ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

19 травня 2025 року м. ХарківСправа № 5023/4855/11

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву ліквідатора ТОВ "АЛТЕК-КАУФМАНН" вх. №11913 від 19.05.2025 про забезпечення позову до ТОВ "Бухгалтерське бюро "Централізована бухгалтерія"

в межах справи №5023/4855/11 про банкрутство ТОВ "АЛТЕК-КАУФМАНН"

ліквідатор - Безпалий С.О.

ВСТАНОВИВ:

Ліквідатор ТОВ "Алтек-Кауфманн" звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про забезпечення позову поданого до ТОВ "Бухгалтерське бюро "Централізована бухгалтерія" в межах справи про банкрутство № 5023/4855/11 в якій просить суд накласти заборону відчуження у будь-який спосіб, а також передачу в оренду, до статутних капіталів юридичних осіб та в іпотеку нежитлове приміщення №28, розташоване на 12-му поверсі будівлі літ. «А-16», яке розташовано за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Клочківська, 111-A, загальною площею 61,5 кв. м.

Суд зазначає, що в провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа №5023/4855/11 за заявою ФОП Біленко Алли Василівни про визнання банкрутом ТОВ "АЛТЕК-КАУФМАН".

Постановою господарського суду Харківської області від 26.07.2011 ТОВ "Алтек-Кауфманн" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 27.01.2025 призначено арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича (св-во №341 від 26.02.2013, адреса 61045, м. Харків, вул. Шекспіра, 12-а, літ. А-5) ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТЕК - КАУФМАНН" ().

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником.

Таким чином, позовна заява, з якою звернувся ліквідатор, підлягає розгляду в межах справи №5023/4855/11, і заява про забезпечення цього позову, відповідно також підлягає розгляду в межах справи №5023/4855/11.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В порушення зазначеної норми, заявником не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Натомість, ліквідатором заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі у зв`язку з тим, що майновий стан Заявника не дозволяє сплатити розмір судового збору, оскільки перебуває у процедурі банкрутства на стадії ліквідації, не здійснює господарську діяльність, не має в своєму активі грошових коштів, а відтак позбавлений можливості сплатити судовий збір.

Однак суд зазначає, що нормами ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" визначені підстави за наявності яких суд може відстрочити сплату судового збору.

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Доказів наявності у заявника підстав для задоволення його клопотання про відстрочення судового збору до заяви надано не було.

Суд зазначає, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду… Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі).

Отже, встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за звернення з позовною заявою до суду, у порядку та розмірі, що встановлені Законом України Про судовий збір, є допустимим обмеженням у доступі до суду та не становить порушення гарантованого йому пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на суд.

Крім того, господарський суд вважає, що для вирішення питання щодо звільнення від сплати судового збору за позовом банкрута вирішальним є дослідження обставин неможливості сплати судового збору в цілому, при цьому, не обмежуючись лише відомостями про неплатоспроможність банкрута, але і з урахуванням положень спеціального законодавства.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.

Заявником не подано доказів відсутності в кредиторів банкрута фінансової спроможності створити відповідний фонд.

При цьому, як встановлено Верховним Судом у постанові від 29.07.2021 у справі № 910/23011/16, участь кредитора, зокрема конкурсного, не може бути формальною. Будучи учасником провадження у справі про банкрутство кредитор наділений широким обсягом прав та повноважень, в тому рахунку правом на звернення до суду в межах провадження у справі про банкрутство із заявою про визнання недійсними правочинів боржника (стаття 42 КУзПБ), звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) ліквідатора (частина шоста статті 61 КУзПБ), визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону (стаття 73 КУзПБ), реалізуючи які він має діяти своєчасно та у належний спосіб.

Під час здійснення провадження у справі про банкрутство кредитор в силу наявних у нього прав не може безумовно покладатися у здійсненні дій з оскарження правочинів чи інших дій направлених на виявлення, повернення майна банкрута, лише на ліквідатора.

Як особа зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану своїх прав, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти, за наявності в нього необхідного обсягу прав та повноважень, дії направлені на визнання правочинів боржника недійсними, визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону, оскарження дій (бездіяльності) ліквідатора щодо вжитих ним заходів у ліквідаційній процедурі тощо. Саме від таких дій кредитора залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство - задоволення (погашення) його вимог.

На підставі наведених обставин, господарський суд доходить висновку про відсутність об`єктивних підстав для задоволення клопотання ліквідатора про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України - суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, керуючись статтями 137-140, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути заяву ліквідатора ТОВ "АЛТЕК-КАУФМАНН" вх. №11913 від 19.05.2025 про забезпечення позову .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання - 19.05.2025 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя С.А. Прохоров