ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2025 р. Справа № 911/623/22

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Панченко К. О.

за участю представників учасників справи:

від позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом): Шевченко О. Б. (адвокат - ордер серії АА № 0019564 від 20.06.2022 р.);

від відповідача-1 (за первісним позовом) - відповідача-1 (за зустрічним позовом): не з`явились;

від відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом): Гамей В. В. (адвокат - ордер серії АВ № 1164802 від 12.11.2024 р.);

розглянувши матеріали справи

за первісним позовом ОСОБА_1 , с. Гора, Бориспільський район, Київська область

до:

1) ОСОБА_2 , м. Мінськ, Республіка Білорусь;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес", с. Дударків, Бориспільський район, Київська область;

про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства та витребування частки у статутному капіталі товариства

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес", с. Дударків, Бориспільський район, Київська область

до:

1) ОСОБА_2 , м. Мінськ, Республіка Білорусь;

2) ОСОБА_1 , с. Гора, Бориспільський район, Київська область;

про визнання недійсними окремих положень договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась в Господарський суд Київської області із позовом до ОСОБА_2 , ТОВ „Будівельний комбінат „Прогрес" про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" від 03.01.2019 р., що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якої діяла ОСОБА_3 на підставі довіреності від 21.12.2018 р., посвідченої приватним нотаріусом Науменко Л. Г.; витребування з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" у розмірі 64 % (шістдесят чотири відсотки), яка в грошовому еквіваленті становить 96 000 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем (за первісним позовом) невиконанням відповідачем-1 (за первісним позовом) свого обов`язку щодо оплати вартості частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" згідно з договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" від 03.01.2019 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.07.2022 р. відкрито провадження у справі № 911/623/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ „Будівельний комбінат „Прогрес" про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства та витребування частки у статутному капіталі товариства, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 27.07.2022 р.

27.07.2022 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 07.09.2022 р.

07.09.2022 р. до канцелярії суду від позивача (за первісним позовом) надійшла заява б/н від 07.09.2022 р. про складення і направлення доручення про надання правової допомоги за кордон, у якому він просив суд звернутись із судовим дорученням про надання правової допомоги, а саме для вручення документів по справі № 911/623/22 відповідачу-1 (за первісним позовом) - громадянці Республіки Білорусь ОСОБА_2 за адресою її місця проживання у місті Мінськ Республіки Білорусь.

07.09.2022 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 21.09.2022 р.

21.09.2022 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 17.05.2023 р. Також даною ухвалою постановлено звернутись до уповноваженого Центрального органу Республіки Білорусь у відповідності до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах із судовим дорученням про вручення відповідачу-1 (за первісним позовом) - ОСОБА_2 судових документів, а саме позовної заяви із доданими до неї документами, ухвали від 04.07.2022 р. про відкриття провадження у справі і ухвали від 21.09.2022 р. про відкладення розгляду даної справи; зупинити провадження у справі № 911/623/22 до надходження відповіді від уповноваженого Центрального органу Республіки Білорусь на судове доручення про надання правової допомоги і вручення відповідачу-1 (за первісним позовом) - ОСОБА_2 судових документів, а саме позовної заяви із доданими до неї документами, ухвали від 04.07.2022 р. про відкриття провадження у справі і ухвали від 21.09.2022 р. про відкладення розгляду даної справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.05.2023 р. поновлено провадження у справі.

17.05.2023 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 21.06.2023 р.

21.06.2023 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 12.07.2023 р.

12.07.2023 р. перед підготовчим засіданням на електронну пошту суду від відповідача-2 (за первісним позовом) надійшов відзив б/н від 10.07.2023 р. на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити позивачу (за первісним позовом) у задоволенні позову повністю; клопотання б/н б/д про витребування доказів, у якому він просив суд витребувати у АТ „КБ „Приватбанк" додаткові відомості та докази.

12.07.2023 р. перед підготовчим засіданням до канцелярії суду від позивача (за первісним позовом) надійшла заява б/н від 12.07.2023 р. із доданими до нього документами, що долучені судом до матеріалів справи.

12.07.2023 р. ТОВ „Будівельний комбінат „Прогрес" (відповідач-2 за первісним позовом) до початку розгляду господарським судом справи по суті у справі № 911/623/22 звернулось в Господарський суд Київської області із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсними пунктів 5.1.4., 6.2.1., 6.2.2. договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" від 03.01.2019 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем (за зустрічним позовом) невідповідністю пунктів 5.1.4., 6.2.1., 6.2.2. договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" від 03.01.2019 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , положенням Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України „Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", інших нормативно-правових актів.

12.07.2023 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 13.09.2023 р.

20.07.2023 р. до канцелярії суду від позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) надійшла відповідь б/н від 17.07.2023 р. на відзив, що долучена судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.07.2023 р. прийнято зустрічний позов ТОВ „Будівельний комбінат „Прогрес" для спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 у справі № 911/623/22 та об?єднано їх в одне провадження і призначено його розгляд у підготовчому засіданні за участю представників учасників справи на 13.09.2023 р.

21.08.2023 р. на електронну пошту суду від відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) надійшли заперечення б/н від 21.08.2023 р., що долучені судом до матеріалів справи.

08.09.2023 р. до канцелярії суду від позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) надійшов відзив б/н від 06.09.2023 р., у якому він просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову повністю, у тому числі, у зв?язку із пропущенням позовної давності.

11.09.2023 р. на електронну пошту суду від відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) надійшло клопотання б/н від 11.09.2023 р. про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства та витребування частки у статутному капіталі товариства, у якому він просив суд залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства та витребування частки у статутному капіталі товариства.

12.09.2023 р. до канцелярії суду від позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) надійшли письмові заперечення б/н від 12.09.2023 р. на клопотання ТОВ „Будівельний комбінат „Прогрес" про витребування доказів.

13.09.2023 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 20.09.2023 р.

19.09.2023 р. на електронну пошту суду від відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) надійшли доповнення б/н від 19.09.2023 р. до клопотання б/н від 11.09.2023 р. про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства та витребування частки у статутному капіталі товариства, що долучені судом до матеріалів справи.

19.09.2023 р. до канцелярії суду від позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) надійшли заперечення б/н від 19.09.2023 р. на клопотання ТОВ „Будівельний комбінат „Прогрес" про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1

20.09.2023 р. у підготовчому засіданні за наслідками розгляду вищевказаного клопотання відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства та витребування частки у статутному капіталі товариства судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю, оскільки станом на даний момент відсутні правові підстави для залишення без руху первісного позову.

20.09.2023 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 04.10.2023 р.

26.09.2023 р. на електронну пошту суду від відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) надійшла відповідь б/н від 26.09.2023 р. на відзив на зустрічну позовну заяву, що долучено судом до матеріалів справи.

04.10.2023 р. на електронну пошту суду від відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) надійшли клопотання б/н від 04.10.2023 р. про призначення експертизи, у якому він просить суд судову оціночно-економічну експертизу, та доповнення б/н від 04.10.2023 р. до клопотання про призначення експертизи, що долучено судом до матеріалів справи.

04.10.2023 р. у підготовчому засіданні за наслідками розгляду вищевказаного клопотання відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) про витребування доказів судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю, оскільки вказані у клопотанні докази не належними, так як не мають жодного відношення до предметів позовів і спору у даній справі.

04.10.2023 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 02.11.2023 р.

01.11.2023 р. до канцелярії суду від позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) надійшли заперечення б/н від 31.10.2023 р. на відповідь на відзив, що долучено судом до матеріалів справи.

01.11.2023 р. на електронну пошту суду від ОСОБА_4 надійшла заява б/н від 31.10.2023 р. про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, у якій він просив суд залучити його до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

02.11.2023 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 16.11.2023 р.

15.11.2023 р. на електронну пошту суду від відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) надійшли додаткові пояснення б/н від 15.11.2023 р. щодо процесуальних питань у справі № 911/623/22, що долучено судом до матеріалів справи.

16.11.2023 р. до канцелярії суду від позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) надійшло клопотання б/н від 16.11.2023 р. про долучення доказів по справі із доданими до нього документами, що долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.11.2023 р. відмовлено у задоволенні заяви б/н від 31.10.2023 р. ОСОБА_4 про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

16.11.2023 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 13.12.2023 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.12.2023 р. постановлено, що 13.12.2023 р. підготовче засідання у призначений судом час відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 16.11.2023 р. не відбулось у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності судді і призначено проведення підготовчого засідання із викликом та за участю представників учасників справи на 17.01.2024 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.01.2024 р. постановлено, що 17.01.2024 р. підготовче засідання у призначений судом час відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 18.12.2023 р. не відбулось у зв`язку із тим, що 17.01.2024 р. з 10 год. 28 хв. до 12 год 08 хв. була оголошена та тривала повітряна тривога і призначено проведення підготовчого засідання із викликом та за участю представників учасників справи на 31.01.2024 р.

31.01.2024 р. через систему „Електронний суд" від відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) надійшло клопотання б/н від 31.01.2024 р. про зупинення провадження у справі, у якому він просив суд зупинити провадження у справі № 911/623/22 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 911/3422/23.

31.01.2024 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 14.02.2024 р.

14.02.2024 р. у підготовчому засіданні за наслідками розгляду вищевказаного клопотання відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) про зупинення провадження у справі судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю, оскільки справа № 911/3422/23, що розглядається Господарським судом Київської області, хоч і є пов`язаною із даною справою, але її вирішення не унеможливлює розгляд останньої і в межах даної справи суд на підставі зібраних та поданих доказів може встановити і оцінити обставини, які є предметом судового розгляду.

14.02.2024 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 13.11.2024 р. Також даною ухвалою постановлено звернутись до уповноваженого Центрального органу Республіки Білорусь у відповідності до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах із судовим дорученням про вручення відповідачу-1 (за первісним позовом) - ОСОБА_2 судових документів, а саме ухвали Господарського суду Київської області від 04.07.2022 р. про відкриття провадження у справі, ухвали Господарського суду Київської області від 21.07.2023 р. про прийняття до розгляду зустрічного позову і ухвали Господарського суду Київської області від 14.02.2024 р. про відкладення розгляду даної справи; зупинити провадження у справі № 911/623/22 до надходження відповіді від уповноваженого Центрального органу Республіки Білорусь на судове доручення про надання правової допомоги і вручення відповідачу-1 (за первісним позовом) - ОСОБА_2 судових документів, а саме ухвали Господарського суду Київської області від 04.07.2022 р. про відкриття провадження у справі, ухвали Господарського суду Київської області від 21.07.2023 р. про прийняття до розгляду зустрічного позову і ухвали Господарського суду Київської області від 14.02.2024 р. про відкладення розгляду даної справи.

18.11.2024 р. до канцелярії суду від Міністерства юстиції України надійшов лист № 155483//12.1.2 від 11.11.2024 р. із доданими до нього документами, у якому міністерство зазначило про повернення судового доручення про вручення відповідачу-1 (за первісним позовом) - ОСОБА_2 судових документів, оскільки білоруська сторона не приймає документи дипломатичними каналами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.11.2024 р. поновлено провадження у справі.

13.11.2024 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 11.12.2024 р.

11.12.2024 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 15.01.2025 р.

15.01.2025 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 30.01.2025 р.

30.01.2025 р. через систему „Електронний суд" до суду від позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) надійшли заперечення б/н від 30.01.2025 р. на клопотання про призначення екпертизи, що долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.01.2025 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом та за участю представників учасників справи на 05.03.2025 р.

05.03.2025 р. до канцелярії суду від відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) надійшло клопотання б/н б/д про долучення доказів до матеріалів справи із доданими до нього документами, що долучено судом до матеріалів справи.

05.03.2025 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 02.04.2025 р.

02.04.2025 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 24.04.2025 р.

23.04.2025 р. через систему „Електронний суд" до суду від відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) надійшло клопотання б/н від 23.04.2025 р. про долучення доказів до матеріалів справи із доданими до нього документами, що долучено судом до матеріалів справи.

24.04.2025 р. через систему „Електронний суд" до суду від позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) надійшла заява б/н від 23.04.2025 р. про повернення на стадію підготовчого провадження, залучення співвідповідача та уточнення позовних вимог, у якому він просить суд повернутись до стадії підготовчого провадження, залучити співвідповідача у справі- ОСОБА_5 та у зв?язку із чим уточнює свої позовні вимоги.

23.04.2025 р. до канцелярії суду від позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 23.04.2024 р. про забезпечення позову, у якій він просив суд суд вжити заходів до забезпечення позову, а саме: накласти арешт на частку у статуному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" у розмірі 75, 29 %, яка в грошовому еквіваленті становить 96 000 000, 00 грн, що зареєстрована за ОСОБА_6 ; заборонити державним реєстраторам, в тому числі, будь-яким приватним та державним нотаріусам, іншим акредитованим суб?єктам, посадовим особам тощо, здійснювати (проводити) будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відносно Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес".

24.04.2025 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 01.05.2025 р.

28.04.2025 р. через систему „Електронний суд" до суду від відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) надійшли заперечення б/н від на заяву про повернення на стадію підготовчого провадження, залучення співвідповідача та уточнення позовних вимог.

01.05.2025 р. через систему „Електронний суд" до суду від позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) надійшло клопотання б/н від 01.05.2025 р., у якому він просить суд повернути без розгляду заперечення б/н від 28.04.2025 р. на заяву про повернення на стадію підготовчого провадження, залучення співвідповідача та уточнення позовних вимог.

01.05.2025 р. через систему „Електронний суд" до суду від позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) надійшло клопотання б/н від 01.05.2025 р. про відкладення розгляду справи, у якому він просить суд відкласти судове засідання у справі у зв?язку із наміром взяти особисту участь у судовому засіданні.

01.05.2025 р. у судовому засіданні заперечення б/н від 28.04.2025 р. відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) на заяву про повернення на стадію підготовчого провадження, залучення співвідповідача та уточнення позовних вимог не прийнято судом до розгляду у відповідності до та на підставі положень ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, так як відповідач-2 (за первісним позовом) - позивач (за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" станом на даний момент розгляду справи не має зареєстрованого Електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, що також порушує вимоги ст. 6 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, у судовому засіданні за наслідками розгляду вищевказаного клопотання позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) про повернення на стадію підготовчого провадження, залучення співвідповідача та уточнення позовних вимог судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю, оскільки суд вважає, що відсутні правові підстави для відповідної процесуальної дії так як прийняття судом в подальшому до розгляду вказаної заяви в частині залучення співвідповідача та уточнення позовних вимог призведе до одночасної зміни і предмету і підстав первісного позову, що за своєю суттю буде становити новий позов.

Також, у судовому засіданні за наслідками розгляду вищевказаного клопотання позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) про відкладення розгляду даної справи судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю, оскільки позивач (за первісним позовом) - відповідач-2 (за зустрічним позовом) достатньо не обґрунтував необхідність відкладення розгляду справи, не зазначив у клопотанні причини неможливості особистої участі у попередніх судових засіданнях, і до тогож захист прав і інтересів позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 у суді у даній справі забезпечується повноважним представником - адвокатом Шевченком О. Б., який діє на підставі відповідного ордеру на надання правової допомоги.

Також, у судовому засіданні за наслідками розгляду вищевказаного клопотання відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) про призначення експертизи судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю, оскільки, виходячи із та враховуючи предмет і підстави позовів у даній справі, фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що при вирішенні спору у даній справі не є необхідним проведення судової оціночно-економічної експертизи.

Крім того, у судовому засіданні представник позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) надав усні пояснення щодо своїх первісних позовних вимог, первісні позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в первісній позовній заяві. Також, представник позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти зустрічного позову, просив суд відмовити в задоволенні зустрічного позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на зустрічний позов.

Представник відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти первісного позову, просив суд відмовити в задоволенні первісного позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на первісний позов. Також, представник відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) надав усні пояснення щодо своїх зустрічних позовних вимог, зустрічні позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в зустрічній позовній заяві.

Представник відповідача-1 (за первісним позовом) - відповідача-1 (за зустрічним позовом) у судове засідання не з`явився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші документи по суті спору не надав.

Щодо належного повідомлення відповідача-1 (за первісним позовом) - відповідача-1 (за зустрічним позовом) про судовий розгляд даної справи слід зазначити таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. „Про введення воєнного стану в Україні", крім іншого, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб із подальшим неодноразовим продовженням строку дії воєнного стану в Україні згідно з відповідними Указами Президента України. Зазначені Укази Президента України „Про введення воєнного стану в Україні" та „Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" були затверджені відповідними Законами України, прийнятими Верховною Радою України.

Згідно з ст. 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 367 цього ж кодексу у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

2. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Законом України „Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року", постановлено, - керуючись положеннями статті 62 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 24 Закону України „Про міжнародні договори України", зупинити у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року N 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., N 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року N 140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 р., N 26, ст. 162); керуючись положеннями статті 54 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 84 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, статті 24 Закону України „Про міжнародні договори України", вийти з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року N 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., N 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року N 140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 р., N 26, ст. 162).

Враховуючи вказані обставини та оскільки відповідач-1 (за первісним позовом) - відповідач-1 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 є громадянкою Республіки Білорусь, то за даних обставин щодо порядку процесуального повідомлення цієї особи та вручення йому процесуальних документів даної справи суд керується Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, підписаної в Гаазі 15.11.1965 р.

Згідно з ст. 2 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Статтею 11 цієї Конвенції передбачено, що ця Конвенція не забороняє двом чи більше Договірним Державам домовлятися про встановлення з метою вручення судових документів інших шляхів передачі, ніж ті, які передбачені в попередніх статтях, і, зокрема, безпосередніх зносин між їх відповідними органами.

Відповідно до ст. 15 цієї ж Конвенції якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що

a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території,

b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією,

і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Незважаючи на положення попередніх частин, суддя може в термінових випадках прийняти рішення про застосування будь-яких тимчасових чи охоронних заходів.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України „Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

За зверненням Міністерства юстиції України, Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресію Росії проти України та неможливість у зв?язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов?язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 р. „Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендовано не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції росії і білорусі на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах, та у галузі міжнародного приватного права, крім випадків передачі судам чи громадянам на території України документів, одержаних за результатами виконання запитів, доручень і клопотань.

Крім того, у зв?язку з агресією з боку росії та введенням воєнного стану АТ „Укрпошта" з 25.02.2022 р. припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з Російською Федерацією та Республікою Білорусь, що виключає направлення судами України судових документів безпосередньо учасникам справи - громадянам чи юридичним особам Республіки Білорусь на території Республіки Білорусь чи направлення повноважним органам Республіки Білорусь судових доручень судів України про надання правової допомоги і вручення таким учасникам справи відповідних судових документів.

Згідно з листом № 721/36-636-53973 від 12.05.2023 р. Міністерства закордонних справ України у відповідь на звернення Господарського суду Київської області в межах даної справи щодо передачі дипломатичними каналами до МЗС республіки білорусь відповідних судових документів - вказано, що не вбачається доцільним, оскільки в аналогічному випадку МЗС республіки Білорусь нотою від 22.03.2023 р. № 11.3-04/1434-к повернуло прохання Господарського суду Дніпропетровської області аргументуючи відсутністю повноважень у прийнятті та розгляді такого роду запитів, що надходять від договірних держав.

Згідно з листом № 75664/64651-22-23/12.3.1 від 13.06.2023 р. Міністерства юстиції України у відповідь на звернення Господарського суду Київської області в межах даної справи щодо вручення відповідних судових документів - вказано, що згідно з інформацією Міністерства закордонних справ України білоруська сторона повернула без виконання доручення українських судів, які надсилались дипломатичними каналами.

Також, згідно з листом № 155483//12.1.2 від 11.11.2024 р. Міністерства юстиції України повернуто доручення Господарського суду Київської області про вручення судових документів ОСОБА_2 , складене на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, підписаної в Гаазі 15.11.1965 р., оскільки білоруська сторона не приймає документи дипломатичними каналами.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що у процесі розгляду даної справи судом було забезпечено можливість реалізації відповідачем-1 (за первісним позовом) - відповідачем-1 (за зустрічним позовом) права на захист своїх прав та інтересів у даній справі, так як всі процесуальні документи були оприлюдненні у Єдиному державному реєстрі судових рішень, матеріали первісної позовної заяви та доданих до неї документів, судові процесуальні документи даної справи були направлені позивачем (за первісним позовом) - відповідачем-2 (за зустрічним позовом) відповідачу-1 (за первісним позовом) - відповідачу-1 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 засобами поштового зв??язку (кур?єрська служба у Республіці Польща - Poczta Polska) і отримані останнім.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2019 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес", згідно з умовами п. 1.1. якого продавець передає на користь покупця частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" у розмірі 64 %, яка в грошовому еквіваленті становить 96 000 000, 00 грн.

Згідно з п. 2.1. договору продавець зобов?язаний передати належну йому частку у розмірі 64 %, яка в грошовому еквіваленті становить 96 000 000, 00 грн, у власність покупцю, а покупець зобов?язаний прийняти частку і сплатити продавцю її вартість у відповідності до умов даного договору.

Відповідно до п. 3.1. договору загальна сума, яку покупець сплачує продавцеві за частку, що продається за даним договором, складає 70 000 дол. США, що є еквівалентом 1 925 700 грн за офіційним курсом НБУ 27, 51.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що покупець сплачує суму, визначену у п. 3.1. цього договору з розстрочкою платежу до 15 березня 2019 р. на картку приват банку продавця № 5168 7456 0242 3748.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що право власності на частку переходить до покупця з моменту підписання цього договору та акту приймання-передачі частки.

Пунктом 5.1.4. договору передбачено, що у випадку невиконання покупцем розділу 3 цього договору, покупець втрачає своє право на частку, передбачену п. 2.1. цього договору та зобов?язаний у 3 денний строк повернути продавцю частку, визначену п. 2.1. цього договору.

Згідно з п. 6.1.2. продавець зобов?язаний отримати назад частку в статутному капіталі Товариства протягом 3 календарних днів у випадку несплати продавцю ціни, визначеної п. 3.1. цього договору.

Відповідно до п. 6.2.2. договору покупець зобов??язаний у випадку несплати продавцю ціни, визначеної п. 3.1. цього договору, повернути продавцеві частку протягом 3 календарних днів.

Пунктом 11.1. договору визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами або їх повноважними представниками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов?язань по даному договору.

04.01.2019 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було підписано акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес", згідно з яким ОСОБА_1 передає, а ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та на користь ОСОБА_2 , приймає частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" розмірі 64 %, яка в грошовому еквіваленті становить 96 000 000, 00 грн.

09.01.2019 р. відповідним суб?єктом державної реєстрації на підставі поданих відповідачем-1 (за первісним позовом) - відповідачем-1 (за зустрічним позовом) документів було проведено державну реєстрацію внесення змін до відомостей про юридичну особу, а саме: зміна складу або інформації про засновників. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено відповідний запис про державну реєстрацію № 3005815 від 09.01.2019 р., що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, витягом станом на 06.09.2023 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наявними у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач (за первісним позовом) у своїй позовній заяві просить суд розірвати договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" від 03.01.2019 р., що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якої діяла ОСОБА_3 на підставі довіреності від 21.12.2018 р., посвідчений приватним нотаріусом Науменко Л. Г., та витребувати з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" у розмірі 64 % (шістдесят чотири відсотки), яка в грошовому еквіваленті становить 96 000 000, 00 грн.

З приводу вказаних позовних вимог позивача (за первісним позовом) суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із купівлею-продажем частки у статутному капіталі товариства здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про господарські товариства", Законом України „Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 694 цього ж кодексу передбачено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

2. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

3. У разі невиконання продавцем обов`язку щодо передання товару, проданого в кредит, застосовуються положення статті 665 цього Кодексу.

4. Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару.

5. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

6. З моменту передання товару, проданого в кредит, і до його оплати продавцю належить право застави на цей товар.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк відповідач-1 (за первісним позовом) - відповідач-1 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 обов`язок щодо оплати вартості частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем (за первісним позовом) - відповідачем-2 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 складає 70 000 дол. США, що є еквівалентом 1 925 700 грн за офіційним курсом НБУ 27, 51 (пункт 3.1. договору), що підтверджується договором б/н від 03.01.2019 р. купівлі-продажу в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес", довідкою № 20.1.0.0.0/7-230904/29564 від 04.09.2023 р. АТ КБ „Приватбанк", та іншими документами, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи відповідачами (за первісним позовом) у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували виконання відповідачем-1 (за первісним позовом) - відповідачем-1 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 свого обов?язку перед позивачем (за первісним позовом) - відповідачем-2 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 щодо оплати вартості частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" у встановлених формі, порядку і строк згідно з договором б/н від 03.01.2019 р. купівлі-продажу в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес".

Доказ, наданий відповідачем-2 (за первісним позовом) - позивачем (за зустрічним позовом) у процесі розгляду справи, на підтвердження виконання відповідачем-1 (за первісним позовом) - відповідачем-1 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 свого обов?язку перед позивачем (за первісним позовом) - відповідачем-2 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 щодо оплати вартості частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" згідно з договором б/н від 03.01.2019 р. купівлі-продажу в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес", а саме квитанція № 5014-2829-0162-8096 від 28.02.2025 р. не є належним доказом, що підтверджує виконання відповідачем-1 (за первісним позовом) - відповідачем-1 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 свого обов?язку перед позивачем (за первісним позовом) - відповідачем-2 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 щодо оплати вартості частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" згідно з договором б/н від 03.01.2019 р. купівлі-продажу в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес", оскільки такий платіж виконано із порушенням порядку і строку, визначених договором б/н від 03.01.2019 р. купівлі-продажу в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес", та після одночасного припинення обов?язку покупця по оплаті вартості частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" і виникнення у покупця обов?язку по поверненню продавцеві частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" у зв?язку із спливом строку, передбаченого п. 3.2. договору.

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 07.10.2021 р. у справі № 925/1382/19 зазначив:

88. Якщо договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства передбачає відстрочення або розстрочення платежу, то такий договір є договором купівлі-продажу товару (частки) в кредит і до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статей 651 та 694 ЦК України.

89. Право вимагати повернення товару, проданого у кредит та неоплаченого покупцем, прямо передбачене законом (ч. 4 ст. 694 ЦК), тому продавець частки у статутному капіталі товариства, яка була продана в кредит та не була оплачена покупцем, має право вимагати розірвання договору та повернення частки. З урахуванням особливостей, встановлених Законом "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", у такому випадку позивач має заявляти позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу, повернення частки та визначення розміру статутного капіталу і часток учасників або витребування частки, а не про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства та скасування реєстраційних дій (записів).

Частиною 1 ст. 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як вбачається із матеріалів справи, пунктом 3.2. договору передбачено, що покупець сплачує суму, визначену у п. 3.1. цього договору з розстрочкою платежу до 15 березня 2019 р. на картку приват банку продавця № 5168 7456 0242 3748, а тому такий договір є договором купівлі-продажу товару (частки) в кредит і до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статтей 651 та 694 Цивільного кодексу України.

Пунктом 5.1.4. договору передбачено, що у випадку невиконання покупцем розділу 3 цього договору, покупець втрачає своє право на частку, передбачену п. 2.1. цього договору та зобов?язаний у 3 денний строк повернути продавцю частку, визначену п. 2.1. цього договору.

Згідно з п. 6.1.2. продавець зобов?язаний отримати назад частку в статутному капіталі Товариства протягом 3 календарних днів у випадку несплати продавцю ціни, визначеної п. 3.1. цього договору.

Відповідно до п. 6.2.2. договору покупець зобов??язаний у випадку несплати продавцю ціни, визначеної п. 3.1. цього договору, повернути продавцеві частку протягом 3 календарниз днів.

Як було зазначено вище і встановлено судом у процесі розгляду справи, у встановлений договором строк відповідач-1 (за первісним позовом) - відповідач-1 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 обов`язок щодо оплати вартості частки у статутному капіталі товариства у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість за договором б/н від 03.01.2019 р. купівлі-продажу в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" перед позивачем (за первісним позовом) - відповідачем-2 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 складала 70 000 дол. США, що є еквівалентом 1 925 700 грн за офіційним курсом НБУ 27, 51 (пункт 3.1. договору), чим відповідач-1 (за первісним позовом) - відповідач-1 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 істотно порушив умови договору б/н від 03.01.2019 р. купівлі-продажу в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес", у зв`язку із чим у позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 станом на момент звернення в суд виникло право на розірвання спірного договору б/н від 03.01.2019 р. купівлі-продажу в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" та повернення (витребування) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" на підставі та порядку, передбачених ст. ст. 651, 694 Цивільного кодексу України, пунктами 3.2., 5.1.4., 6.2 договору.

Заперечення відповідача-2 (за первісним позовом) - позивача (за зустрічним позовом) щодо недоведеності факту порушення умов договору та відсутності підстав для розірвання договору є необгрунтованими з вищевказаних підстав.

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 06.06.2022 р. у справі № 902/66/20 зазначив:

Разом з цим, оскільки при розгляді цієї справи постало питання обрання способу захисту цивільного права продавця у випадку несплати (неповної оплати) покупцем вартості придбаної частки в статутному капіталі господарського товариства, яка в подальшому частково була відчужена третім особам, застосування ст. ст. 651, 692, 694 ЦК України при вирішенні такого спору, наявності у продавця частки права вимагати розірвання договору купівлі-продажу частки і повернення проданої частки, Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду вважає за необхідне викласти висновок щодо застосування норм права у цих правовідносинах з врахуванням постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав і цінних паперів від 07.10.2021 у справі N 925/1382/19 та постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі N 916/667/18.

У цій справі продавець передав, а покупець отримав товар (частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю), проте покупець здійснив тільки часткову її оплату, не виконав частину своїх грошових зобов`язань.

Порушення права продавця полягає в тому, що він не отримав частину грошових коштів від продавця.

Вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства щодо зміни складу учасників, скасування реєстраційних дій по суті спрямовані на повернення позивачці у власність частки у статутному капіталі ТОВ "Династія В.В. ", відновлення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 як учасника ТОВ "Династія В.В. ".

Такий спосіб захисту як розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, що вже виконаний з боку продавця, який передав товар (частку), і частково виконаний з боку покупця, який прийняв товар (частку), здійснив її часткову оплату (основну частину) і в подальшому відчужив її третім особам, не направлений на відновлення порушеного майнового права продавця, оскільки повернення товару відповідно до правил ч. 4 ст. 694 ЦК України є неможливим у зв`язку з відсутністю товару (частки) у власності покупця та, відповідно, є неналежним способом захисту.

Як вбачається із матеріалів справи та згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, після закриття підготовчого провадження у даній справі у відповідності до ухвали Господарського суду Київської області від 30.01.2025 р. з 04.03.2025 р. відповідач-1 (за первісним позовом) - відповідач-1 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 вже не є учасником і їй взагалі не належить частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес".

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, у встановлений договором строк відповідач-1 (за первісним позовом) - відповідач-1 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 обов`язок щодо оплати вартості частки у статутному капіталі товариства у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість за договором б/н від 03.01.2019 р. купівлі-продажу в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" перед позивачем (за первісним позовом) - відповідачем-2 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 складала 70 000 дол. США, що є еквівалентом 1 925 700 грн за офіційним курсом НБУ 27, 51 (пункт 3.1. договору), чим відповідач-1 (за первісним позовом) - відповідач-1 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 істотно порушив умови договору б/н від 03.01.2019 р. купівлі-продажу в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес", у зв`язку із чим у позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 станом на момент звернення в суд виникло право на розірвання спірного договору б/н від 03.01.2019 р. купівлі-продажу в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" та повернення (витребування) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" на підставі та порядку, передбачених ст. ст. 651, 694 Цивільного кодексу України, пунктами 3.2., 5.1.4., 6.2 договору, однак з 04.03.2025 р. відповідач-1 (за первісним позовом) - відповідач-1 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 вже не є учасником і їй взагалі не належить частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес", а тому неможливим є повернення (витребування) відповідачем-1 (за первісним позовом) - відповідачем-1 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" у зв?язку із відсутністю вказаної частки у її власності, то відповідно неможливим у такому випадку та за таких обставин захист прав позивача (за первісним позовом) - відповідача-2 (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 на підставі та у відповідності до ст. ст. 651, 694 Цивільного кодексу України, а тому позовні вимоги позивача (за первісним позовом) до відповідачів (за первісним позовом) про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства та витребування частки у статутному капіталі товариства, є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення первісного позову.

Також, позивач (за зустрічним позовом) у своїй позовній заяві просить суд визнати недійсними пункти 5.1.4., 6.2.1., 6.2.2. договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" від 03.01.2019 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З приводу вказаних позовних вимог позивача (за зустрічним позовом) суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання корпоративних відносин здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про господарські товариства", Законом України „Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", іншими нормативно-правовими актами, і безпосередньо установчими документами товариства.

Пунктом 5.1.4. договору передбачено, що у випадку невиконання покупцем розділу 3 цього договору, покупець втрачає своє право на частку, передбачену п. 2.1. цього договору та зобов?язаний у 3 денний строк повернути продавцю частку, визначену п. 2.1. цього договору.

Згідно з п. 6.1.2. продавець зобов?язаний отримати назад частку в статутному капіталі Товариства протягом 3 календарних днів у випадку несплати продавцю ціни, визначеної п. 3.1. цього договору.

Відповідно до п. 6.2.2. договору покупець зобов??язаний у випадку несплати продавцю ціни, визначеної п. 3.1. цього договору, повернути продавцеві частку протягом 3 календарниз днів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 694 цього ж кодексу передбачено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

2. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

3. У разі невиконання продавцем обов`язку щодо передання товару, проданого в кредит, застосовуються положення статті 665 цього Кодексу.

4. Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару.

5. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

6. З моменту передання товару, проданого в кредит, і до його оплати продавцю належить право застави на цей товар.

Згідно з ст. 20 Закону України „Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі.

2. Якщо кілька учасників товариства скористаються своїм переважним правом, вони придбавають частку (частину частки) пропорційно до розміру належних їм часток у статутному капіталі товариства.

3. Учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, зобов`язаний письмово повідомити про це інших учасників товариства та поінформувати про ціну та розмір частки, що відчужується, інші умови такого продажу. Якщо жоден з учасників товариства протягом 30 днів з дати отримання повідомлення про намір учасника продати частку (частину частки) не повідомив письмово учасника, який продає частку (частину частки), про намір скористатися своїм переважним правом, вважається, що такий учасник товариства надав свою згоду на 31 день з дати отримання повідомлення, і така частка (частина частки) може бути відчужена третій особі на умовах, які були повідомлені учасникам товариства.

4. Якщо учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, отримав від іншого учасника письмову заяву про намір скористатися своїм переважним правом, такі учасники зобов`язані протягом одного місяця укласти договір купівлі-продажу пропонованої до продажу частки (частини частки).

У разі ухилення продавця від укладення договору купівлі-продажу покупець має право звернутися до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу частки (її частини) укладеним на запропонованих продавцем умовах.

У разі ухилення покупця від укладення договору купівлі-продажу продавець має право реалізувати свою частку третій особі на раніше повідомлених учасникам товариства умовах.

5. Учасник товариства має право вимагати в судовому порядку переведення на себе прав і обов`язків покупця частки (частини частки), якщо переважне право такого учасника товариства є порушеним. Позовна давність за такими вимогами становить один рік.

6. Статутом товариства може встановлюватися інший порядок реалізації переважного права учасників товариства, розподілу відчужуваної частки (частини частки) між іншими учасниками товариства, відмови від реалізації переважного права учасників товариства. Статутом може встановлюватися, що учасники товариства не мають переважного права. Статутом також може бути передбачений обов`язок учасника товариства, який має намір продати частку (частину частки) третій особі, провести спершу переговори щодо її продажу з іншими учасниками товариства. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

7. Якщо продаж частки (частини частки) у статутному капіталі товариства здійснюється на аукціоні (публічних торгах) відповідно до закону, переважне право учасника товариства не застосовується.

8. Переважне право учасника товариства не застосовується у разі, якщо це передбачено корпоративним договором, стороною якого є такий учасник.

Статтею 21 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.

2. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

3. Учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі лише в тій частині, в якій вона є оплаченою.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 216 цього ж кодексу передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

2. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

3. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

4. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

5. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Згідно з ст. 203 цього ж кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 2 ст. 207 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Пунктами 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" передбачено, що цивільні відносини щодо недійсності правочинів регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), Земельним кодексом України, Сімейним кодексом України, Законом України від 12 травня 1991 року № 1023-XII „Про захист прав споживачів" (в редакції Закону від 1 грудня 2005 року № 3161-IV), Законом України від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV „Про оренду землі" (в редакції Закону від 2 жовтня 2003 року № 1211-IV) та іншими актами законодавства.

При розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

2. Судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Дослідивши положення пунктів 5.1.4., 6.2.1., 6.2.2. договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" від 03.01.2019 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що вказані положення договору та їх зміст не суперечать положенням Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України „Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та статуту з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" в редакціях, що діяли на момент вчинення правочину.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 13.07.2022 р. у справі № 916/3307/16 зазначив:

5.13. Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.08.2021 у справі N 910/3372/19, предмет і підстави позову визначаються самостійно позивачем і суд не може виходити за межі відповідних вимог.

На суд покладено обов`язок вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб. У той же час, предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу.

Такі правові висновки є усталеними та знаходять втілення, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.11.2021 у справі N 908/2637/20, від 29.09.2021 у справі N 910/17079/19, від 16.09.2021 у справі N 922/3059/16, від 26.01.2021 у справі N 923/722/19, від 29.10.2020 у справі N 917/814/16, від 29.01.2020 у справі N 904/5265/18, від 28.01.2020 у справі N 912/653/19, від 06.11.2019 у справі N 909/51/19, від 25.06.2019 у справі N 5023/5836/12, від 19.06.2019 у справі N 910/19581/16, від 05.06.2019 у справі N 909/452/18, від 18.03.2019 у справі N 908/1165/17, від 06.12.2018 у справі N 902/1592/15.

5.14. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

5.15. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

5.16. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі N 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі N 902/377/19).

5.17. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі N 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі N 920/301/18, від 25.06.2019 у справі N 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі N 902/377/19.

Як було зазначено вище, спірний договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" від 03.01.2019 р. був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивач (за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" не є стороною вказаного договору, і положення спірного договору жодним чином не стосуються його прав та інтересів, а тому судом у процесі розгляду справи не встановлено порушення будь-яких прав та інтересів позивача (за зустрічним позовом) - Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" при та за наслідками укладення спірного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, положення пунктів 5.1.4., 6.2.1., 6.2.2. договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" від 03.01.2019 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що вказані положення договору та їх зміст не суперечать положенням Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України „Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та статуту з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" в редакціях, що діяли на момент вчинення правочину, а також те, що у процесі розгляду справи судом не встановлено порушення будь-яких прав та інтересів позивача (за зустрічним позовом) - Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" при та за наслідками укладення спірного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, то позовна вимога позивача (за зустрічним позовом) до відповідачів (за зустрічним позовом) про визнання їх недійсними, є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову.

Також, як було зазначено вище, відповідач-2 (за зустрічним позовом) у своєму відзиві на зустрічну позовну заяву просить суд відмовити позивачу (за зустрічним позовом) у задоволенні позову повністю, у тому числі, у зв`язку із пропущенням позовної давності.

З приводу вказаної заяви відповідача відповідача-2 (за зустрічним позовом) суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього ж кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 цього ж кодексу встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 267 цього ж кодексу заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Оскільки, як було зазначено вище, будь-які права позивача (за зустрічним позовом) - Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний комбінат „Прогрес" у спірних відносинах відповідачами (за зустрічним позовом) не порушувались, то у суду відсутні підстави для застосування позовної давності щодо зустрічного позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги за первісним позовом є необґрунтованими і незаконними, а тому підлягають відхиленню, а позовні вимоги за зустрічним позовом є необґрунтованими і незаконними, а тому підлягають відхиленню.

Судові витрати за розгляд первісного позову та за розгляд зустрічного позову згідно з ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача за первісним позовом та на позивача за зустрічним позовом відповідно.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні первісного позову повністю.

2. Судові витрати за розгляд первісного позову покласти на позивача за первісним позовом.

3. Відмовити у задоволенні зустрічного позову повністю.

4. Судові витрати за розгляд зустрічного позову покласти на позивача за зустрічним позовом.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

15 травня 2025 р.