ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" травня 2025 р. Справа № 903/96/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Гудак А.В.

суддя Мельник О.В.

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Верхагро"

про поновлення строку на подання відзиву

у справі № 903/96/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Верхагро"

до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка

про стягнення 104 258 грн 63 коп.

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Волинської області рішенням від 05.03.2025 у справі № 903/96/25 позов задовольнив. Стягнув з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Верхагро" 40 118 грн 60 коп. штрафу, 44 755 грн 77 коп. пені, 14 292 грн 74 коп. інфляційних, 5 091 грн 52 коп. процентів річних, 2 422 грн 40 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору та 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. В стягненні 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовив.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду звернулося Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім. Івана Франка із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Волинської області від 05.03.2025 у справі № 903/96/25 скасувати в частині стягнення з відповідача 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 14.04.2025 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на рішення Господарського суду Волинської області від 05.03.2025 у справі № 903/96/25. Роз`яснив учасникам справи, що відповідно до ч. 13 ст. 8, ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційна скарга Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на рішення Господарського суду Волинської області від 05.03.2025 у справі № 903/96/25 буде розглянута протягом строку встановленого ст.273 ГПК України, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Крім того, вказаною ухвалою суд встановив позивачу строк для подання відзиву/письмових пояснень на апеляційну скаргу - протягом п`яти днів з дня одержання цієї ухвали.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно із п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

За приписами ч. 1 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Як убачається із довідки про доставку електронного листа, ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 була доставлена в електронний кабінет позивача 16.04.2025 о 11:45 год., а тому вважається врученою 16.04.2025.

Таким чином, визначений строк для подання відзиву сплив 21.04.2025.

В той же час, 09.05.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Верхагро" надійшла заява, у якій представник, серед іншого просить поновити строк на подання відзиву.

Обґрунтовуючи вказане прохання, заявник посилається на те, що представник не отримував ні апеляційну скаргу, ні ухвалу суду про відкриття апеляційного провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частиною 1 статті 119 ГПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли Господарським процесуальним кодексом України встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена. Такі висновки сформульовані у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16 (пункт 23).

Ні позивач, ні його представник до закінчення строку на подання відзиву із заявою про продовження процесуальних строків до їх спливу, до апеляційного господарського суду не зверталися.

Також, суд апеляційної інстанції вказує таке.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Враховуючи наведене, реалізація своїх процесуальних прав, зокрема на подання відзиву на апеляційну скаргу, в цьому випадку, залежала від волі учасника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Верхагро", який належним чином був повідомлений про відкриття апеляційного провадження, шляхом доставки в його електронний кабінет ухвали суду апеляційної інстанції від 14.04.2025.

Окрім того, до апеляційної скарги було додано квитанцію № 3031200 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС, який підтверджує надіслання Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством імені Івана Франка копії апеляційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "ТД Верхагро".

Тому, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Верхагро" про поновлення строку на подання відзиву.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 118 ГПК України).

За таких обставин відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Верхагро" слід залишити без розгляду як такий, що поданий за межами встановленого судом строку.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом (ч. ч. 7, 8 ст. 119 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 113, 118, 119, 165, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Верхагро" про поновлення строку на подання відзиву відмовити.

2. Відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Верхагро" залишити без розгляду.

3. Копії ухвали надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "ТД Верхагро" та його представнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.