ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2025 р. Справа №909/278/25

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: ГАЛУШКО Н.А.

СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання Телинько Я.П.

представники учасників у справі не з`явилися.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.ЗАГС №01-05/1153/25 від 15.04.2025)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2025 (суддя Стефанів Т.В.)

у справі №909/278/25

за заявою боржника ОСОБА_1 , м. Івано-Франківськ

про неплатоспроможність фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Івано-Франківської області звернулася фізична особа ОСОБА_1 із заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

Ухвалою від 17.03.2025 суд залишив заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність без руху. Зобов`язав заявник у десятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, усунути недоліки заяви.

Ухвалою від 02.04.2025 суд повернув заявнику без розгляду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 у зв?язку із не усуненням ним вимог ухвали суду про залишення такої заяви без руху.

Суд дійшов висновку про повернення заяви без розгляду, оскільки встановив, що ухвала про залишення заяви без руху була отримана заявником 18.03.2025, отже, останнім днем строку на усунення недоліків було 28.03.2025. Водночас заяву про усунення недоліків апеляційної скарги з додатками заявник подав лише о 20 год. 50 хв. 28.03.2025, тобто поза межами встановленого судом строку.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2025 та направити справу №909/278/25 для подальшого розгляду до Господарського суду Івано-Франківської області. Апелянт вважає зазначене судове рішення незаконним і прийнятим із порушенням норм матеріального права, зокрема без урахування ч. 6 та 7 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України. Зазначає, що заяву про усунення недоліків було подано до суду 28.03.2025 о 20:50 через систему «Електронний суд». Це, відповідно до норм процесуального законодавства, вважається своєчасним, адже строк подання закінчувався опівночі того ж дня. Суд першої інстанції, натомість, неправомірно дійшов висновку про пропущення строку лише на тій підставі, що заява була подана після завершення робочого часу суду.

Апелянт підкреслює, що закон не містить обмеження щодо подання процесуальних документів виключно в робочі години суду, коли ці документи подаються за допомогою електронних засобів зв`язку. Крім того, покликається на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 29.08.2022 у справі №906/1521/20, де вказано, що при поданні заяв в електронному вигляді вирішальним є час відправлення документа заявником, а не його отримання судом.

Також в апеляційній скарзі апелянт просить розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги клопотання апелянта про розгляд справи без його участі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності скаржника, оскільки наявних матеріалів справи є достатньо для прийняття законного і обґрунтованого рішення у цій справі.

Так, предметом апеляційного оскарження є ухвала суду, якою повернуто заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, оскільки за твердженням суду, боржником у визначений судом строк, не усунуто недоліки поданої заяви. Відтак суд апеляційної інстанції перевіряє дотримання господарським судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права під час повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (наразі - КУзПБ), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 ст. 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених КУзПБ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Особливості відновлення платоспроможності боржника, який є фізичною особою, врегульовано Книгою четвертою КУзПБ.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За змістом ч. 1 ст. 115 та ст. 116 КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника, яка подається ним за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, із викладенням, зокрема, обставин, що стали підставою для звернення до суду, а також наданням документів, передбачених ч. 3 ст. 116 КУзПБ. Разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в ч. 2 ст. 115 КУзПБ, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

При цьому, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких варіантах, наведених у вказаній статті, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх підстав як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у ч. 3 ст. 116 КУзПБ переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст, зокрема:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Системний аналіз ст. 113, ч.ч. 1, 2 ст. 116, ч. 1 ст. 119 КУзПБ дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Окрім цього, апеляційний господарський суд зазначає, що розглядаючи заяву боржника, місцевий господарський суд, з урахуванням положень ч. 3 ст. 13, ст. ст. 74, 76, 77 ГПК України, повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до ст.116 КУзПБ та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених ч. 2 ст. 115 КУзПБ (правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №909/1028/20).

Так, книгою четвертою КУзПБ не визначені підстави для залишення заяви фізичної особи про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху або для повернення такої заяви без розгляду.

Водночас ч. 3 ст. 37 КУзПБ передбачено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Як було зазначено вище, суд першої інстанції ухвалою від 17.03.2025 залишив заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність без руху. Зобов`язав заявник у десятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, усунути недоліки заяви, а саме подати суду:

- докази звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про боржника та членів сім`ї, яка необхідна для заповнення декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, зокрема звернення до органів, які здійснюють реєстрацію транспортних засобів, повітряних, морських, річкових суден, спеціальної техніки, іншого цінного рухомого майна, об`єктів інтелектуальної власності, отримання відомостей з відкритих державних реєстрів (джерел) щодо зазначеного майна та нематеріальних активів, інформації з державного реєстру обтяжень рухомого майна;

- проект плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства;

- актуальну інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника та членів сім`ї боржника.

Матеріалами справи підтверджується та зазначається самим боржником, що вказана ухвала була доставлена заявнику в застосунок "Дія" 18.03.2025 о 2 год. 40 хв..

Таким чином, останнім днем строку на усунення недоліків заяви було 28.03.2025.

ОСОБА_1 сформував в підсистемі «Електронний суд» та надіслав до Господарського суду Івано-Франківської області заяву про усунення недоліків 28.03.2025 о 20 год 50 хв.

Повертаючи заяву про відкриття провадження у справі неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 без розгляду, суд вказав, що боржник не усунув недоліки поданої заяви в межах встановленого строку, оскільки таку заяву подано з пропуском строку на її подання. Суд встановив, що заява про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність була одержана Господарським судом Івано-Франківської області 31.03.2025, а сформована така була заявником після завершення робочого часу суду.

Однак зазначені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковими, оскільки такі не відповідають положенням ст. 116 ГПК України та суперечать усталеним правовим висновкам Верховного Суду щодо визначення процесуальних строків, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу.

Статтею 113 ГПК України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Стаття 116 ГПК України регулює поняття початку і закінчення процесуальних строків.

Так, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відправлення документа заявником та його отримання господарським судом не обов`язково є одномоментною дією та може не збігатись у часі, і для правильного обчислення строку визначальним є саме відправлення відповідного документа заявником. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 227/477/21, від 29.08.2022 у справі №906/1521/20.

Отже, оскільки заява про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність була сформована в підсистемі «Електронний суд» 28.03.2025 до 24 години, то відповідно до положень ч. 6, 7 ст. 116 ГПК України строк не вважається пропущеним, навіть якщо вони надійшли до суду після завершення його робочого часу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

Відповідно ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки суд першої інстанції порушив норми процесуального права, неправильно застосував положення ст. 116 ГПК України повернувши заяву боржника без розгляду, тому оскаржувана ухвала є необґрунтованою та підлягає скасуванню з направленням справи до Господарського суду Івано-Франківської області на стадію вирішення питання про прийняття заяви до розгляду.

Керуючись ст. 11, 13, 74, 269 - 270, 275, 280- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2025, а справу №909/278/25 направити до суду для продовження розгляду на стадію вирішення питання про прийняття заяви до розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Н.А. ГАЛУШКО

О.С. СКРИПЧУК