РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.05.2025Справа № 910/7874/24
за позовом Керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережок"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Благодійна організація "Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва" Київський еколого-культурний центр"

про усунення перешкод

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Солонюк К.Г.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Деснянської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережок" про:

1) усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради () у користуванні та розпорядженні частини земельної ділянки природно-заповідного фонду з кадастровим номером :62:201:0030 та частини території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва в межах кадастрового кварталу 62:201, по АДРЕСА_1, літ. "а", "б", "в", "г", "д", "є", "ж", у Деснянському районі м. Києва, а саме, шляхом:1.1. скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Слободян В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.10.2021, індексний номер: 60710851, та здійснених на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережок" на будинок відпочинку в літ. "а" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), номер запису про право власності: 44266666 (відомостей про речове право - 44266666), з одночасним припиненням права власності ТОВ "Бережок" на нього.

1.2. скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Слободян В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.10.2021, індексний номер: 60710928, та здійснених на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережок" на будинок відпочинку в літ. "б" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), номер запису про право власності: 44267106 (відомостей про речове право - 44267106), з одночасним припиненням права власності ТОВ "Бережок" на нього.

1.3. скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського місцевого нотаріального округу Слободян В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під 01.10.2021, індексний номер: 60710999, та здійснених на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережок" на будинок відпочинку в літ. "в" загальною площею 45,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), номер запису про право власності: 44267425 (відомостей про речове право - 44267425), з одночасним припиненням права власності ТОВ "Бережок" на нього.

1.4. скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Слободян В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.10.2021, індексний номер: 60711049, та здійснених на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережок" на адміністративно-господарську будівлю в літ. "г" загальною площею 53,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), номер запису пре право власності: 44267595 (відомостей про речове право - 44267595), з одночасним припиненням права власності ТОВ "Бережок" на нього.

1.5. скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Слободян В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.10.2021, індексний номер: 60711121, та здійснених на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережок" на господарську будівлю в літ. "д" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), номер запису про право власності: 44267958 (відомостей про речове право - 44267958), з одночасним припиненням права власності ТОВ "Бережок" на нього.

1.6. скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Слободян В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.10.2021, індексний номер: 60711196, та здійснених на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережок" на господарську будівлю в літ. "є" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 є (реєстраційний |: номер об`єкта нерухомого майна 00), номер запису про право власності: 44268459 (відомостей про речове право - 44268459), з одночасним припиненням права власності ТОВ "Бережок" на нього.

1.7. скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Слободян В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.10.2021, індексний номер: 60711262, та здійснених на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережок" на господарську будівлю в літ. "ж" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ж (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), номер запису про право власності: 44268741 (відомостей про речове право - 44268741), з одночасним припиненням права власності ТОВ "Бережок" на нього.

2) усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради (ЄДРГІОУ 22883141) у користуванні та розпорядженні частини земельної ділянки природно-заповідного фонду з кадастровим номером :62:201:0030 та частини території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва в межах кадастрового кварталу 62:201, по АДРЕСА_1, літ. "а", "б", "в", "г", "д", "є", "ж", у Деснянському районі м. Києва шляхом:

2.1. закриття в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно розділу та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна-будинок відпочинку в ліг. "а" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 а, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 00, відомості про відкриття якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно: 15.06.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васильєвою Н.І., індексний номер рішення 30072433.

2.2. закриття в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно розділу та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - будинок відпочинку в літ. "б" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 б, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 00, відомості про відкриття якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 15.06.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васильєвою Н.І., індексний номер рішення 30072048.

2.3. закриття в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно розділу та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - будинок відпочинку в літ. "в" загальною площею 45,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 в, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 00, відомості про відкриття якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 14.06.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васильєвою Н.І., індексний номер рішення 30050425.

2.4. закриття в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно розділу та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - адміністративно-господарську будівлю в літ. "г" загальною площею 53,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 г, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 00, відомості про відкриття якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 14.06.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васильєвою Н.І., індексний номер рішення 30047355.

2.5. закриття в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно розділу та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - господарську будівлю в літ. "д" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 д, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 00, відомості про відкриття якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 13.06.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васильєвою Н.І., індексний номер рішення 30024083.

2.6. закриття в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно розділу та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - господарську будівлю в літ. "є" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 є, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 000, відомості про відкриття якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 13.06.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васильєвою Н.І., індексний номер рішення 30023508.

2.7. закриття в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно розділу та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - господарську будівлю в літ. "ж" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ж, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 00, відомості про відкриття якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 13.06.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васильєвою Н.І., індексний номер рішення 30022727.

3) усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради () у користуванні та розпорядженні частини земельної ділянки природно-заповідного фонду з кадастровим номером :62:201:0030 та частини території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва в межах кадастрового кварталу 62:201, по АДРЕСА_1, літ. "а", "б", "в", "г", "д", "є", "ж", у Деснянському районі м. Києва, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережок" () знести об`єкти самочинного будівництва: 6 будівель загальною площею 149 кв.м. (площами 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 12 кв.м., 60 кв.м., 50 кв.м.) та тимчасові споруди з тентовим покриттям в кількості 18 штук загальною площею 335,5 кв.м. (площами 25 кв.м., 25 кв.м., 6,25 кв.м., 6,25 кв.м., 25 кв.м, 50 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м., 6 кв.м., 6 кв.м., 9 кв.м.. 25 кв.м., 25 кв.м.), 2 споруди господарського призначення загальною площею 17,5 кв.м. (по 8,75 кв.м. кожна), що розташовані на частині земельної ділянки з кадастровим номером :62:201:0030 та частини території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва в межах кадастрового кварталу 62:201, по АДРЕСА_1, літ. "а", "б", "в", "г", "д", "є", "ж", у Деснянському районі м. Києва.

4) усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради () у користуванні та розпорядженні частини земельної ділянки природно-заповідного фонду з кадастровим номером :62:201:0030 та частини території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва в межах кадастрового кварталу 62:201, по АДРЕСА_1, літ. "а", "б", "в", "г", "д", "є", "ж", у Деснянському районі м. Києва, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережок" () повернути Київській міській раді (, вул. Хрещатик, 36, м. Київ) земельні ділянки, розташованих в межах земельної ділянки кадастровий номер :62:201:0030 площею 0,1731 га та частини території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва площею 0,1280 га в межах кадастрового кварталу 62:201, по АДРЕСА_1, літ. "а", "б", "в", "г", "д", "є", "ж", у Деснянському районі м. Києва, з приведенням їх у придатний для використання стан шляхом звільнення від приміщень закладу громадського харчування, що складається з капітальних будівель, тимчасових споруд та споруд господарського призначення.

Позовні вимоги мотивовані відсутністю у ТОВ "Бережок" правовстановлюючих документів на землю, відсутністю документів на прийняття в установленому законом порядку об`єктів будівництва до експлуатації, фактом прийняття Деснянським районним судом м. Києва 18.05.2016 у справі № 754/5007/16-ц рішення про затвердження мирової угоди, укладеної між позивачем ОСОБА_1 , з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_2 , з другої сторони, по якій ОСОБА_2 визнав за ОСОБА_1 право власності на наступні приміщення: будинок відпочинку в літ. "А", площею 15, 70 кв.м.; будинок відпочинку в літ. "Б", площею 15, 70 кв.м.; будинок відпочинку в літ. "В", площею 45, 60 кв.м.; адміністративно-господарську будівлю в літ. "Г", площею 53, 20 кв.м.; господарську будівлю в літ. "Д", площею 4, 70 кв.м.; господарську будівлю в літ. "Є", площею 4, 70 кв.м.; господарську будівлю в літ. "Ж", площею 4, 70 кв.м., що знаходяться на земельних ділянках, кадастровий номер :62:201:0235, кадастровий номер :62:201:0236, кадастровий номер :62:201:02300, розташовані по АДРЕСА_1, літ. А, б, в, г, д, є, ж у Деснянському районі м. Києва, без залучення до участі у справі Київської міської ради, як власника земельної ділянки, а також фактом надання об`єктам нерухомого майна поштової адреси за відсутності документів про прийняття їх в експлуатацію, що свідчить про недобросовісність набуття ТОВ "Бережок" права власності на майно, самочинного будівництва: 6 будівель загальною площею 149 кв.м. (площами 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 12 кв.м., 60 кв.м., 50 кв.м.) та тимчасові споруди з тентовим покриттям в кількості 18 штук загальною площею 335,5 кв.м. (площами 25 кв.м., 25 кв.м., 6,25 кв.м., 6,25 кв.м., 25 кв.м, 50 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м., 6 кв.м., 6 кв.м., 9 кв.м.. 25 кв.м., 25 кв.м.), 2 споруди господарського призначення загальною площею 17,5 кв.м. (по 8,75 кв.м. кожна), що розташовані на частині земельної ділянки з кадастровим номером :62:201:0030 та частини території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва в межах кадастрового кварталу 62:201, по АДРЕСА_1, літ. "а", "б", "в", "г", "д", "є", "ж", у Деснянському районі м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 07.08.2024.

Протокольною ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 04.09.2024.

Через систему "Електронний суд" 04.09.2024 від Благодійної організації "Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва" Київський еколого-культурний центр" надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи.

Через систему "Електронний суд" 04.09.2024 від представника ТОВ "Бережок" надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду 04.09.2024 відкладено підготовче засідання на 02.10.2024.

Через систему "Електронний суд" 30.09.2024 від представника ТОВ "Бережок" надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 задоволено заяву Благодійної організації "Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва" Київський еколого-культурний центр" про вступ у справу в якості третьої особи від 04.09.2024 та залучено у якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Благодійну організацію "Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва" Київський еколого-культурний центр"; відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Бережок" в задоволенні клопотання від 30.09.2024 про закриття провадження у справі; відкладено підготовче засідання на 16.10.2024.

Через систему "Електронний суд" 11.10.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти задоволення позову в повному обсязі оскільки вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту; вказав на те, що виходячи із заявлених вимог належними співвідповідачами мали б бути ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Також, представник відповідача стверджує, що ТОВ "Бережок" не можу бути належним відповідачем щодо позовних вимог про знесення тимчасових споруд, адже не має до них жодного відношення.

Через систему "Електронний суд" 16.10.2024 від представника Київської міської ради надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено про вірно обраний спосіб захисту порушених прав; наголошено на тому, що ні ОСОБА_1 , ні інші особи по ланцюгу відчуження та реєстрації майна на спірних земельних ділянках не були належними власниками майна; ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є керівником та засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережок", прокурором наведено доводи із долученням всіх необхідних доказів про порушення прав саме територіальної громади як власника спірної земельної ділянки, а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не можуть бути належними відповідачами по даній справі, оскільки вони не є власниками спірної земельної ділянки та не можуть бути такими, а відтак їх права не порушені.

Також вказано на те, що рішення про передачу у власність чи користування ТОВ "Бережок", ОСОБА_1 , ОСОБА_3 чи будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам земельної ділянки з кадастровим номером :62:201:0030 площею 0,1731 га та частини території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва площею 0,1280 га в межах кадастрового кварталу 62:201, по АДРЕСА_1, літ. "а", "б", "в", "г", "д", "є", "ж", у Деснянському районі м. Києва Київською міською радою не приймалось, що підтверджується інформацією Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) від 30.08.2023 № 05780202/3-11450 та від 12.04.2024 № 0570202/3-5062; будь-які дозвільні документи на забудову цих земельних ділянок також не видавались уповноваженими органами; нерухоме майно, що перебуває у власності ТОВ "Бережок" є самочинним будівництвом, оскільки збудовано на земельних ділянках, які для вказаної мети (під забудову) не відводилися.

Через систему "Електронний суд" 16.10.2024 від представника третьої особи надійшли пояснення, в яких позовні вимоги ним підтримано в повному обсязі та просилось про задоволення позову.

Так, представник третьої особи наголосив, що ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.05.2016 №754/5007/16-ц суд визнав право власності за ТОВ "Бережок" на об`єкти нерухомого майна розміщені на земельних ділянках з наступними кадастровими номерами: :62:201:0235, :62:201:0236, :62:201:02300, що розташовані по АДРЕСА_1, літ. а, б, в, г, д, є, ж у Деснянському районі м. Києва, в той же час позовні вимоги стосуються знесення об`єктів нерухомого майна, що знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :62:201:0030.

Протокольною ухвалою суду від 16.10.2024 відкладено підготовче засідання на 20.11.2024.

Протокольною ухвалою суду від 20.11.2024 відкладено підготовче засідання на 11.12.2024.

Через діловодство суду 21.10.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій заперечувались доводи відповідача зазначені у відзиві.

Через систему "Електронний суд" 22.10.2024 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у якій наведені аналогічні доводи зазначені у відзиві.

Протокольною ухвалою суду від 20.11.2024 відкладено підготовче засідання на 11.12.2024.

Протокольною ухвалою суду від 11.12.2024 закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 22.01.2025.

В судовому засіданні 22.01.2025 судом заслухано вступне слово представника позивача та оголошено про відкладення судового засідання на 05.03.2025.

В судовому засіданні 05.03.2025 судом повторно заслухано вступне слово представника позивача та оголошено перерву у судовому засіданні на 16.04.2025.

В судовому засіданні 16.04.2025 судом заслухано вступне слово представника відповідача та оголошено про відкладення судового засідання на 30.04.2025.

В судовому засіданні 30.04.2025 судом заслухано вступне слово представника третьої особи та оголошено про відкладення судового засідання на 07.05.2025.

В судовому засіданні 07.05.2025 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги; представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі; представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (частина 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Представник третьої особи про причини неявки у судове засідання 07.05.2025 не повідомив.

Суд дослідив зібрані в матеріалах справи докази, заслухав пояснення представників сторін, як щодо дослідження доказів, так і по суті позовних вимог та заперечень проти позову.

07.05.2025 у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради №97/9176 від 28.07.2020 "Про оголошення природної території ландшафтним заказником місцевого значення "Деснянські луки" оголошено ландшафтним заказником місцевого значення "Деснянські луки" частину природної території лівобережної заплави р. Дніпро в межах Деснянського району м. Києва загальною площею 314,1 га.

Відповідно до п. 8 Переліку територій, на основі яких оголошується заказник місцевого значення "Деснянські луки" (додаток до вказаного рішення Київради), віднесено земельну ділянку з обліковим кодом 62:201:0211).

Під час інвентаризації вказаної земельної ділянки сформовано та 29.11.2021 зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку з кадастровим номер :62:201:0030 (попередньо обліковий код 62:201:0211), яка віднесена до території, на основі якої оголошено ландшафтний заказник місцевого значення "Деснянські луки", що згідно ст. ст. 3, 25 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" відноситься до природно-заповідного фонду України та на підставі ст. 150 Земельного кодексу України належить до особливо цінних земель.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :62:201:0030, загальною площею 125,9133 га, у Деснянському районі міста Києва, відноситься до категорії земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення та за видом використання для збереження та використання заказників.

З державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що 13.06.2016, 14.06.2016 та 15.06.2016 за ОСОБА_1 на підставі мирової угоди затвердженої ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.05.2016 у справі №754/5007/16-ц зареєстровано право власності (з відкриттям семи розділів) на будинок відпочинку в літ. "а" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на будинок відпочинку в літ. "б" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на будинок відпочинку в літ. "в" загальною площею 45,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на адміністративно-господарську будівлю в літ. "г" загальною площею 53,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "д" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "є" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 є (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "ж" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ж (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

В подальшому 27.07.2021 приватним нотаріусом Рогач В.В. на підставі договорів дарування від 27.07.2021 №1284, 1285, 1289, 1283, 1288, 1287, 1286 укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 внесено записи про право власності за ОСОБА_3.

Далі, на підставі акту приймання-передачі майна від 29.09.2021 внесено записи про право власності за ТОВ "Бережок" (засновником якого є ОСОБА_1 ) на будинок відпочинку в літ. "а" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на будинок відпочинку в літ. "б" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на будинок відпочинку в літ. "в" загальною площею 45,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на адміністративно-господарську будівлю в літ. "г" загальною площею 53,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "д" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "є" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 є (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ж (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що будь-яких рішень про передачу вказаної земельної ділянки у власність чи користування Київська міська рада не приймала (інформація Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) від 30.08.2023 №05780202/3-11450 та від 12.04.2024 №0570202/3-5062).

Як вказує прокурор, оскільки вище зазначене нерухоме майно збудовано на земельній ділянці, яка для вказаної мети (під забудову) не відводилася, в силу положень ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України це майно є самочинним будівництвом і підлягає знесенню, а земельна ділянка - поверненню Київській міській раді з приведенням її у придатний для використання стан.

При цьому прокурор наголошує на тому, що спірна земельна ділянка належить до земель природно-заповідного та водного фондів і на неї поширюється режим обмеженої господарської діяльності, передбачений для прибережних захисних смуг, а тому дана земельна ділянка не може використовуватися під розміщення закладів комерційного призначення, тим більше - під будівництво.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначила, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Як зазначає керівник Деснянської окружної прокуратури міста Києва, згідно з ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" закріплено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Таким чином, як вказує прокурор, реалізація правомочностей щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, у тому числі спірною земельною ділянкою, належить органу місцевого самоврядування - у спірних правовідносинах - Київській міській раді, якій було відомо про клопотання ОСОБА_1 ще в 2016 році щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури і закладів громадського харчування на АДРЕСА_1, літ "а", "б", "в", "г", "д", "є", "ж" у Деснянському районі м. Києва та прийняте 2019 Київською міською радою рішення №319/7047 від 14.03.2019 "Про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1, літ "а", "б", "в", "г", "д", "є", "ж" у Деснянському районі м. Києва для будівництва та експлуатації адміністративно-господарських будівель"

Листами від 03.04.2024, 24.05.2024 Деснянська окружна прокуратура міста Києва звернулася до Київської міської ради із повідомленням про порушення відповідачем законодавства про природно-заповідний фонд і водний фонд та запропоновано надати інформацію про вжиті заходи щодо усунення перешкод у володінні та розпорядженні земельними ділянками: частини земельної ділянки природно-заповідного фонду з кадастровим номером :62:201:0030 та частини території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва в межах кадастрового кварталу 62:201, по АДРЕСА_1, літ. "а", "б", "в", "г", "д", "є", "ж", у Деснянському районі м. Києва.

З наданих на вказані листи відповідей Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.04.2024 №0570202/3-5062 та від 29.05.2024 №0570202/3-7250 вбачається, що інформація про вжиття Київрадою заходів цивільно-правового реагування щодо спірної земельної ділянки відсутня. Про намір вжити такі заходи самостійно прокурора не повідомлено.

Враховуючи наведене, оскільки після отримання повідомлення прокурора, заходів щодо звернення до суду з позовом Київською міською радою вжито не було, суд погоджується з доводами прокурора про наявність в даному випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Деснянською окружною прокуратурою м. Києва установлено, що на частині території земельної ділянки з кадастровим номером :62:201:0030 площею 0,1731, яка є об`єктом природно-заповідного фонду, що має обмеження у використанні та на частині території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва площею 0,1280 га в межах кадастрового кварталу 62:201, самовільно побудовано 6 будівель загальною площею 149 кв.м. (площами 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 12 кв.м., 60 кв.м., 50 кв.м.) та тимчасові споруди з тентовим покриттям в кількості 18 штук загальною площею 335,5 кв.м. (площами 25 кв.м., 25 кв.м., 6,25 кв.м., 6,25 кв.м., 25 кв.м, 50 кв.м.; 25 кв.м., 25 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м., 6 кв.м., 6 кв.м., 9 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м.), 2 споруди господарського призначення загальною площею 17,5 кв.м. (по 8,75 кв.м. кожна).

Вказані будівлі, споруди та земельну ділянку, огороджено частково дерев`яним парканом, для розміщення закладу громадського харчування кафе "Берег" та зони відпочинку, для здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку.

Факт розміщення закладу громадського харчування кафе "Берег" та зони відпочинку на земельних ділянках з кадастровим номером :62:201:0030 площею 0,1731, та на частині території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва площею 0,1280 га в межах кадастрового кварталу 62:201 встановлено під час огляду місця події у ході розслідування кримінального провадження №0000013 ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 197-1 КК України, що зафіксовано у протоколі огляду місця події від 05.09.2023 з фото-таблицями та довідці із план-схемою земельних ділянок, на яких розміщено заклад громадського харчування кафе "Берег", що складено за результатами огляду спеціалістами Управління державного екологічного нагляду (контролю) земельних ресурсів та у протоколі огляду місця події від 06.09.2023 з фото-таблицями з участю спеціаліста Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА).

Також, розташування вказаної кількості будівель, споруд закладу громадського харчування кафе "Берег" та зони відпочинку на спірних земельних ділянках зафіксовано протоколом огляду місця події від 07.06.2024 з фото-таблицями у ході розслідування кримінального провадження №0003290 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Вказане, на думку прокурора, підтверджується, що на земельній ділянці з кадастровим номером :62:201:0030 наразі розміщено 6 будівель загальною площею 149 кв.м. (площами 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 12 кв.м., 60 кв.м., 50 кв.м.) та тимчасові споруди з тентовим покриттям в кількості 18 штук загальною площею 335,5 кв.м. (площами 25 кв.м., 25 кв.м., 6,25 кв.м., 6,25 кв.м., 25 кв.м, 50 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м., 6 кв.м., 6 кв.м., 9 кв.м.. 25 кв.м., 25 кв.м.), 2 споруди господарського призначення загальною площею 17,5 кв.м. (по 8,75 кв.м. кожна).

Прокурор стверджує, що усі зазначені вище правочини та акт приймання-передачі майна до статутного капіталу відповідача порушують публічний порядок, адже їх укладення було спрямовано на заволодіння майном територіальної громади столиці - частиною території ландшафтного заказника місцевого значення "Деснянські луки" та частини прибережної захисної смуги річки Десенка, на яких зареєстровано право власності на майно, що і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Необхідність пред`явлення цього позову зумовлена потребою в забезпеченні на загальнодержавному рівні екологічної безпеки та охорони земель природно-заповідного та водного фонду, збереження екосистеми України, захисту довкілля і реалізації екологічних прав громадян, а також захисту прав і інтересів територіальної громади міста Києва щодо використання та розпорядження земельною ділянкою згідно з вимогами законодавства, оскільки об`єкти нерухомості, розташовані на спірній земельній ділянці, яка належить до категорії земель природно-заповідного та водного фонду, є самочинно збудованими, під їх будівництво не була відведена земельна ділянка, дозвіл на проведення будівельних робіт не надавався, проєкт не затверджувався, а відповідач, який здійснив самочинне будівництво нерухомого майна, не набув права власності на нього.

Отже, підставою для подання цього позову є вчинення відповідачем перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження та користування майном.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК).

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша статті 373 ЦК). Елементом особливої правової охорони землі є норма частини другої статті 14 Конституції України про те, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону; право власності на землю гарантується Конституцією України (частина 2 статті 373 ЦК).

Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (частина 4 статті 373 ЦК).

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦК власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, правовий режим самочинного будівництва врегульовано статтею 376 ЦК. Норми зазначеної статті є правовим регулятором відносин, які виникають у зв`язку із здійсненням самочинного будівництва.

Стаття 376 ЦК розміщена у главі 27 "Право власності на землю (земельну ділянку)", тобто правовий режим самочинного будівництва пов`язаний з питаннями права власності на землю.

Знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим. Так, власник землі в цьому разі не може використовувати її ані для власної забудови, ані іншим чином і не може здати цю землю в оренду будь-кому, окрім власника будівлі чи споруди. Тому державна реєстрація будівлі, споруди на чужій земельній ділянці є фактично і реєстрацією обмеження права власника землі (такий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18).

Отже, самочинне будівництво нерухомого майна особою, яка не є власником земельної ділянки, слід розглядати як порушення прав власника відповідної земельної ділянки.

Разом із цим сам по собі факт державної реєстрації права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду, не слід розглядати як окреме відносно факту самочинного будівництва порушення прав власника земельної ділянки.

Здійснення самочинного будівництва порушує права власника земельної ділянки, у тому числі у разі відсутності державної реєстрації права власності на самочинно побудоване нерухоме майно за відповідною особою. Факт самочинного будівництва змушує власника земельної ділянки діяти з урахуванням того, що на відповідній земельній ділянці наявні певні об`єкти нерухомості - що обмежує можливості як користування, так і розпорядження земельною ділянкою.

Отже, самочинно побудоване нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване за жодною особою, все одно обмежує власника відповідної земельної ділянки в користуванні та розпорядженні такою земельною ділянкою.

Права власника земельної ділянки порушуються в результаті факту самочинного будівництва, а не державної реєстрації права власності на самочинно побудоване майно. Державна реєстрація права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду поза встановленим статтею 376 ЦК порядком за особою, яка таке будівництво здійснила, лише додає до вже існуючих фактичних обмежень (які з`явились безпосередньо з факту самочинного будівництва) власника земельної ділянки в реалізації свого права власності додаткові юридичні обмеження.

Такі висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.05.2016 у справі №754/5007/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця Мілєвського Віктора Болеславовича про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні власністю, затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_1 право власності на наступні приміщення: будинок відпочинку в літ. "А" загальною площею 15,7 кв.м.; будинок відпочинку в літ. "Б" загальною площею 15,7 кв.м.; будинок відпочинку в літ. "В" загальною площею 45,6 кв.м.; господарську будівлю в літ. "Г" загальною площею 53,2 кв.м.; будівлю в літ. "Д" загальною площею 4,7 кв.м.; господарську будівлю в літ. "Є" загальною площею 4,7 кв.м.; господарську будівлю в літ. "Ж" загальною площею 4,7 кв.м., що знаходяться на земельних ділянках кадастровий номер :62:201:0235, кадастровий номер :62:201:0236, кадастровий номер :62:201:02300, розташовані по АДРЕСА_1 літ. "а", "б", "в", "г", "д", "е", "ж" у Деснянському районі м. Києва .

З наданих представником позивача доказів вбачається, що в матеріалах вказаної цивільної справи №754/5007/16-ц містяться:

- державний акт права власності ЯЕ 734020 з/р 08-7-03808 від 10.04.2012 на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :62:201:0235, власником якої зазначено Казарновську Наталію Іванівну та адреса землі АДРЕСА_2 ;

- державний акт права власності ЯЕ 794270 3/р 08-7-03825 від 18.04.2012 на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :62:201:0236, власником якої зазначено ОСОБА_4 та адреса земельної ділянки АДРЕСА_3 ;

- державний акт права власності ЯЕ 794269 3/р 08-7-03811 від 10.04.2012 на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :62:201:0230, власником якої зазначено ОСОБА_5 , з адресою земельної ділянки АДРЕСА_4 .

Отже, вказані державні акти права власності на земельні ділянки належать іншим особам та стосуються інших земельних ділянок та адреси не ті що зазначено судом в ухвалі про визнання за ОСОБА_1 права власності на будівлі.

В той же час, з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що 13.06.2016, 14.06.2016 та 15.06.2016 за ОСОБА_1 на підставі мирової угоди затвердженої ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.05.2016 у справі №754/5007/16-ц зареєстровано право власності (з відкриттям семи розділів) на будинок відпочинку в літ. "а" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на будинок відпочинку в літ. "б" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на будинок відпочинку в літ. "в" загальною площею 45,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на адміністративно-господарську будівлю в літ. "г" загальною площею 53,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "д" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "є" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 є (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "ж" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ж (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

27.07.2021 приватним нотаріусом Рогач В.В. на підставі договорів дарування від 27.07.2021 №1284, 1285, 1289, 1283, 1288, 1287, 1286 укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 внесено записи про право власності за ОСОБА_3.

В подальшому, підставі акту приймання-передачі майна від 29.09.2021 внесено записи про право власності за ТОВ "Бережок" (засновником якого є ОСОБА_1 ) на будинок відпочинку в літ. "а" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на будинок відпочинку в літ. "б" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на будинок відпочинку в літ. "в" загальною площею 45,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на адміністративно-господарську будівлю в літ. "г" загальною площею 53,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "д" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "є" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 є (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ж (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

В той же час, матеріали справи свідчать, що вищевказана земельна ділянка з кадастровим номером :62:201:0030 (попередньо обліковий код 62:201:0211) розташована на території, на основі якої оголошено ландшафтний заказник місцевого значення "Деснянські луки" та згідно ст. ст. 3, 25 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" відноситься до природно-заповідного фонду України та на підставі ст. 150 Земельного кодексу України належить до особливо цінних земель.

Тобто, спірна земельна ділянка є комунальною власністю територіальної громади міста Києва.

При цьому, відповідно до ст. 58 Земельного кодексу України та ст. 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті, зокрема, островами, не зайнятими лісами.

В силу ст. 58 Земельного кодексу України та ст. 4 Водного кодексу України спірна земельна ділянка належить до земель водного фонду.

За приписами ст. 88 Водного кодексу України на островах встановлюється режим обмеженої господарської діяльності, передбачений для прибережних захисних смуг.

Відповідно до ст. 89 Водного кодексу України у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: 1) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; 2) зберігання та застосування пестицидів і добрив; 3) влаштування літніх таборів для худоби; 4) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; 5) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; 6) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; 7) випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

За приписами ст. 89 Водного кодексу України на островах заборонено будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Аналогічна заборона міститься і в ст. 61 Земельного кодексу України.

Статтею 5 Закону України "Про екологічну мережу України" передбачено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду, землі водного фонду є складовою екомережі.

За ст. 3 Закону України "Про екологічну мережу України" екомережа це єдина територіальна система, яка утворюється з метою поліпшення умов для формування та відновлення довкілля, підвищення природно-ресурсного потенціалу території України, збереження ландшафтного та біорізноманіття, місць оселення та зростання цінних видів тваринного і рослинного світу, генетичного фонду, шляхів міграції тварин через поєднання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, які мають особливу цінність для охорони навколишнього природного середовища і відповідно до законів та міжнародних зобов`язань України підлягають особливій охороні.

У ст. 4 Закону України "Про екологічну мережу України" вказано, що збереження цілісності екомережі здійснюється відповідно до принципів забезпечення цілісності екосистемних функцій складових елементів екомережі, збереження та екологічно збалансоване використання природних ресурсів на території екомережі.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що території та об`єкти природно-заповідного фонду, землі водного фонду наділені надважливими функціями і завданнями мають особливий статус та перебувають під особливою державною охороною.

Також, відповідно до Генерального плану м. Києва на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804 спірні земельні ділянки за функціональним призначенням належать до території водних об`єктів, частково до території зелених насаджень загального користування.

Та відповідно до витягу з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :62:201:0030 має ряд обмежень в користуванні, зокрема: охоронна зона пам`ятки культурної спадщини, пам`ятка археології місцевого значення (Городище Троєщина-Вигурівщина, XI-XII століття), зона охоронюваного ландшафту, водоохоронна зона р. Десенка (Чорторий), зона особливого режиму забудови, зона підтоплень природного та техногенного характеру, зона затоплення повеневими водами, заказники, пам`ятки природи "Козацька верба".

Суд зазначає, що відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону (ч.ч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, а також передача таких земельних ділянок в оренду здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Отже, єдиною підставою для громадян та юридичних осіб набуття права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності, є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Відповідно, оскільки спірна земельна ділянка є комунальною власністю територіальної громади міста Києва, набуття права користування такою земельною ділянкою може бути здійснено виключно на підставі рішення Київської міської ради (як представницького органу місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду міста Києва та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені законодавством).

Проте, як свідчать обставини справи, рішення про передачу у власність чи користування відповідачу спірної земельної ділянки Київською міською радою не приймалося, що відповідачем не спростовано.

Окрім того, ОСОБА_1 27.09.2016 звертався до Київської міської ради з заявами дозвільного характеру щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування об?єктів туристичної інфраструктури і закладів громадського харчування на АДРЕСА_1, літ. "а", "б", "в", "г", "д", "е", "ж" у Деснянському районі м. Києва.

За результатами розгляду клопотання Департаментом надано лист із зауваженнями, зокрема щодо ненадання документів про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів нерухомості.

Також, Київська міська рада 14.03.2019 прийняла рішення № 319/7047 "Про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 (літ. "а", "б", "в", "г", "д", "є", "ж") у Деснянському районі м. Києва для будівництва та експлуатації адміністративно-господарських будівель", з підстав заборони законом будівництва будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних) у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів, у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах.

За інформацією БТІ від 26.01.2024 №062/14-937 об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 літ. а, б, в, г, д, є, ж на праві власності не реєструвались.

Також, за інформацією Департаменту містобудування та архітектури від 31.08.2023 №055-6676 встановлено, що проектна документація на будівництво, обслуговування та містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на АДРЕСА_1, літ. "а", "б", "в", "г", "д", "с", "ж" у Деснянському районі м. Києва не надавались.

Крім того, в реєстрі адрес у місті Києві відсутні відомості про документи щодо присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна на АДРЕСА_1, літ. "а", "б", "в", "г", "д", "е", "ж" у Деснянському районі м. Києва, що також підтверджується інформацією Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.08.2023 №102/03/40-3909.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що на частині території земельної ділянки з кадастровим номером :62:201:0030 площею 0,1731 самовільно побудовано 6 будівель загальною площею 149 кв.м. (площами 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 12 кв.м., 60 кв.м., 50 кв.м.) та тимчасові споруди з тентовим покриттям в кількості 18 штук загальною площею 335,5 кв.м. (площами 25 кв.м., 25 кв.м., 6,25 кв.м., 6,25 кв.м., 25 кв.м, 50 кв.м.; 25 кв.м., 25 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м., 6 кв.м., 6 кв.м., 9 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м.), 2 споруди господарського призначення загальною площею 17,5 кв.м. (по 8,75 кв.м. кожна), що підтверджується наступним:

- за інформацією Департаменту містобудування та архітектури від 31.08.2023 №055-6676, проектна документація на будівництво, обслуговування та містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на АДРЕСА_1, літ. «а», «б», «в», «г», «д», «с», «ж» У Деснянському районі м. Києва не надавались;

- Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві зареєстровано №КВ 55 від 20.12.2016 декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта: «Комплекс нежитлових будівель по АДРЕСА_1 (літ. «а», «б», «в», «г», «д», «с», «ж») у Деснянському районі м. Києва, після реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, підставою якої була ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 18.05.2016 у справі №754/5007/16-ц, що свідчить про те, що на час будівництва та час первинної реєстрації права власності дозвільних документів на будівництво не існувало;

- за інформацією Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) від 30.08.2023 №05780202/3-11450 та від 12.04.2024 №0570202/3-5062, будь-яких рішень про передачу частини території земельної ділянки з кадастровим номером :62:201:0030 у власність чи користування Київська міська рада не приймала.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, 6 будівель загальною площею 149 кв.м. (площами 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 12 кв.м., 60 кв.м., 50 кв.м.) та тимчасові споруди з тентовим покриттям в кількості 18 штук загальною площею 335,5 кв.м. (площами 25 кв.м., 25 кв.м., 6,25 кв.м., 6,25 кв.м., 25 кв.м, 50 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м., 6 кв.м., 6 кв.м., 9 кв.м.. 25 кв.м., 25 кв.м.), 2 споруди господарського призначення загальною площею 17,5 кв.м. (по 8,75 кв.м. кожна), що розташовані на частині земельної ділянки з кадастровим номером :62:201:0030 та частини території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва в межах кадастрового кварталу 62:201, по АДРЕСА_1, літ. "а", "б", "в", "г", "д", "є", "ж", у Деснянському районі м. Києва, є самочинним будівництвом в розумінні ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За змістом ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Отже, особа, яка використовувала земельну ділянку з порушенням прав іншої (власника земельної ділянки), повинна привести земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд за власний кошт.

Частиною 4 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно зі ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на підставі акту приймання-передачі майна від 29.09.2021 внесено записи про право власності за ТОВ "Бережок" (засновником якого є ОСОБА_1 ) на будинок відпочинку в літ. "а" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на будинок відпочинку в літ. "б" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на будинок відпочинку в літ. "в" загальною площею 45,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на адміністративно-господарську будівлю в літ. "г" загальною площею 53,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "д" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 д (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "є" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 є (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); на господарську будівлю в літ. "" загальною площею 4,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ж (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

З огляду на встановлені вище обставини, суд приходить до висновку, що ТОВ "Бережок" як кінцевий набувач не є добросовісним, оскільки він мав можливість і повинен був дослідити правові підстави набуття попереднім власником права власності на спірне майно, перевірити законність відведення земельної ділянки, а також наявність необхідної дозвільної документації. Враховуючи, що така перевірка є звичною та очікуваною дією з боку обачного суб`єкта господарювання, посилання набувача на добросовісність у даному випадку є необґрунтованим.

Крім того, набувач, здійснюючи правочин, мав і повинен був врахувати, що спірне майно протягом короткого періоду часу неодноразово відчужувалося, що могло додатково свідчити про спробу легалізації нерухомого майна без належного правового обґрунтування.

Так, багаторазова зміна власників є об`єктивним індикатором потенційної сумнівності правочинів, що потребує від набувача підвищеної обачності. Відтак, у межах належної перевірки правомірності набуття спірного майна відповідач мав можливість та повинен був з`ясувати правові підстави попередніх відчужень, дослідити документальне оформлення прав на земельну ділянку та наявність дозвільної документації щодо об`єкта нерухомості.

За таких обставин, оскільки Київською міською радою не приймалось рішення про передачу у власність чи користування ТОВ "Бережок" частини території земельної ділянки з кадастровим номером :62:201:0030, адреса за якою зареєстровані об`єкти самочинного збудованого майна за ТОВ "Бережок" не присвоювалась, вимоги прокурора в частині усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради () у користуванні та розпорядженні частиною земельної ділянки природно-заповідного фонду з кадастровим номером :62:201:0030 та частиною території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва в межах кадастрового кварталу 62:201 у Деснянському районі м. Києва, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бережок» () знести об`єкти самочинного будівництва: 6 будівель загальною площею 149 кв.м. (площами 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 12 кв.м., 60 кв.м., 50 кв.м.) та тимчасові споруди з тентовим покриттям в кількості 18 штук загальною площею 335,5 кв.м. (площами 25 кв.м., 25 кв.м., 6,25 кв.м., 6,25 кв.м., 25 кв.м, 50 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м., 6 кв.м., 6 кв.м., 9 кв.м.. 25 кв.м., 25 кв.м.), 2 споруди господарського призначення загальною площею 17,5 кв.м. (по 8,75 кв.м. кожна) та усунення перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради () у користуванні та розпорядженні частиною земельної ділянки природно-заповідного фонду з кадастровим номером :62:201:0030 та частиною території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва в межах кадастрового кварталу 62:201 у Деснянському районі м. Києва, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бережок» () повернути Київській міській раді (, вул. Хрещатик, 36, м. Київ) частину земельної ділянки з кадастровим номером :62:201:0030 площею 0,1731 га та частину території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва площею 0,1280 га в межах кадастрового кварталу 62:201 у Деснянському районі м. Києва, з приведенням їх у придатний для використання стан, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, судом враховано, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала про те, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду (перехід до них володіння цими землями) всупереч вимогам Земельного кодексу України є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у ст. 59 цього кодексу.

Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням Земельного кодексу України та Водного кодексу України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц; від 4.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц; від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц; від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17).

Відтак, оскільки негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця земельної ділянки, заява відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Що стосується вимог прокурора в частині усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради () у користуванні та розпорядженні частини земельної ділянки природно-заповідного фонду з кадастровим номером :62:201:0030 та частини території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва в межах кадастрового кварталу 62:201, по АДРЕСА_1, літ. "а", "б", "в", "г", "д", "є", "ж", у Деснянському районі м. Києва, а саме, шляхом скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Слободян В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.10.2021, індексні номери 60710851, 60710928, 60710999, 60711049, 60711121, 60711196, 60711262, з одночасним припиненням права власності ТОВ "Бережок" та закриття в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно розділу та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна-будинок відпочинку в ліг. "а" загальною площею 15,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 а, з реєстраційним номером об`єктів нерухомого майна - 00, 00, 00, 00, 00, 000, 00, відомості про відкриття яких внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васильєвою Н.І., суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22 виснувала, що можливі способи захисту прав особи - власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, прямо визначені статтею 376 Цивільного кодексу України, яка регулює правовий режим самочинно побудованого майна. Тобто, належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно. У випадку задоволення однієї із зазначених вище вимог юридична доля самочинно побудованого майна (спірного об`єкта нерухомості) буде вирішена у встановленому законом порядку. Разом із цим буде відновлено стан єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна.

При цьому, якщо право власності на об`єкт самочинного будівництва зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у разі задоволення позовної вимоги про знесення об`єкта самочинного будівництва суд у мотивувальній частині рішення повинен надати належну оцінку законності такої державної реєстрації.

Якщо суд дійде висновку про незаконність державної реєстрації права власності на об`єкт самочинного будівництва, таке судове рішення є підставою для закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи з огляду на положення пункту 5 частини першої статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ).

Звідси коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного статтею 376 Цивільного кодексу України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно, або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна та не призведе до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна.

Ураховуючи наведені норми матеріального права, а також висновки Великої Палати Верховного Суду щодо них, неоспорення сторонами фактичного існування такого нерухомого майна в натурі, суд висновує, що належним та ефективним способом захисту прав територіальної громади міста Києва у спірних правовідносинах є лише вимога прокурора про знесення самовільно збудованої нежитлової будівлі і задоволення цієї вимоги саме по собі остаточно вирішить юридичну долю спірного самочинного будівництва у встановленому законом порядку.

Аналогічний правовий підхід викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 05.02.2025 у справі № 914/2511/23, від 12.02.2025 у справі № 916/960/22 та від 26.02.2025 у справі № 914/2847/23.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що інша частина позовних вимог Керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради не підлягає задоволенню, оскільки заявлені вимоги не вирішують юридичну долю самочинно побудованого майна та не призводять до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами частин 1, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 123, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради - задовольнити частково.

2. Усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради () у користуванні та розпорядженні частиною земельної ділянки природно-заповідного фонду з кадастровим номером :62:201:0030 та частиною території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва в межах кадастрового кварталу 62:201 у Деснянському районі м. Києва, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бережок» () знести об`єкти самочинного будівництва: 6 будівель загальною площею 149 кв.м. (площами 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 12 кв.м., 60 кв.м., 50 кв.м.) та тимчасові споруди з тентовим покриттям в кількості 18 штук загальною площею 335,5 кв.м. (площами 25 кв.м., 25 кв.м., 6,25 кв.м., 6,25 кв.м., 25 кв.м, 50 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 9 кв.м., 25 кв.м., 25 кв.м., 6 кв.м., 6 кв.м., 9 кв.м.. 25 кв.м., 25 кв.м.), 2 споруди господарського призначення загальною площею 17,5 кв.м. (по 8,75 кв.м. кожна).

3. Усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради () у користуванні та розпорядженні частиною земельної ділянки природно-заповідного фонду з кадастровим номером :62:201:0030 та частиною території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва в межах кадастрового кварталу 62:201 у Деснянському районі м. Києва, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бережок» () повернути Київській міській раді (, вул. Хрещатик, 36, м. Київ) частину земельної ділянки з кадастровим номером :62:201:0030 площею 0,1731 га та частину території прибережної захисної смуги річки Десенка у Деснянському районі м. Києва площею 0,1280 га в межах кадастрового кварталу 62:201 у Деснянському районі м. Києва, з приведенням їх у придатний для використання стан.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бережок" судовий збір у розмірі 6 056,00 грн на користь Деснянської окружної прокуратури міста Києва.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення буде складено 21.05.2024.

Суддя Н.І. Зеленіна