`язань за договором постачання електричної енергії. Позивач стверджує, що заборгованість з оплати спожитої електричної енергії за період січень лютий 2025 року становить 9 152 594, 25 грн, стягнення якої є предметом спору.

2.2. Відповідач визнав обсяг електроенергії, спожитої в січні та лютому 2025 року, а також визнав суму основного боргу. Просив суд повернути позивачу 50 % сплаченого судового збору з Державного бюджету України та розстрочити виконання рішення у спосіб сплати щомісячних платежів до 31.12.2025.

3. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Між Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» (постачальник згідно з договором) та Комунальним некомерційним підприємством «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» (споживач, замовник згідно з договором) 31.01.2024 укладено договір №62301 про постачання електричної енергії споживачу (далі договір).

3.2. Предметом договору є зобов`язання постачальника постачати споживачу товар за ДК 021:2015-09310000-5-Електрична енергія, а споживача - прийняти та оплатити цей товар на умовах цього договору (п. 2.1 договору).

3.3. Додатком № 1 до договору є прогнозовані обсяги закупівлі електроенергії, додатком № 2 - порядок розрахунків, а додатком № 3 - перелік об`єктів споживача, за якими здійснюється постачання електричної енергії, додатком № 4 порядок визначення вартості електричної енергії.

3.4. У період січня лютого 2025 року позивач поставив, а відповідач спожив електричну енергію у загальному обсязі 2 320 222 кВт/год, вартість якої становить 18 568 701, 40 грн, що підтверджується долученими позивачем актами про прийняття передавання товарної продукції: від 31.01.2025 на суму 9 416 108, 07 грн з ПДВ та на суму 2 112 103, 95 грн з ПДВ, від 28.02.2025 на суму 7 040 490, 30 грн з ПДВ.

3.5. Позивач долучив до справи рахунки на оплату спожитої відповідачем електричної енергії у січні лютому 2025 року, зокрема рахунок за січень 2025 року на суму 11 528 212, 02 грн з ПДВ та за лютий 2025 року на суму 9 152 594, 25 грн з ПДВ.

3.6. Відповідач здійснив оплату за електричну енергію, спожиту у січні 2025 року у сумі 9 416 108, 07 грн відповідно до платіжної інструкції № 16 від 21.02.2025.

3.7. Листом від 13.02.2025 відповідач звертався до позивача із проханням розмежувати акт прийняття передавання товарної продукції від 31.01.2025 на два на суми 9 416 108, 07 грн та 2 112 103, 95 грн.

3.8. Сторони підписали двосторонній акт звірки розрахунків станом на 01.03.2025 із визначенням «дебету» по запасах Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» 9 152 594, 25 грн.

4. ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Дослідивши представлені суду докази, заслухавши та проаналізувавши позиції сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке.

4.2. Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як встановлено судом вище, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір на постачання природного газу.

4.3. Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

4.4. Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

4.5. Як визначено у п. 5 - 6 Порядку розрахунків, що є додатком № 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу, остаточний розрахунок споживачва здійснюється на підставі виставленого постачальником рахунка. Рахунки на оплату споживачів, передбачених даним договором, виписуються постачальником та надаються споживачу через систему розрахунків «персональний кабінет»/ «особистий кабінет» на web сайті постачальника та/або у структурному підрозділі постачальника до 10 числа місяця (включно), наступного за розрахунковим. Тривалість періоду для оплати отриманих рахунків має не перевищувати 5 робочих днів з дня отримання рахунку.

4.6. Суд встановив, що у період січня лютого 2025 року позивач поставив, а відповідач спожив електричну енергію у загальному обсязі 2 320 222 кВт/год, вартість якої становить 18 568 701, 40 грн. Натомість відповідач частково здійснив оплату вартості спожитої електричної енергії у спірний період в розмірі 9 416 108, 07 грн.

4.7. Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

4.8. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

4.9. Оскільки в справі немає доказів виконання відповідачем обов`язку із остаточного розрахунку із позивачем за спожиту електричну енергію у період січня лютого 2025 року в розмірі 9 152 594, 25 грн, а відповідач визнав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

4.10. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі укладення визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Такі ж положення містяться у ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

4.11. Оскільки позивач, у судовому засіданні 14.05.2025, просив суд повернути із Державного бюджету України 50% сплаченого судового збору у зв`язку із визнанням відповідачем заявлених позовних вимог, розподіляючи судові витрати, суд доходить висновку про повернення 50 % судового збору позивачу із Державного бюджету України, інші 50 % судового збору покласти на відповідача.

4.12. Щодо заявленого відповідачем клопотання про розстрочення виконання рішення суд зазначає таке.

4.13. Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вказаною статтею передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

4.14. Конституційний Суд України у рішенні № 5-пр/2013 від 26.06.2013 вказав, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника. За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права.

4.15. Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи та позиції сторін, оцінює наявність або відсутність підстав для розстрочення виконання рішення.

4.16. Зокрема, при вирішенні питання розстрочення виконання судового рішення суд враховує, що спір виник внаслідок несплати Комунальним некомерційним підприємством «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» за спожиту у січні лютому 2025 року електричної енергії.

4.17. Звертаючись до суду із клопотанням про розстрочення виконання рішення, відповідач зазначив, що заявлена сума позовних вимог є значною і необхідним є планування поточних витрат Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги».

4.18. Водночас суд, вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, не може не враховувати балансу інтересів обох сторін. Зокрема, суд враховує, що відповідач просив суд розстрочити виконання рішення у спосіб сплати суми боргу рівними платежами по 1 307 513, 46 грн до кінця 2025 року. Натомість позивач у судовому засіданні 14.05.2025 не заперечив проти розстрочення виконання рішення на 3 місяці.

4.19. Розглянувши заяву відповідача, з урахуванням позиції позивача щодо терміну розстрочення виконання рішення суду, суд доходить висновку, що для забезпечення відповідачу можливості виконати належним чином рішення суду у розумні строки та з урахуванням балансу інтересів сторін, заява про розстрочення виконання рішення суду підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 231, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» (79059, Львівська обл., місто Львів, вул.Миколайчука І., будинок 9, ідентифікаційний код юридичної особи 44496574) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» (79016, Львівська обл., місто Львів, вулиця Шевченка, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 42092130) заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 9 152 594, 25 грн та 54 915, 57 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» (79016, Львівська обл., місто Львів, вулиця Шевченка, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 42092130) 54 915, 57 грн сплаченого судового збору з Державного бюджету України.

4. Розстрочити виконання рішення суду на 3 місяці рівними частинами у розмірі 3 050 864, 75 грн кожного місяця з червня 2025 року по серпень 2025 року строком оплати кожної суми до останнього дня кожного вказаного місяця.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19.05.2025.

Суддя Матвіїв Р.І.