ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Справа № 902/800/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Маціщук А.В. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Першко А.А.

за участю представників сторін:

від позивача - Піун С.П.

від відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 31 березня 2025 року у справі №902/800/24 (повний текст складено 04 квітня 2025 року, суддя Міліціанов Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "САКУРА-68"

про стягнення 353 655,68 грн

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Вінницької області від 31 березня 2025 року у справі №902/800/24 судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 4243,87 грн залишено за позивачем.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, код - 40121452) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "САКУРА-68" (вул. Каштанова, буд. 68, м. Бар, Барський район, Вінницька область, 23000, код - 44108325) 10000,00 грн - судових витрат на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн - залишено за відповідачем.

Залишено без розгляду клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "САКУРА-68" (вх. №01-34/1945/25 від 25 лютого 2025 року) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн, понесених на стадії апеляційного перегляду.

Вказане рішення мотивоване тим, що акт наданих послуг №1 від 24 лютого 2025 року складено після винесення судового рішення у справі. Всупереч вимогам пункту 4.2 укладеного Договору, адвокатом не наведено розрахунків вартості правничої допомоги з урахуванням обсягу і часу роботи, складності правових питань, додаткових вимог, тощо. Судом зважено на обсяг вчинених зі сторони адвоката процесуальних дій у даній справі, зміст послуг з опрацювання матеріалів справи, підготовки правової позиції охоплюється обсягом наданих послуг з участі у судових засіданнях та подачі процесуальних заяв по суті спору. З урахуванням чого, суд першої інстанції виснував, що достатньо обґрунтована вартість правничої допомоги на думку суду становить 10000,00 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 31 березня 2025 року у справі №902/800/24 в частині задоволення заяви ОСББ "Сакура - 68" про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 10000 грн. та ухвалити нове рішення в цій частині, яким в задоволенні заяви відповідача відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що відповідач, у порушення приписів статті 124 ГПК України, під час розгляду справи в суді першої інстанції разом з першою заявою по суті спору (відзив на позов від 06 листопада 2024 року) не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на правову допомогу, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Лише 03 грудня 2024 року, вже після закриття підготовного провадження та призначення справи до розгляду по суті на 03 грудня 2024 року (ухвала від 19 листопада 2024 року) відповідачем було подано клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та Договір №19 про надання правової допомоги від 24 вересня 2024 року.

З огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на правову допомогу, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, скаржник вважає, що суд має відмовити у відшкодуванні таких судових витрат.

Листом №9002/800/24/2162/25 від 18 квітня 2025 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Вінницької області.

24 квітня 2025 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №902/800/24.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28 квітня 2025 року у справі №902/800/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 31 березня 2025 року у справі №902/800/24 та призначено дату судового засідання на 14 травня 2025 року об 10:15 год.

07 травня 2025 року через систему "Електронний суд" ЄСІТС від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" - Піун Світлани Петрівни надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у справі №902/800/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08 травня 2025 року у справі №902/800/24 задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" - Піун Світлани Петрівни про участь у судовому засіданні у справі №902/800/24 в режимі відеоконференції

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

В судовому засіданні 14 травня 2025 року, яке проводилось в режимі відеоконференції, представник позивача повністю підтримала вимоги і доводи викладені в апеляційній скарзі.

Частинами 1 та 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Таким чином, додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 31 березня 2025 року у справі №902/800/24 переглядається лише в частині задоволення заяви ОСББ "Сакура - 68" про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 10000 грн.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення - скасуванню.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 липня 2024 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 26 липня 2024 року) (вх.канц. №828/24 від 26 липня 2024 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "САКУРА-68" про стягнення 353655,68 грн заборгованості, з яких 229029,32 грн основного боргу, 34294,39 грн пені, 14948,44 3% річних, 75383,53 грн інфляційних втрат за спожитий природній газ.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 31 липня 2024 року відкрито провадження у справі №902/800/24 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 26 вересня 2024 року.

06 листопада 2024 року від ОСББ "Сакура-68" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відсутня будь-яка інформація щодо судових витрат на професійну правничу допомогу /т.1, а.с.84/.

03 грудня 2024 року до Господарського суду Вінницької області від представника відповідача надійшла заява (б/н від 03 грудня 2024 року) (вх.канц. №01-34/11933/24) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у якій адвокат Мазай В.М. просить стягнути з ТОВ "ГК "Нафтогаз України" на користь ОСББ "Сакура-68" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн. Крім того, заявлено про подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів, що витрат на професійну правничу допомогу, а саме розрахунок наданих послуг та підтвердження оплати гонорару /т.1, а.с.131-138/. До клопотання додано договір №19 від 24 вересня 2024 року про надання правової допомоги.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року у справі №902/800/24 відмовлено повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "САКУРА-68" про стягнення 229029,32 грн основного боргу, 34294,39 грн пені, 14948,44 3% річних, 75383,53 грн інфляційних втрат за спожитий природній газ.

Також, відповідно до вказаного рішення судом призначено судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 13 січня 2025 року.

19 грудня 2024 року від представника ОСББ "Сакура-68" адвоката Мазая В.М. надійшов супровідний лист, у якому останній просить долучити до матеріалів справи копію додаткової угоди №1 від 24 вересня 2024 року до договору про надання правової допомоги №19 від 24 вересня 2024 року та платіжну інструкцію №183 від 18 листопада 2024 року /т.1, а.с.217-220/.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18 лютого 2025 року у справі №902/800/24 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року у справі № 902/800/24 залишено без задоволення, а рішення першої інстанції - без змін.

25 лютого 2024 року до Господарського суду Вінницької області від представника ОСББ "Сакура-68" адвоката Мазая В.М. надійшло клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у якому заявник просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 37000 грн. До клопотання додано: копію додатку №2 до Договору про надання правової допомоги №1 від 24 вересня 2024 року, копію платіжної інструкції №202 від 17 лютого 2024 року, копію акта наданих послуг №1 від 24 лютого 2024 року, копію протоколу засідання ОСББ "Сакура-68" від 08 грудня 2023 року /т.2, а.с.73-77/.

25 березня 2025 року до місцевого господарського суду від представника позивача надійшло клопотання (б/н від 25 березня 2025 року) (вх.канц. №01-34/3083/25) про залишення без розгляду клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "САКУРА-68" про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "САКУРА-68" (б/н від 03 грудня 2024 року) (вх.канц. №01-34/11933/24) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, місцевий господарський суд дійшов висновку про її часткове задоволення та присудив до стягнення з позивача на користь відповідача 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Однак, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду не може погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Проте, разом із відзивом на позовну заяву ОСББ "Сакура-68" (надійшов до суду 06 листопада 2024 року) не подало до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які воно понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи /т.1, а.с.84-85/.

Відповідно до частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що лише 03 грудня 2024 року від ОСББ "Сакура-68" до суду першої інстанції надійшло клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн та у якому зазначено, що докази понесення витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно з частиною 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

З положень частини 2 статті 124 ГПК вбачається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Схожа позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі №910/9024/21, від 11 січня 2024 року у справі №924/423/23.

З огляду на викладене, відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат. Вказане узгоджується з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі №910/3055/20, від 14 грудня 2021 року у справі №922/676/21, від 18 січня 2022 року у справі №910/2679/21, від 21 червня 2022 року у справі №908/574/20, від 13 червня 2023 року у справі №923/515/21, від 08 лютого 2024 року у справі №295/3068/20.

Тобто, застосування відповідних положень статті 124 ГПК належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

З матеріалів справи слідує, що вступну та резолютивну частину рішення проголошено 09 грудня 2024 року. Останнім днем строку подачі доказів понесення витрат на правничу допомогу було 16 грудня 2024 року (15 грудня 2024 року - вихідний день). 16 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку відповідачем направлено супровідний лист та докази на підтвердження обставин понесення судових витрат /т., 1 а.с. 217-220/.

Таким чином, ОСББ "Сакура-68" дотримано строків подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З дослідженого колегією суддів вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу ОСББ "Сакура-68" у суді першої інстанції до матеріалів справи долучено:

- разом з клопотанням про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 03 грудня 2024 року договір про надання правової допомоги №19 від 24 вересня 2024 року;

- разом з супровідним листом від 16 грудня 2024 року копія платіжної інструкції №183 від 18 листопада 2024 року про сплату 25000 грн. з призначенням платежу "за правову допомогу, згідно договору №1 від 24 вересня 2024 року"; копія додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги №19 від 24 вересня 2024 року.

Як вбачається із матеріалів справи, 24 вересня 2024 року між фізичною особою-підприємцем Мазай В.М. (виконавець) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "САКУРА-68" (замовник) укладено Договір про надання правової допомоги №19 /т.1, а.с. 132-138/.

Відповідно до пункту 1.1 Договору виконавець зобов`язується за завданням замовника надавати замовнику правову допомогу (послуги), а замовник зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні втрати виконавця, необхідні для виконання цього Договору.

Згідно пункту 1.2 Договору виконавець приймає доручення замовника та бере на себе зобов`язання надати замовнику правову допомогу щодо: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів замовника в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського. адміністративного, кримінального та конституційного законодавства провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби У країни та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України. Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.

Сторони погоджують конкретні завдання, обсяг правової допомоги, а також умови її надання, умови оплати правової допомоги в окремих додатках до договору або за допомогою електронної пошти. Умови, узгоджені таким чином, у разі розбіжностей матимуть перевагу над умовами, передбаченими цим договором (пункт 1.3 Договору).

Замовлення послуг, розмір гонорару та порядок його оплати визначається сторонами у Додатку №1 до цього Договору (пункт 4.1 Договору).

При визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний виконавцю для належного виконання послуги; ступінь складності правових питань, що стосуються послуги; вірогідність того, що прийняття послуги перешкоджатиме прийняттю Адвокатом інших послуг та доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду виконавця у відрядження; важливість послуги з точки зору інтересів замовника; особливі або додаткові вимоги замовника стосовно строків виконання послуги; характер і тривалість професійних відносин виконавця з замовником; кваліфікація, професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація виконавця (пункт 4.2 Договору).

Розмір гонорару не залежить від досягнення або недосягнення виконавцем позитивного результату якого бажає замовник, якщо сторони додатково недомовляться про інше (пункт 4.3 Договору).

Факт надання передбачених цим Договором послуг підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг (Акт) (пункт 5.1 Договору).

Виконавець зобов`язаний після фактичного надання послуг підготувати і надати (відправити) замовнику два примірники Акту (пункт 5.2 Договору).

24 вересня 2024 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №19 від 24 вересня 2024 року /т.1, а.с. 219/.

Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди №1 виконавець зобов`язується здійснювати представництво та захист замовника у Господарському суді Вінницької області.

Вартість послуг з опрацювання матеріалів справи, підготовки правової позиції, представництва в суді становить 25000,00 грн (пункт 3 Додаткової угоди №1).

Оплата послуг по пунктах 1, 2 здійснюється в наступному порядку: шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця в повному обсязі (пункт 4 Додаткової угоди №1).

Сплата узгодженої сторони сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється Замовником в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок Виконавця (пункт 5 Додаткової угоди №1).

Згідно пункту 6.1 Додаткової угоди №1 правова допомога вважається наданою після підписання Акта приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності).

Виконавець надає замовнику Акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому визначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені виконавцем понад узгоджену суму гонорару (якщо таке мало місце) (пункт 6.2 Додаткової угоди №1).

Пунктом 6.3 Додаткової угоди №1 сторони визначили, що замовник зобов`язаний на протязі п`яти днів з моменту отримання Акта приймання-передачі наданої правничої допомоги підписати його або протягом вказаного строку надати письмове заперечення, в якому обгрунтувати причину відмови від приймання наданої правової допомоги та підписання відповідного акта.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.

З дослідженого колегією суддів встановлено, що заявляючи у Господарському суді Вінницької області про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, ОСББ "Сакура-68" надало суду документи, що підтверджують факт укладення договору про надання правової допомоги, додаткову угоду до нього, а також платіжну інструкцію щодо перерахування грошових коштів виконавцю. Проте при цьому відсутній один з ключових документів, який згідно з умовами договору та додаткової угоди до нього, є необхідним доказом фактичного надання правничих послуг акт приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до пункту 5.1 Договору про надання правової допомоги №19 від 24 вересня 2024 року, факт надання послуг підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг, який виконавець зобов`язаний надати замовнику після фактичного надання послуг (пункт 5.2 Договору). Ідентична вимога міститься й у пунктах 6.1 6.3 Додаткової угоди №1, які конкретизують обов`язковість складання такого акта та обов`язок замовника або підписати його, або надати обґрунтовані заперечення.

Таким чином, акт приймання-передачі послуг є визначеним сторонами способом фіксації обсягу, змісту і факту наданих послуг, без якого неможливо підтвердити, що послуги фактично були надані, і що саме було надано у рамках виконання договору. Саме цей документ згідно з умовами договору та статтею 903 Цивільного кодексу України є підставою для обов`язку замовника оплатити послуги виконавця.

Відсутність акта унеможливлює перевірку обсягу виконаних робіт, переліку фактично наданих послуг та відповідності зазначеної суми фактичним витратам, понесеним у зв`язку з наданням правничої допомоги. З огляду на це, одна лише платіжна інструкція не може вважатися достатнім і належним доказом надання послуг, оскільки вона лише підтверджує факт перерахування коштів, але не факт виконання робіт (надання послуг).

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що відсутність акта приймання-передачі наданих послуг, передбаченого договором, свідчить про ненадання належного доказу фактичного виконання зобов`язань виконавцем, а відтак і про відсутність правових підстав для задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у відповідному обсязі.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року у справі №671/1957/20.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги копію акта наданих послуг №1 від 24 лютого 2025 року /т.2, а.с.76/, оскільки вказаний акт був поданий з порушенням строків передбачених статтею 129 ГПК України, вже після перегляду справи Північно-західним апеляційним господарським судом, без будь-якої мотивації неможливості подання його у встановлені строки.

Крім того, в силу імперативної норми закону, а саме частини дев`ятої статті 80 Господарського процесуального кодексу України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Суд зазначає про те, що стаття 129 Господарського процесуального кодексу України хоча і не містить прямої норми щодо обов`язкового надсилання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу іншій стороні, однак, відсутність такої вказівки не звільняє заявника від виконання обов`язку щодо надсилання копії доказів іншій стороні на виконання вимог статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на те, що склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягають доведенню, то у разі ненадсилання копій відповідних доказів іншій стороні фактично матиме наслідком порушення принципу змагальності та неможливості іншим учасникам судового розгляду бути ознайомленим із їхнім змістом. Вказані обставини, у свою чергу, позбавляють можливості іншу сторону надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку (подібний висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №922/2821/18 та у постановах Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі №902/844/18, від 15 червня 2022 року у справі №910/18646/19, від 02 березня 2023 року у справі №5019/1274/11, від 10 серпня 2023 року у справі №910/16341/21).

Апеляційний господарський суд встановив, що матеріали справи не містять доказів того, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у Господарському суді Вінницької області було направлене іншим учасникам справи.

Відповідно до частини дев`ятої статті 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Подання ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" заперечення проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу не звільняє відповідача від його процесуальних обов`язків.

Місцевим господарським судом не було враховано, що за змістом статті 80 ГПК України суд бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, якщо такі докази є у відповідного учасника справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі №916/192/22.

У даному контексті колегія суддів звертається до висновку, який було сформовано Великою Палатою Верховного Суду про те, що неподання стороною під час розгляду справи в суді першої інстанції разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи, є підставою для відмови у відшкодуванні таких судових витрат (пункт 6.52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18).

Колегія суддів вважає, що встановлені у даній справі обставини у сукупності вказують на наявність достатніх підстав для відмови у задоволенні заяви ОСББ "Сакура-38" у частині стягнення витрат на правову допомогу.

Таким чином, беручи до уваги не подання відповідачем разом із відзивом на позовну заяву попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які останній поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, неподання у встановлені строки належних доказів на підтвердження факту надання професійної правничої допомоги, а також враховуючи порушення процесуального порядку подання доказів, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача в частині стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі №906/743/21.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 272, 273, 275, 276, 277, 278, 279, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 31 березня 2025 року у справі №902/800/24 задовольнити.

Додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 31 березня 2025 року у справі №902/800/24 скасувати. В задоволенні заяви ОСББ "Сакура-68" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/800/24 повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "16" травня 2025 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Василишин А.Р.