УХВАЛА

15 травня 2025 року

м. Київ

cправа № 24/142-б

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В. В. - головуючого, Васьковського О. В., Погребняка В. Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги Фірми «МАГ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 08.04.2025

та на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 09.08.2024

у справі № 24/142-б

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Радикал"

до Товариства з обмеженою відповідністю Фірма "Маг"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

в межах справи № 24/142-б

за заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Відкритого акціонерного товариства "Радикал"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

05.05.2025 Фірма «МАГ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою від 05.05.2025 (з врахуванням виправленої касаційної скарги від 06.06.2025) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2024 у справі № 24/142-б, сформована в системі "Електронний суд" 05.05.2025.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Фірми «МАГ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю у справі № 24/142-б визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Васьковського О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.05.2025.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги Фірми «МАГ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю від 05.05.2025 (з врахуванням виправленої касаційної скарги від 06.06.2025) на відповідність вимогам ст.ст. 287-290 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 304 Господарського процесуального кодексу України, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно вимог касаційної скарги Фірми «МАГ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю від 05.05.2025 (з врахуванням виправленої касаційної скарги від 06.06.2025) скаржником оскаржується постанова Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 якою залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2024 у справі № 24/142-б, якою відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідністю Фірма "Маг" про роз`яснення судового рішення, а саме, ухвали Господарського суду міста Києва від 08.07.2024.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про роз`яснення чи відмову у роз`ясненні судового рішення.

Проте, вказана ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку (пункт 20 частини першої статті 255 ГПК України), але не підлягає касаційному оскарженню виходячи із вимог пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, не містить пункту 20 частини першої статті 255 цього Кодексу.

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18 листопада 2010 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини Levages Prestations Services v. France

(№ 21920/93, §48, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними.

Вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що згідно з Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходів щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, для запобігання будь-яким зловживанням системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: Levages Prestations Services v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).

Наявність вичерпного переліку ухвал суду першої інстанції, які після їх перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені до касаційного суду, не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду зумовлено виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким має на меті забезпечити сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду", що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 24/142-б за касаційною скаргою Фірми «МАГ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю від 05.05.2025 (з врахуванням виправленої касаційної скарги від 06.06.2025) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2024 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Крім того, касаційна скарга Фірми «МАГ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю від 05.05.2025 (з врахуванням виправленої касаційної скарги від 06.06.2025) містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 у справі № 24/142-б.

В зв`язку із відмовою у відкритті касаційного провадження у даній справі за касаційною скаргою Фірми «МАГ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю від 05.05.2025 (з врахуванням виправленої касаційної скарги від 06.06.2025), розгляд вищевказаного клопотання колегією суддів не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 234, 235 пунктом 2 частини 1 статті 287, пунктом 1 частини 1 статті 293, частиною 1 статті 304 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 24/142-б за касаційною скаргою Фірми «МАГ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю від 05.05.2025 (з врахуванням виправленої касаційної скарги від 06.06.2025) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді О. В. Васьковський

В. Я. Погребняк