РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.05.2025Справа № 910/1387/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХДІАГНОСТИКА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦХІМРЕСУРС"

про стягнення коштів у розмірі 407 367,51 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХДІАГНОСТИКА" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦХІМРЕСУРС" з вимогою про стягнення заборгованості за договором на виконання робіт з обстеження № 27 від 05 липня 2024 року, у розмірі 407 367, 51 грн., з яких: основний борг - 354 000 грн., пеня - 22 161,10 грн., інфляційні втрати - 26 213,21 грн., 3 % річних - 4 993,20 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.02.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надав строк для реалізації сторонами процесуальних прав.

27.02.2025 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що після прийняття робіт за договором відповідач виявив відступи від умов договору та інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки). Таким чином відповідач заявив вимогу про зменшення оплати за роботи пропорційно обсягу виконаної роботи, а саме до розміру 150 000 грн., які вже було сплачено позивачу в якості авансу.

27.02.2025 відповідач подав клопотання про призначення судової теплотехнічної експертизи.

04.03.2025 позивач подав суду відповідь на відзив, в якій проти викладених відповідачем у відзиві обставинах заперечував.

05.03.2025 позивач подав суду заперечення на клопотання відповідача про призначення експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Вирішуючи клопотання відповідача щодо призначення експертизи, суд погоджується з доводами позивача про його необґрунтованість, оскільки предметом позову у даній справі є вимога про стягнення заборгованості за виконані підрядні роботи згідно з договором на виконання робіт з обстеження № 27 від 05.07.2024. В той же час, відповідач ставить на вирішення експертів питання, щодо виявлення дефектів після прийняття ним робіт, що не є предметом доказування у даній справі, оскільки умови оплати за договором не залежать від виявлення дефектів (прихованих недоліків) після прийняття робіт за спірним договором.

Таким чином у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової теплотехнічної експертизи слід відмовити, з підстав необґрунтованості та безпідставності, оскільки питання, які ставляться експерту виходять за межі заявлених вимог та не входять до предмету доказування по даній справі.

10.03.2025 відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких проти викладених позивачем у відповіді на відзив обставинах заперечував.

11.03.2025 відповідач подав суду заяву про відкликання заперечень на відповідь на відзив.

12.03.2025 відповідач подав суду пояснення на заперечення позивача на клопотання про призначення експертизи.

12.03.2025 відповідач подав заяву про виправлення технічної помилки у запереченні на відповідь на відзив.

13.03.2025 позивач подав суду додаткові пояснення у справі.

17.03.2025 позивач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу заяви.

18.03.2025 відповідач подав суду заяву про неприйняття до уваги доказу.

18.03.2025 відповідач подав суду додаткові пояснення.

17.04.2025 позивач подав суду клопотання про долучення доказів.

24.04.2025 відповідач подав суду заяву про неприйняття до уваги доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.07.2015 між позивачем (субпідрядником) та відповідачем (підрядником) укладено договір на виконання робіт з обстеження № 27, згідно умов якого згідно якого позивач зобов`язався здійснити обстеження по об`єкту: «Обстеження та дефектування маслопроводів блоку 3 Трипільської ТЕС», а відповідач - прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість згідно з умовами Договору.

Відповідно до умов п. 3.5. Договору оплата по договору здійснюється наступним чином: у розмірі 30 % вартості робіт протягом 3 (трьох) робочих днів після підписання Договору; - у розмірі 70 % вартості робіт протягом 10 (десяти) календарних днів з дати підписання Актів виконаних робіт.

Матеріалами справи встановлено, що позивач виконав роботи за договором на загальну суму 504 000 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 27-24-07 від 01.08.2024.

Вказаний акт підписаний сторонами без зауважень.

Як зазначає позивач відповідачем здійснено часткову оплату за виконані роботи у розмірі 150 000 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що відповідач зобов`язання щодо повної оплати вартості підрядних робіт по договору не виконав, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у сумі 354 000 грн.

За змістом частини 2 статті 11 ЦК України вбачається, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, що укладаються між суб`єктами цивільних правовідносин, до яких законодавцем віднесено договір підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1статті 838 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Згідно вимог ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 1 статті 854 ЦК України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як встановлено ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Доказів оплати відповідачем вартості підрядних робіт у сумі 354 000 грн., що залишились неоплаченими, у т.ч. у визначені строки, та станом на час розгляду справи по суті спору, суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 354 000 грн. основної заборгованості.

Що стосується заперечень відповідача суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 853 ЦК України, якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Оскільки, відповідачем не надано жодних доказів пред`явлення позивачу відмови від підписання акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 27-24-07 від 01.08.2024, доказів пред`явлення претензій щодо якості виконаних робіт за вказаним актом, суд дійшов висновку, що заперечення відповідача в цій частині є безпідставними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 21.05.2018 у справі № 922/2310/17.

Верховний Суд у постанові від 18.08.2021 у справі № 910/18384/20 про стягнення плати за виконані підрядні роботи за аналізом норм ст. ст. 837, 882 ЦК України дійшов висновку, що нормами чинного законодавства передбачено обов`язок замовника здійснити оплату фактично виконаних підрядником робіт. Якщо замовник не надав доказів оплати актів чи мотивованої відмови від їх підписання, а строк здійснення оплати за ними настав, то заявлена позивачем вимога про стягнення коштів за виконані роботи за вказаними актами повинна розглядатись судами, на підставі чого суди повинні ухвалити рішення про стягнення чи відмову у стягненні коштів за виконані роботи, в залежності від наявних у справі доказів щодо фактичного виконання робіт підрядником, зазначених ним у відповідних актах.

Отже, враховуючи приписи чинного законодавства, а також те, що замовник оглянув та прийняв за відповідним актом без будь-яких зауважень і застережень виконані роботи, обумовлені договором, свідчить про належне виконання позивачем умов договору та прийняття цих робіт замовником без претензій щодо їх виду, якості, об`ємів (кількості) та вартості у відповідності умовам договорів за іншими показниками.

Згідно вимог ст. 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе.

Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Умова договору підряду про звільнення підрядника від відповідальності за певні недоліки роботи не звільняє його від відповідальності за недоліки, які виникли внаслідок умисних дій або бездіяльності підрядника.

Підрядник, який надав матеріал для виконання роботи, відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості.

Таким чином, у разі якщо на думку відповідача він виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки) порушено його право, він не позбавлений можливості звернення за захистом цих прав з належним позовом.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 22 161,10 грн. пені.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п 6.3 Договору за порушення встановленого даним договором строку оплати підрядник сплачує субпідряднику пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 22 161,10 грн. пені суд задовольняються вказані вимоги, оскільки вказані розрахунки є вірними.

Також за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 4 993,20 грн. 3% річних та 26 213,21 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 4 993,20 грн. 3% річних та 26 213,21 грн. інфляційних втрат, судом задовольняються вказані вимоги в межах поданого розрахунку, оскільки вказані розрахунки є вірними.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦХІМРЕСУРС" (01042, місто Київ, вулиця Маккейна Джона, будинок, 16, кімната, 4, код 44181211) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХДІАГНОСТИКА" (50086, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вулиця Галенка, будинок, 4, квартира, 24, код 31550092) 354 000 (триста п`ятдесят чотири тисячі) грн. основного боргу, 22 161 (двадцять дві тисячі сто шістдесят одну) грн. 10 коп. пені, 4 993 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто три) грн. 20 коп. 3% річних, 26 213 (двадцять шість тисяч двісті тринадцять)грн. 21 коп. інфляційних втрат, 4 886 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят шість) грн. 30 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак