ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. ХарківСправа № 922/389/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши заяву Комунального некомерційного підприємства "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради Харківської області про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу у справі

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради Харківської області, м. Дергачі
до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф", м. Харків
про стягнення коштів

за участю представників учасників справи:

позивача - Марченко В.Ю.

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне некомерційне підприємство "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради Харківської області, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф", відповідач, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за 2022 та 2023 року у загальному розмірі 412 988,99 грн, з яких: заборгованість за 2022 рік - 135 025,51 грн, заборгованість за 2023 рік - 277 963,48 грн. Судові витрати позивач просив суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 17.02.2025 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі №922/389/25, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.04.2025 у справі №922/389/25 позов задоволений. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" на користь Комунального некомерційного підприємства "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради заборгованість з відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за 2022 та 2023 року у розмірі 412 988,99 грн (з яких заборгованість за 2022 рік - 135 025,51 грн та за 2023 рік - 277 963,48 грн) та 4 955,86 грн судового збору.

05.05.2025 до суду від Комунального некомерційного підприємства "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради Харківської області надійшла заява, в якій останнє просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №922/389/25 про стягнення з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" на користь Комунального некомерційного підприємства "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради витрат на правничу допомогу в сумі 28 000,00 грн.

Ухвалою суду від 05.05.2025 заяву Комунального некомерційного підприємства "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради Харківської області про ухвалення додаткового рішення прийнято судом та призначено до розгляду у судовому засіданні на 15 травня 2025 року о 09:30.

14.05.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому він просить суд відмовити у задоволенні заяви від 02.05.2025 про ухвалення додаткового рішення по справі №922/389/25.

В обґрунтування клопотання відповідач вказує на те, що на момент подання заяви про ухвалення додаткового рішення за твердженням представника позивача, позивач вже поніс витрати по справі на професійну правничу допомогу, розмір якої загалом становить 28 000,00 грн. Однак, докази понесення таких витрат він не надавав, а надав лише акти про надання правничої допомоги у кількості 7 штук. Крім того, відповідач вказує на те, що вартість такої послуги, як участь адвоката в судовому засіданні, не може дорівнювати 5 000 грн., адвокатом не зазначено скільки саме часу він витратив на складання позовної заяви, вартістю на його думку 5 000 грн.; відповіді на відзив, вартістю 2 000 грн., та клопотання вартістю 1000 грн., яке було складено на стадії судового процесу після дослідження доказів та переходу суду до судових дебатів, яка вже не передбачає подання таких клопотань, отже взагалі не може бути оплачена, оскільки це не професійна правнича допомога, а дії адвоката в порушення судового процесу. Відповідач вважає зазначений у позові розмір витрат на правничу допомогу, занадто великим і неспівмірним, а заява про ухвалення додаткового рішення суду взагалі не підлягає задоволенню.

Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав заяву у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Комунальним некомерційним підприємством "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради Харківської області надано до суду: ордер серії ВІ №1279370 від 07.02.2025, договір №2 про надання правничої допомоги від 06.01.2025, укладений між адвокатом Марченком В.Ю. та Комунальним некомерційним підприємством "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради Харківської області (замовник), додаток №1 до договору про надання правничої допомоги "Розміри гонорару", акт №2 від 31.01.2025 про надання правничої допомоги до договору №2 від 06.01.2025 на суму 5 000,00 грн, акт №3 від 07.03.2025 про надання правничої допомоги до договору №2 від 06.01.2025 на суму 2 000,00 грн, акт №4 від 11.03.2025 про надання правничої допомоги до договору №2 від 06.01.2025 на суму 5 000,00 грн, акт №5 від 25.03.2025 про надання правничої допомоги до договору №2 від 06.01.2025 на суму 5 000,00 грн, акт №6 від 01.04.2025 про надання правничої допомоги до договору №2 від 06.01.2025 на суму 5 000,00 грн, акт №7 від 24.04.2025 про надання правничої допомоги до договору №2 від 06.01.2025 на суму 1 000,00 грн, акт №8 від 29.04.2025 про надання правничої допомоги до договору №2 від 06.01.2025 на суму 5 000,00 грн,

Відповідно до п. 4.2 договору замовник зобов`язаний оплатити адвокату фактично надану правничу допомогу. Згідно із п. 4.3 договору остаточний загальний розмір винагороди (гонорару) за надання правничої допомоги за даним договором визначається на підставі актів про надання правничої допомоги. Відповідно до п. 4.4 договору розмір винагороди (гонорару) за виконання адвокатом окремих дій встановлюється у додатку №1 до договору.

Дослідивши зазначені докази, суд вважає їх достатніми для підтвердження факту надання адвокатом професійної правничої допомоги.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині 4 статті 129 ГПК України, згідно приписів якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Разом з цим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України). Така правова позиція викладена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 05.11.2019 у справі № 908/2348/18.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 № 910/13071/19 вказано, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Отже, для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Подані до суду Комунальним некомерційним підприємством "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради Харківської області документи досліджені судом та визнаються належними доказами понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.

Так, проаналізувавши подані представником позивача докази на понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 28 000 грн, беручи до уваги предмет спору, кількість документів, що знаходиться у матеріалах справи, складність цієї справи, поведінку сторін, зміст та об`єм наданих адвокатом пояснень, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, пропорційності до предмета спору та обсягу наданих послуг, враховуючи, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, господарський суд дійшов висновку не присуджувати позивачу, на користь якого ухвалено судове рішення, усі його витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, суд, керуючись критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності, дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню відповідачем частково в сумі 16 000,00 грн (5000,00 грн. підготовка та подання адвокатом позовної заяви; 2000,00 грн. складання адвокатом відповіді на відзив на позовну заяву; 8000,00 грн. участь адвоката у судових засіданнях (2000,00 грн одне судове засідання), 1000,00 грн. складання клопотання про долучення доказів від 23.04.2025). У відшкодуванні решти суми витрат суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального некомерційного підприємства "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради Харківської області про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" (61058, м. Харків, пр. Незалежності, 13, ) на користь Комунального некомерційного підприємства "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради (62303, Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. Європейська, 4, ) 16 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Комунальне некомерційне підприємство "Дергачівська центральна лікарня" Дергачівської міської ради (62303, Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. Європейська, 4, ).

Відповідач - Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" (61058, м. Харків, пр. Незалежності, 13, ).

Повне рішення підписано 19 травня 2025 року.

Суддя О.В. Погорелова