УХВАЛА

15 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 922/4793/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуюча), Бенедисюка І.М., Ємця А.А.,

у письмовому провадженні за матеріалами касаційної скарги ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-1, скаржник)

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2025

у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «Державний експортно-імпортний банк України», банк, позивач)

до:

1) ОСОБА_1 ;

2) ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , відповідач-2);

3) ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , відповідач-3)

про стягнення 9 873 299,52 доларів США та 112 216 149,03 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. АТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просить:

1) стягнути з ОСОБА_1 як із солідарного із Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Агродар» (далі - ТОВ «Торговий дім Агродар») боржника за генеральною кредитною угодою на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за генеральною кредитною угодою по кредиту, процентам за користування кредитом, комісії за управління кредитом з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 9 873 299,52 доларів США та 112 216 149,03 грн;

2) стягнути з ОСОБА_2 як із солідарного із ТОВ «Торговий дім Агродар» боржника за генеральною кредитною угодою на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за генеральною кредитною угодою по кредиту, процентам за користування кредитом, комісії за управління кредитом з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 9 873 299,52 доларів США та 112 216 149,03 грн;

3) стягнути з ОСОБА_3 як із солідарного із ТОВ «Торговий дім Агродар» боржника за генеральною кредитною угодою на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за генеральною кредитною угодою по кредиту, процентам за користування кредитом, комісії за управління кредитом з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 9 873 299,52 доларів США та 112 216 149,03 грн;

4) судові витрати покласти на відповідачів;

5) залучити до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ТОВ «Торговий дім Агродар».

2. Господарський суд Харківської області ухвалою від 06.01.2025 повернув АТ «Державний експортно-імпортний банк України» позовну заяву та додані до неї документи з посиланням на пункт 2 частину п`яту статті 174 та статтю 173 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

3. Банк з ухвалою суду першої інстанції не погодився, у зв`язку з чим звернувся до суду апеляційної інстанції із скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.01.2025 і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

4. Східний апеляційний господарський суд постановою від 27.02.2025 задовольнив апеляційну скаргу банку та скасував ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.01.2025, а справу №922/4793/24 направив для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4.1. Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що така ухвала про повернення позовної заяви на підставі частини тринадцятої статті 176 та частини четвертої статті 226 ГПК України винесена з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та порушенням норм процесуального права.

5. Не погоджуючись з судовим рішенням апеляційного суду, ОСОБА_1 27.03.2025 через Електронний суд звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, просить, зокрема, скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у справі №922/4793/24, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.01.2025 залишити в силі.

6. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 з посиланням на пункт 5 частини першої статті 310 ГПК України зазначає про неповідомлення відповідача про розгляд справи і, як наслідок, розгляд справи за його відсутності є грубим порушенням не лише процесу, а і прав відповідача на судовий захист та публічний розгляд справи, а також основоположних принципів господарського судочинства та з посиланням на приписи статей 177, 195, 236 ГПК України зазначає, що апеляційним судом ухвалено невірне по суті рішення, що узгоджується абзацом 2 частини другої статті 287 ГПК України.

7. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2025 для розгляду справи №922/4793/24 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючої, Бенедисюка І.М., Ємця А.А.

8. Верховний Суд ухвалою від 16.04.2025, зокрема, відкрив касаційне провадження у справі №922/4793/24 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

9. До Верховного Суду 02.05.2025 через «Електронний суд» від представника банку адвокатки Мосійчук Яніни Ігорівни (далі - адвокатка Мосійчук Я.І.) надійшли два відзиви на касаційну скаргу, у яких Банк просить закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2025, а у випадку не встановлення підстав для закриття касаційного провадження - відмовити у задоволенні цієї касаційної скарги, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 залишити без змін. Суд з огляду на аналогічний зміст цих відзивів розглядає їх як один.

9.1. Щодо наявності підстав для закриття касаційного провадження адвокатка Мосійчук Я.І. зазначила, що ухвала про повернення позовної заяви скасована апеляційним судом, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. Оскарження постанови, якою скасовано ухвалу про повернення позовної заяви, в касаційному порядку ГПК України не передбачено.

10. Під час дослідження та аналізу матеріалів цієї справи, Судом встановлено, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа №367/252/24 (провадження № 14-21цс25) (ухвала про прийняття на розгляд Великої Палати Верховного Суду від 05.03.2025).

10.1. Предметом касаційного оскарження у справі №367/252/24 є: ухвала апеляційного суду від 06.02.2024, якою апеляційну скаргу приватного виконавця на ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 11.01.2024 повернено особі, яка її подала; постанова від 19.05.2024, якою апеляційний суд скасував ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 16.02.2024 року (про повернення позовної заяви приватного виконавця) і направив справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

10.2. Тобто у цій справі оскаржуються ухвала про повернення позовної заяви, яка скасована апеляційним судом, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

11. Колегія суддів оцінюючи доводи щодо закриття провадження у справі сукупно з доводами скаржника, з огляду на предмет касаційного оскарження у цій справі виходить з такого.

12. Відповідно до статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

13. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

14. Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

15. У рішення Європейського суду з прав людини від 15.05.2012 у справі "ТОВ "Фірма Верітас" проти України, суд вказав, що, враховуючи положення норми ГПК України та компетенційну складову у понятті "суд, встановлений законом", колегія суддів дійшла висновку, що повноваження розглядати питання, які виходять за межі компетенції суду касаційної інстанції, є помилковим ).

16. Колегія суддів також приймає до уваги, що Європейський суд з прав людини у справі DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року зазначив, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів.

17. Таким чином, колегія суддів вважає, що реалізація конституційного права, зокрема, на касаційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в цьому випадку - норм Господарського процесуального кодексу України та компетенційної складової у понятті "суд, встановлений законом".

18. Отже, у цій справі (№922/4793/24) та у справі №367/252/24 предметом оскарження є постанова апеляційної інстанції, якою ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви скасована апеляційним судом, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

19. З огляду на предмет касаційного оскарження, застосовні до нього повноваження судом касаційної інстанції, можливості реалізації конституційного права, зокрема, на касаційне оскарження судового рішення (постанова апеляційної інстанції, якою ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви скасована апеляційним судом, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції) виникає необхідність у формуванні єдиного підходу до правозастосування положень ГПК України, зокрема, в частині визначення можливості касаційного оскарження постанов апеляційного суду, якими скасовано ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви та справу передано для продовження розгляду та компетенції Верховного Суду розглядати такі касаційні скарги.

20. Вказане питання є першочерговим і ключовим, а відтак правовідносини щодо застосування цих норм права є подібними. Адже скаржник у касаційній скарзі просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у справі №922/4793/24, якою скасовано ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.01.2025 про повернення позовної заяви.

21. Верховний Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

22. Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

23. У відповідності до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та частини четвертої статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

24. Відповідно до пункту 7 частини першої та частини третьої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному поряду палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

25. Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

26. З огляду на викладене, беручи до уваги предмет касаційної скарги та її вимоги, доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу у сукупності, Суд дійшов висновку про те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №367/252/24 може мати суттєве значення для правильного вирішення спірного питання у цій справі, з точки зору компетенційної складової у поняття "суд, встановлений законом" та реалізації конституційного права на касаційне оскарження постанов апеляційного суду, якими скасовано ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви та справу передано для продовження розгляду, з метою єдності судової практики, а також те, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, та зважаючи на висновки Великої Палати, які викладені у постанові від 05.03.2025 у справі №910/13175/23 щодо зупинення провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, та завдання Верховного Суду щодо забезпечення єдності судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі №922/4793/24, відповідно до пункту 7 частини першої статті 228, пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України, до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №367/252/24.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 314 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у справі №922/4793/24 зупинити до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №367/252/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець