ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2025 р. Справа№ 927/1519/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яценко О.В.

суддів: Тищенко О.В.

Хрипуна О.О.

за участю секретаря судового засідання: Антонюк А.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 20.05.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційних скарг Фермерського господарства «Ягідна країна» та ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 (повний текст складено і підписано 03.02.2025)

у справі № 927/1519/23 (суддя Фесюра М.В.)

за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації та Киселівської сільської ради Чернігівського району,

до 1. Фермерського господарства «Ягідна країна»

2. ОСОБА_1 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державної екологічної інспекції у Чернігівській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Позов, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, заявлено про:

- зобов`язання відповідача 1 та відповідача 2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану за межами с. Киселівка, Чернігівського району на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:7001 шляхом знесення металевої сітки та дерев`яної споруди з навісом (яка складається з Амбару та навісу і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) з приведенням земельної ділянки у первинний стан;

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за відповідачем 2 на нежитлову будівлю, яка складається з Амбару та навісу і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100 з одночасним припиненням за відповідачем 2 права власності на цю нежитлову будівлю.

Позовні вимоги прокурора обґрунтовані тим, що:

- ОСОБА_1 здійснено самочинне будівництво на земельній ділянці Киселівської територіальної громади без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, будівельного паспорта на нежитлову будівлю, без відповідного документа на право власності чи користування земельною ділянкою;

- 06.06.2024 державним реєстратором Гончарівської селищної ради Симоненко О.А. внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 55371535 про право приватної власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю (яка складається з Амбару та навісу і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ). Підставою для державної реєстрації зазначено Витяг з ЄДЕССБ серії AR01:7575-3801-9711-5828, виданий 14.05.2024;

- цьому Витяг з ЄДЕССБ серії AR01:7575-3801-9711-5828, виданий 14.05.2024 не є рішенням суду про визнання права власності на самочинно побудоване майно;

- отже судовими рішеннями не встановлено, що ОСОБА_1 є власником об`єкта нерухомості, а відтак, оскільки право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомості не виникло (як і сам спірний об`єкт не виник як об`єкт права власності), право власності на спірний об`єкт самочинного будівництва не могло бути зареєстроване за будь-якою особою інакше, ніж у визначеному ст. 376 ЦК України порядку. Витяг з ЄДЕССБ, виданий 14.05.2024 не є рішенням суду про визнання права власності на самочинно побудоване майно, ОСОБА_1 не набув права власності на об`єкт нерухомості - будівлю (яка складається з Амбару та навісу і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) у передбачений законом спосіб;

- за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав внесено відомості про реєстрацію прав власності на неіснуючий об`єкт нерухомого майна за поданими документами, отже підлягають з`ясуванню наслідки посвідчення державним реєстратором такого речового права для інтересів територіальної громади, а також спосіб захисту порушеного права;

- визнання недійсним або скасування документів, на підставі яких у даному випадку зареєстроване право власності на об`єкт нерухомості, не передбачено законом та є неефективним способом захисту порушеного права, то скасуванню підлягає державна реєстрація речових прав на нерухоме майно із одночасним їх припиненням. За твердженням прокурора, враховуючи викладене, належним способом захисту порушеного права є, серед іншого, вимога про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 з одночасним припиненням його права власності на цей об`єкт.

Відповідач 1 проти позовних вимог заперечив, зазначив про те, що:

- сільською радою фізичній особі ОСОБА_2 , який працював керівником ФГ «Ягідна країна», було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки. ОСОБА_2 розробив відповідний проект землеустрою, отримав кадастровий номер :04:000:0223, кадастровий план та подав його на розгляд сесії Киселівської сільської ради але через війну це питання не було розглянуто;

- ФГ «Ягідна країна» на вказаній земельній ділянці не розміщувало металеву сітку та дерев`яну споруду з навісом, зазначене належить фізичній особі ОСОБА_2 .

Відповідач 2 проти позову заперечив у повному обсязі, зазначивши про те, що за висновком експерта металева сітка та дерев`яна споруда з навісом знаходяться на земельній ділянці :04:000:0223, як не перебуває у користуванні Служби автомобільних доріг в Чернігівській області, а відтак у прокурора відсутні правові підстави для захисту інтересів Чернігівської обласної державної адміністрації і Служби автомобільних доріг в Чернігівській області. Крім того, відповідач 2 зазначив про те, що Киселівська сільська рада не має претензій ні до нього, ні до відповідача 1.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що:

- 13.07.2021 ОСОБА_2 , як голову Фермерського Господарства «Ягідна Країна» було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП за самовільне зайняття земельної ділянки;

- на даний час він не є ані головою Фермерського господарства «Ягідна Країна», ані власником земельної ділянки на якому таке господарство знаходиться, оскільки 05.05.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі, у відповідності до якого ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 свою частку в статутному капіталі Фермерського господарства «Ягідна Країна», яке знаходиться за адресою: 15530, Чернігівська область, Чернігівський район, с. Киселівка, який 05.05.2023 посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Костюк Ю.В., реєстровий №2969.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23 позов задоволено частково:

- зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану за межами с. Киселівка, Чернігівського району на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:7001, на земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:0223, шляхом знесення дерев`яної споруди з навісом (яка складається з Амбару та навісу) з приведенням земельної ділянки у первинний стан;

- зобов`язано Фермерське господарство «Ягідна країна» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану за межами с. Киселівка, Чернігівського району на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:7001 шляхом знесення металевої сітки;

- в решті позову - відмовлено;

- стягнуто з ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Ягідна країна» на користь Чернігівської обласної прокуратури судовий збір в сумі по 2 099,00 грн. з кожного;

При розгляді спору сторін по суті суд першої інстанції встановив, що:

- матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт розміщення дерев`яної споруди з відкритим навісом та частини огородження (паркану) на земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:0223, проте рішення органом виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0223 у власність або у користування, юридичній або фізичній особі не приймалося;

- відповідач 1, розмістивши на земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:0223 нерухоме майно: дерев`яну споруду з навісом (яка складається з Амбару та навісу, право власності на яке зареєстроване за відповідачем 2 та огорожу, використовують належну територіальній громаді земельну ділянку без правових підстав, вчиняючи тим самим перешкоди Киселівській сільській раді у реалізації ним свого права власності;

- розміщення на земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:0223 об`єкту нерухомого майна: будівлі - об`єкту закінчений будівництвом загальною площею 9,5, амбар А-1, навіс а-1, право власності на яке зареєстроване 06.06.2024 за відповідачем 2 - є таким, що здійснене самочинно;

- вказане свідчить про наявність підстав для задоволення позову власника землі - Киселівської сільської ради, про знесення об`єкта самочинного будівництва - об`єкт закінчений будівництвом загальною площею 9,5, амбар А-1, навіс а-1, до набувача, який зареєстрував за собою право власності на самочинне будівництво (відповідача 2);

- матеріалами справи підтверджено, що дерев`яну споруду з відкритим навісом та огородження встановлено відповідачем 1, а відтак наявні підстави для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану за межами с. Киселівка, Чернігівського району на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:7001 шляхом знесення металевої сітки до відповідача 1.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, суд першої інстанції виходив з того, що:

- належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно;

- реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу положень законодавства та приписів ч. 2 ст. 376 ЦК України не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного;

- отже, у відносинах, які є предметом даного спору, ефективним способом захисту прав позивача як власника земельної ділянки є виключно позов про усунення перешкод в користуванні нею шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту нерухомості, а скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, не може бути визнаними ефективними способами захисту та не забезпечує усунення порушень, спричинених незаконним будівництвом.

Крім того, суд першої інстанції, виходячи із предмету і підстав позову, сформульованих прокурором, суд виснував, що прокурор правильно визначив Чернігівську обласну державну адміністрацію та Киселівську сільську раду позивачами, оскільки вони є компетентними органами, втім не звернулися до суду з позовом з метою захисту порушених інтересів держави та що з боку прокурора доведено бездіяльність позивачів, як підстави для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави та про наявність підстав для звернення прокурора з цим позовом до суду.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Фермерське господарство «Ягідна країна» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23 в частині позовних вимог до Фермерського господарства «Ягідна країна» та винести нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що:

- звертаючись до суду з цим позовом прокурор зазначав, що порушені інтереси держави в особі Служби автомобільних доріг, Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації, Киселівської сільської ради Чернігівського району тим, що ФГ «Ягідна країна» встановило металеву сітку, а ОСОБА_1 встановив дерев`яну споруду з навісом на земельній ділянці 0,12 га, що знаходиться на землях і в користуванні Служби автомобільних доріг;

- ФГ «Ягідна країна» і ОСОБА_1 заперечили те, що земельна ділянка 0,12 га знаходиться на землях і в користуванні Служби автомобільних доріг і на їх прохання суд призначив земельну експертизу, яка встановила, що спірна земельна ділянка площею 0,12 га є земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0223 на території Киселівської сільської ради і не має ні накладення, ні перетинів із земельною ділянкою Служби автомобільних доріг з кадастровим номером :04:000:8500;

- вказане свідчить про відсутність предмету спору;

- водночас прокурором були змінені предмет і підстави позову, а суд задовольнив відповідне клопотання, що є порушенням процесуального закону і підставою скасування оскаржуваного рішення;

- як встановлено в оскаржуваному рішенні суду, земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:7001, яка частково огороджена металевою сіткою, яку суд постановив ФГ «Ягідна країна» знести, належить фізичній особі ОСОБА_3 , який не був залучений у справу. Вказане свідчить про те, що суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

В тексті апеляційної скарги скаржником викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23.

Відповідно до витягу протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 апеляційну скаргу Фермерського господарства «Ягідна країна» у справі № 927/1519/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Гончаров С.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 апеляційну скаргу Фермерського господарства «Ягідна країна» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23 залишено без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України; надано скаржнику десять днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

06.03.2025 до суду від Фермерського господарства «Ягідна країна» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в додатках до якої міститься квитанція про сплату № 7873-3548-5098-5575 від 06.03.2025 про сплату (доплату) 588,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 клопотання Фермерського господарства «Ягідна країна» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23 залишено без розгляду, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Ягідна країна» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23, постановлено розгляд справи здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, справу призначено до розгляду на 08.04.2025 об 11 год. 10 хв., витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи № 927/1519/23.

Крім того, не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 звернуся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23 в частині позовних вимог до ОСОБА_1 та винести нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

У обґрунтування апеляційній скарзі апелянт послався на ті ж самі обставини, що і Фермерське господарство «Ягідна країна».

В тексті апеляційної скарги скаржником викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду від 25.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 927/1519/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Гончаров С.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23 залишено без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України; надано скаржнику десять днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

06.03.2025 до суду від Фермерського господарства «Ягідна країна» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в додатках до якої міститься квитанція про сплату № 7705-2288-4440-4730 від 06.03.2025 про сплату (доплату) 588,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23 залишено без розгляду, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23, апеляційні скарги ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Ягідна країна» об`єднані в одне провадження для спільного розгляду у справі № 927/1519/23, постановлено розгляд справи здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, справу призначено до розгляду на 08.04.2025 об 11 год. 10 хв., витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи № 927/1519/23.

17.03.2025 матеріали цієї справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

26.03.2025 до суду від Чернігівської окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому заявник проти задоволення апеляційних скарг заперечив, пославшись на те, що:

- у висновку експерта від 19.06.2024 № 245/24-24 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.02.2024, зазначено, що металева сітка (огородження), дерев`яна споруда з відкритим навісом не знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером: :05:000:7001, дерев`яна споруда з відкритим навісом та частина огородження (паркану) знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер: :04:000:0223;

- рішенням Киселівської сільської ради від 21.06.2024 №41-VIII-13 передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1200 га кадастровий номер :04:000:0223 для індивідуального садівництва, яка розташована за межами АДРЕСА_1 , на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, однак у подальшому зазначене рішення скасоване через помилку в кадастровому номері;

- рішенням Киселівської сільської ради від 14.07.2021 39/VIII-9 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для індивідуального садівництва надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва громадянам, зокрема, ОСОБА_2 орієнтовною площею 0,1200 га на території Киселівської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва;

- у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 14.03.2023, наданого на запит ОСОБА_2 , містяться відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0223, площею 0,12 га, яка знаходиться у Чернігівській області, Чернігівському районі, Киселівська сільська рада, землі сільськогосподарського призначення, для індивідуального садівництва, у інформації про документацію із землеустрою, на підставі яких здійснено державну реєстрацію зазначено: проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

- суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт розміщення дерев`яної споруди з відкритим навісом та частини огородження (паркану) на земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:0223, проте рішення органом виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0223 у власність або у користування, юридичній або фізичній особі не приймалося.

03.04.2025 до суду від Державної екологічної інспекції у Чернігівській області надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи, в якій заявник просить розглянути справу за відсутності Державної екологічної інспекції у Чернігівській області.

04.04.2025 до суду від Чернігівської обласної державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, в якому заявник, з посиланням на завантаженість, просить розглядати справу на підставі наявних в ній матеріалів за відсутності представника Чернігівської обласної державної адміністрації

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 розгляд апеляційних скарг заступника Фермерського господарства «Ягідна країна» та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23 відкладено на 13.05.2025 року об 11 год. 10 хв.,

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 № 09.1-08/1187/25 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 927/1519/23 у зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці з 12.05.2025 по 16.05.2025 включно.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 справа № 927/1519/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Хрипун О.О., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 апеляційні скарги Фермерського господарства «Ягідна країна» та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23 прийняті до свого провадження визначеною колегією суддів (головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Хрипун О.О., Тищенко О.В.), розгляд апеляційних скарг призначено на 20.05.2025 о 12 год. 00 хв.

06.05.2025 до суду від відповідача 2 надійшла з заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 вказану заяву задоволено.

19.05.2025 до суду від Державної екологічної інспекції у Чернігівській області надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи, в якій заявник просить розглянути справу за відсутності Державної екологічної інспекції у Чернігівській області.

Станом на 20.05.2025 до Північного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу, інших клопотань від учасників справи не надходило.

Позивачі та треті особи представників в судове засідання не направили.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників позивачів та третіх осіб за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представники відповідачів апеляційні скарги підтримали та просили її задовольнити, прокурор проти задоволення апеляційних скарг заперечив, просив залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, відзиву інших письмових пояснень, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, з наступних підстав.

Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області за результатами проведення 08.07.2021 заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства на території Чернігівського району Чернігівської області встановлено самовільне зайняття частини земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га, де установлена дерев`яна споруда з відкритим навісом та вся ділянка загороджена металевою сіткою, що є порушенням ст.ст. 125, 126 ЗК України.

За результатами заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог земельного законодавства спеціалістами Державної екологічної інспекції у Чернігівській області складено акт про результати заходів державного нагляду за дотриманням вимог природоохоронного законодавства № 65/12 від 08.07.202, в якому зазначено, що керівника ФГ «Ягідна країна» притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 52,53-1, 53-3, 48, ч.2 ст. 61 КУпАП.

13.07.2021 Державною екологічною інспекцією складено протокол про адміністративне правопорушення №001240 щодо голови ФГ «Ягідна країна», в якому зазначено про самовільне зайняття земельної ділянки біля с. Киселівка сільськогосподарського призначення, де розміщена дерев`яна споруда з відкритим навісом та встановлена огорожа з металевої сітки загальною орієнтовною площею 0,12га, що знаходиться біля земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:7001. У протоколі зазначено про те, що внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства заподіяна шкода буде нарахована згідно методики.

Постановою про адміністративне стягнення Державної екологічної інспекції у Чернігівській області №77/12 від 14.07.2024 голову Фермерського господарства «Ягідна країна» ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та за самовільне зайняття земельної ділянки накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

ОСОБА_2 сплатив штраф, що підтверджується випискою з Приват24 від 16.07.2021.

Також, на адресу ФГ «Ягідна країна» Державною екологічної інспекцією у Чернігівській області направлено претензію про відшкодування шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки сільськогосподарського призначення біля с. Киселівка ФГ «Ягідна країна» в сумі 325,08 грн., яка повністю сплачена ФГ «Ягідна країна», що підтверджується платіжним дорученням №305 від 02.02.2022.

Слідчим відділом Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001296 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 254, ч. 1 ст. 240 КК України, за фактом безгосподарського використання земель та порушення правил охорони та використання надр.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:7001 площею 2,2403 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана в оренду Фермерському господарству «Ягідна країна» строком на 49 років.

08.07.2021 слідчим СВ Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції Сваткова Т.Р., на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова (справа №750/7177/21, провадження №1-кс/750/9953121) у присутності понятих та за участю спеціалістів, у тому числі інженерів землевпорядників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено огляд місця події, вимірювання та фотографування місцевості зі складанням відповідної схеми, про що складено протокол огляду місця події.

Предметом огляду була земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:7001 приватної власності, яка розміщена за межами с. Березанка Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

За твердженням прокурора, в ході огляду встановлено, що Фермерське господарство «Ягідна країна» вийшло за межі орендованої земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:7001, самовільно зайняло земельні ділянки Киселівської сільської ради Чернігівського району та Чернігівської обласної державної адміністрації. Самовільно зайнята земельна ділянка по всьому периметру огороджена металевою сіткою. Відповідно до схеми до протоколу огляду місця події від 08.07.2021 виявлена дерев`яна споруда з відкритим навісом встановлена на землях Киселівської сільської ради Чернігівського району площею 0,0051 га та на землях промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення власником яких є держава в особі Чернігівської обласної державної адміністрації площею 0,0005 га.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки, складеного комісією Киселівської сільської ради Чернігівського району, проведено обстеження самовільно зайнятої земельної ділянки та встановлено, що порушення не усунуто, будівля з навісом та огорожа продовжують знаходитись на самовільно зайнятій земельній ділянці.

За інформацією Киселівської сільської ради Чернігівського району від 27.10.2023 порушення не усунуто, будівля з навісом та металева огорожа продовжують знаходитись на самовільно зайнятій земельній ділянці.

За інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 13.10.2023 та за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 22.02.2022 земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:8500 з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства на праві постійного користування здійснюється Службою автомобільних доріг в Чернігівській області. У відомостях про суб`єктів права власності на земельну ділянку з значено - держава в особі Чернігівської обласної державної адміністрації.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 26.10.2023 земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:7001 площею 2,2403 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в с Киселівка, Чернігівської району, Чернігівської області на праві власності належить ОСОБА_3 та за договором оренди землі строком дії 49 років надана в оренду орендарю - Фермерському господарству «Ягідна країна».

За інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 22.05.2021 земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:7001, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2403 га, розташована в Чернігівській області, Чернігівському районі, у Киселівській сільській раді на праві оренди використовується ФГ «Ягідна країна».

Рішенням Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №9/VIII-9 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для індивідуального садівництва» надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,1200 га на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

У висновку експерта від 19.06.2024 №245/24-24 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у справі №927/1519/23, призначеної ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.02.2024, на вирішення якої поставлені питання: чи знаходяться об`єкти: металева сітка (огородження) та/або дерев`яна споруда з відкритим навісом на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:7001, переданій в оренду Фермерському господарству «Ягідна країна» за договором оренди?, Якщо такі об`єкти (металева сітка (огородження) та/або дерев`яна споруда з відкритим навісом) виходять за межі орендованої земельної ділянки, то на якій земельній ділянці вони знаходяться? Вказати кадастровий номер та власника, експертом зазначене про те, що металева сітка (огородження), дерев`яна споруда з відкритим навісом не знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером: :05:000:7001, дерев`яна споруда з відкритим навісом та частина огородження (паркану) знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер: :04:000:0223.

Рішенням Киселівської сільської ради від 21.06.2024 №41-VIII-13 «Про передачу земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1200 га кадастровий номер :04:000:0223 для індивідуального садівництва, яка розташована за межами АДРЕСА_1 , на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

У подальшому, рішенням Киселівської сільської ради від 29.07.2024 №42/VIII-1 скасовано згадане рішення Киселівської сільської ради від 21.06.2024 № VIII-13 «Про передачу земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області», у зв`язку з помилкою у кадастровому номері.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру речових прав №382095282 від 08.06.2024 будівля - об`єкт закінчений будівництвом загальною площею 9,5, опис: амбар А-1, навіс а-1, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності зареєстроване 06.06.2024 за ОСОБА_1 . Документи, що подані для державної реєстрації: документ, що підтверджує присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси (Витяг з ЄДЕССБ), серія та номер: AR01:7575-3801-9711-5828, виданий 14.05.2024, видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ.

З огляду на вказані обставини заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації та Киселівської сільської ради Чернігівського району до Фермерського господарства «Ягідна країна» та ОСОБА_1 у якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив:

- зобов`язати відповідача 1 та відповідача 2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану за межами с. Киселівка, Чернігівського району на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:7001 шляхом знесення металевої сітки та дерев`яної споруди з навісом (яка складається з Амбару та навісу і знаходиться за адресою: Комплекс будівель та спору № 2, будинок 3, тг Кисилівська, Чернігівський район, Чернігівська область) з приведенням земельної ділянки у первинний стан;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за відповідачем 2 на нежитлову будівлю, яка складається з Амбару та навісу і знаходиться за адресою: Комплекс будівель та спору № 2, будинок 3, тг Кисилівська, Чернігівський район, Чернігівська область), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100 з одночасним припиненням за відповідачем 2 права власності на цю нежитлову будівлю.

Правові позиції сторін детально викладені вище.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково, що колегія суддів вважає вірним, з огляду на таке.

Щодо наявності у заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури законних повноважень звертатися з цим позовом до суду в інтересах держави та визначення позивачами Чернігівську обласну державну (військову) адміністрацію та Киселівську сільську раду Чернігівського району, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до приписів ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»:

- представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1);

- прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (ч. 3).

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

У даній справі прокурор подав позов в особі Чернігівської обласної державної адміністрації та Киселівської сільської ради, в зв`язку з невиконанням ними своїх обов`язків щодо захисту інтересів держави в суді.

Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст. 12 ЗК України розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 122 ЗК України розпорядження землями які перебувають у державній власності віднесено до компетенції обласних державних адміністрацій.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Яке вірно встановлено судом першої інстанції, Киселівська сільська рада Чернігівського району та Чернігівська обласна державна (військова) адміністрація, є органами, уповноваженими державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах (у розумінні ст. 53 ГПК України), а відтак прокурор правильно визначив позивачів у цій справі.

Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює захист неналежно.

«Нездійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.10.2018 у справі № 910/119/19.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави у суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст.129 Конституції України).

За приписами ст. 53 ГПК України:

- у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 3);

- прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4).

Таким чином, прокурор, звертаючись з позовом у справі, повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, довести належними та допустимими доказами обставини здійснення ним повідомлення на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, а також надати докази того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави.

За висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, прийнятої у зв`язку з необхідністю вирішення виключної правової проблеми, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором:

- прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу;

- бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк;

- звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення;

- невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо;

- Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2017 року у справі № п/800/490/15 (провадження № 21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи;

- однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності;

- таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

З матеріалів справи слідує, що прокурором при поданні позовної заяви вказаного порядку було дотримано, оскільки:

- Чернігівська окружна прокуратура направила на адресу Киселівської сільської ради Чернігівського району лист №1714вих-22 від 22.02.2022 із викладенням факту порушення законодавства при використання земель та пропозицією вжиття заходів щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, у тому числі у судовому порядку;

- Киселівською сільською радою Чернігівського району у відповідь повідомлено прокуратуру листом №02-18/555 від 20.07.2022, що радою заходи претензійно-позовної роботи за даним фактом не вживались, від Державної екологічної інспекції за результатами проведеної перевірки не надходило документів, Киселівська сільська рада не має підстав для проведення перевірки земельної ділянки;

- Чернігівською окружною прокуратурою на адресу Чернігівської обласної державної адміністрації направлено лист № 1715вих-22 від 22.02.2022 та№55-75-10410вих-23 від 13.10.2023 із викладенням факту порушення законодавства при використання земель та пропозицією вжиття заходів щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, у тому числі у судовому порядку;

- Чернігівською обласною державною адміністрацією повідомлено прокуратуру листом №01-01-32/18650-вих від 30.10.2023, що адміністрацією заходи претензійно-позовної роботи за даним фактом не вживались. Земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:7001 належить до земель сільськогосподарського призначення, зареєстроване за ОСОБА_3, перебуває в оренді ФГ «Ягідна країна», а земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:2089 державної форми власності перебуває у постійному користуванні Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Чернігівській області та відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони. У Чернігівської обласної державної адміністрації відсутні повноваження щодо здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, у тому числі встановлення факту самовільного зайняття частини земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:2089, а тому Чернігівська обласна державна адміністрація не вживала і не планує вживати заходи.;

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що Киселівська сільська рада Чернігівського району та Чернігівська обласна державна адміністрація, як власники земельних ділянок, володіючи інформацією про самовільне їх зайняття, не вжили та не вживають належних та дієвих заходів на поновлення прав, маючи реальну можливість вжити таких заходів

Враховуючи вищезазначене та зважаючи на те, що позивач самостійно не звернувся до суду з вказаним позовом, колегія суддів вважає, що у цій справі прокурором належним чином обґрунтовано підстави щодо представництва.

Щодо спору сторін по суті колегія суддів зазначає про таке.

Частиною 1 статті 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У статті 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ст. 1 ЗК України).

У відповідності до ст. 122 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ для всіх потреб та за межами населених пунктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно зі ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 123 ЗК України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з положеннями ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З огляду на вищевикладене, право на землю реалізується шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Визначений законодавством порядок набуття права на землю передбачає, зокрема, рішення компетентного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність чи користування (оренду) та отримання документів, що посвідчують право на визначену земельну ділянку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю (ст. 152 ЗК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Разом з тим, механізм повернення самовільно зайнятої земельної ділянки встановлений у ст. 212 ЗК України, згідно з якою самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Таким чином, під самовільним зайняттям земельної ділянки розуміється фактичне володіння та/або користування чужою земельною ділянкою, вчинене в особистих інтересах або інтересах інших осіб тим, кому ця ділянка у встановленому законом порядку не надавалась у користування (постійне, оренда, земельний сервітут) або не передавалась у власність.

Оскільки відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, то відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

При цьому, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об`єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від порушення порядку надання земельної ділянки у власність чи у користування (неправильне оформлення правовстановлюючого документа, ухвалення рішення про надання земельної ділянки всупереч чинному законодавству або не уповноваженим органом чи особою, у завищеному розмірі або особі, яка не має права на отримання конкретної земельної ділянки, тощо).

Як встановлено вище, матеріалами справи підтверджено, що Фермерське господарство «Ягідна країна» зайняло частину земельної ділянки, розташовану поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:7001, за межами с. Киселівка, Чернігівського району на території Киселівської сільської ради Чернігівського району, орієнтовною площею 0,12 га, шляхом встановлення дерев`яної споруди з відкритим навісом та огородження всієї ділянки металевою сіткою.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 26.10.2023 земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:7001 площею 2,2403 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в с Киселівка, Чернігівської району, Чернігівської області на праві власності належить ОСОБА_3 та за договором оренди землі строком дії 49 років надана в оренду орендарю - Фермерському господарству «Ягідна країна».

За інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 22.05.2021 земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:7001, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2403 га, розташована в Чернігівській області, Чернігівському районі, у Киселівській сільській раді на праві оренди використовується ФГ «Ягідна країна».

За інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 13.10.2023 та за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 22.02.2022 земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:8500 з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства на праві постійного користування здійснюється Службою автомобільних доріг в Чернігівській області. У відомостях про суб`єктів права власності на земельну ділянку з значено - держава в особі Чернігівської обласної державної адміністрації.

Водночас, у висновку експерта від 19.06.2024 №245/24-24 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у справі №927/1519/23, призначеної ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.02.2024 у цій справі, зазначено, що металева сітка (огородження), дерев`яна споруда з відкритим навісом не знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером: :05:000:7001, дерев`яна споруда з відкритим навісом та частина огородження (паркану) знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер: :04:000:0223.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який, дослідивши висновок встановив, що він обґрунтований, містить чіткий висновок з поставленого перед експертами питання, а будь-яких обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи сторонами не наведено, судом не встановлено, та, з огляду на вказане, визнав, що наданий Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз висновок є належним та допустимим в розумінні ст.ст. 76, 77 ГГПК України доказом у справі.

У листі Киселівської сільської ради № 02-18/490 від 15.09.2022 зазначено про те, що Виконавчий комітет Киселівської сільської ради на запит Чернігівської окружної прокуратури надає копію акту обстеження земельної ділянки без кадастрового номеру, що межує з землями Облавтодору і знаходиться на землях сільської ради, яку зайняло ФГ «Ягідна країна» під будівлю: кіоск для торгівлі. А також повідомлено про те, що сесією сільcької ради було надано дозвіл керівнику ФГ «Ягідна країна» ОСОБА_2 , на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва від 14.07.2021 39/VIII-9.

Рішенням Киселівської сільської ради від 14.07.2021 39/VIII-9 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для індивідуального садівництва надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва громадянам, зокрема, ОСОБА_2 орієнтовною площею 0,1200 га на території Киселівської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва.

У витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-023 від 14.03.2023, наданого на запит ОСОБА_2 , містяться відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0223, площею 0,12га, яка знаходиться у Чернігівській області, Чернігівському районі, Киселівська сільська рада, землі сільськогосподарського призначення, для індивідуального садівництва, у інформації про документацію із землеустрою, на підставі яких здійснено державну реєстрацію зазначено: проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Рішенням Киселівської сільської ради від 21.06.2024 №41-VIII-13 «Про передачу земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1200 га кадастровий номер :04:000:0223 для індивідуального садівництва, яка розташована за межами АДРЕСА_1 , на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

У подальшому, рішенням Киселівської сільської ради від 29.07.2024 №42/VIII-1 скасовано згадане рішення Киселівської сільської ради від 21.06.2024 № VIII-13 «Про передачу земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області», у зв`язку з помилкою у кадастровому номері.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру речових прав №382095282 від 08.06.2024 будівля - об`єкт закінчений будівництвом загальною площею 9,5, опис: амбар А-1, навіс а-1, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності зареєстроване 06.06.2024 за ОСОБА_1 . Документи, що подані для державної реєстрації: документ, що підтверджує присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси (Витяг з ЄДЕССБ), серія та номер: AR01:7575-3801-9711-5828, виданий 14.05.2024, видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ.

Отже, матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт розміщення дерев`яної споруди з відкритим навісом та частини огородження (паркану) на земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:0223, проте матеріали справи не містять доказів того, що вказану земельну ділянку рішення органом виконавчої влади або місцевого самоврядування було передано у власність або у користування, юридичній або фізичній особі.

При цьому, як встановлено вище, за відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або у користування, юридична або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Частинами 1 та 4 ст. 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 4 ст. 376 ЦК України передбачено, що в разі якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно зі ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Аналогічне зазначене у постанові Верховного Суду від 19.03.2024 у справі 915/1439/21.

Частиною 1 ст. 9 ЦК України передбачено, що положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Визначаючи співвідношення між загальною та спеціальною нормою, Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання (такий висновок викладено в пункті 9.56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.02.2023 у справі № 910/18214/19).

Таким чином, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду спеціальна норма не суперечить загальній нормі та не скасовує її, а лише встановлює певні винятки із загальної норми. Тому спеціальна норма застосовується лише до тих відносин, щодо яких вона встановлює спеціальне правило (відмінне від загального). В решті, тобто у відносинах, які не охоплені спеціальною нормою, підлягає застосуванню загальна норма.

Отже, виходячи з наведеного вище співвідношення загальних і спеціальних норм, слід зазначити, що в силу вимог ч. 1 ст. 3 ЗК України в спірних земельних правовідносинах у співвідношенні із загальним законом (ч. 4 ст. 376 ЦК України) спеціальним законом є ЗК України, імперативна норма ч. 2 ст. 212 якого підлягає пріоритетному застосуванню до спірних правовідносин, пов`язаних із встановленням суб`єктного складу осіб, зобов`язаних повернути власнику землі самовільно зайняті земельних ділянок, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, а в іншій частині, не врегульованій ЗК України, можуть застосовуватися норми ЦК України, зокрема, статті 376 цього Кодексу.

На відміну від положень ч. 4 ст. 376 ЦК України, які обмежують коло осіб, зобов`язаних знести об`єкт самочинного будівництва, їх забудовником (колишнім або теперішнім), норма ч. 2 ст. 212 ЗК України суттєво розширює суб`єктний склад зобов`язаних осіб за рахунок громадян і юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки, та до яких вочевидь можна віднести осіб, які придбали об`єкт самочинного будівництва в забудовника та зареєстрували право власності на такий об`єкт.

Аналіз наведеної норми дозволяє виділити наступні ознаки самочинного будівництва: об`єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку; відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для будівництва; створення об`єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Кожна із зазначених ознак є самостійною і достатньою для того, щоб визнати об`єкт нерухомого майна самочинним будівництвом. Тому, при вирішенні спору, що виникає у зв`язку з будівництвом на земельній ділянці об`єкта нерухомості, повинно досліджуватися питання наявності дозвільної документації на будівництво спірних об`єктів і документів про виділення земельної ділянки.

Вказана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 915/1376/17.

З матеріалів справи слідує, що ФГ «Ягідна країна», розмістивши на земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:0223 нерухоме майно: дерев`яну споруду з навісом (яка складається з Амбару та навісу і знаходиться за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстроване 06.06.2024 за ОСОБА_1 та огорожу, використовують належну територіальній громаді земельну ділянку без правових підстав, вчиняючи тим самим перешкоди Киселівській сільській раді у реалізації ним свого права власності.

При цьому матеріали справи не містять, відповідачами не спростовано доказів того, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0223 не передавалась у власність або відводилась у користування відповідачу 1 або відповідачу 2, зокрема, із метою здійснення на ній будь-якого будівництва, розміщення об`єкту нерухомого майна.

У документах, поданих ОСОБА_1 для державної реєстрації права власності зазначено: документ, що підтверджує присвоєння закінченому будівництвом об`єкт у адреси (витяг з ЄДЕССБ), серія та номер: AR01:7575-3801-9711-5828, виданий 14.05.2024, видавник: ЄДЕССБ, документ отримано з ЄДЕССБ.

Рішенням Виконавчого комітету Киселівської сільської ради від 13.052024 № 820 «Про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна (нежитловій будівлі громадського призначення) присвоєно нежитловій будівлі громадського призначення (амбару А-1 з навісом) загальною площею 9,5 кв.м., яка знаходиться на земельній ділянці площею 0,12 га з кадастровим номером :04:000:0223 поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Для прийняття рішення щодо присвоєння поштової адреси ОСОБА_1 подав до Киселівської сільської ради заяву з проханням присвоїти поштову адресу об`єкту нерухомості - нежитловій будівлі, технічний паспорт на будівлю громадського призначення, що розташована на земельній ділянці :04:000:0223, а також витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва ТІ01:7428-9545-5731-8681 нежитлової будівлі громадського призначення, яка розташована за адресою Чернігівська область, Чернігівський район, Киселівська територіальна громада, загальною площею 9,5 кв.м.

Суд першої інстанції цілком вірно виснував, що:

- розміщення на земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:0223 об`єкту нерухомого майна: будівлі - об`єкту закінчений будівництвом загальною площею 9,5, амбар А-1, навіс а-1, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстроване 06.06.2024 за ОСОБА_1 - є таким, що здійснене самочинно;

- Державною екологічною інспекцією під час проведення перевірки 08.07.2021 встановлено та Киселівською сільською радою у листах зазначено про те, що дерев`яну споруду з відкритим навісом та огородження встановлено Фермерським господарством «Ягідна країна».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2024 у справі №914/1785/22 Верховний Суд зазначив про те, що спір у цій справі №914/1785/22 не пов`язаний із нерухомим майном, тому питання щодо визначення особи (забудовник чи останній набувач), зобов`язаної знести об`єкт самочинного будівництва на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, вирішенню при розгляді цієї справи не підлягає, оскільки нормист. 376 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин не застосовуються.

З огляду на вказане суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову власника землі - Киселівської сільської ради в частині позовних вимог про:

- зобов`язання ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану за межами с. Киселівка, Чернігівського району на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:7001, на земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:0223, шляхом знесення дерев`яної споруди з навісом (яка складається з Амбару та навісу) з приведенням земельної ділянки у первинний стан;

- зобов`язання Фермерське господарство «Ягідна країна» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану за межами с. Киселівка, Чернігівського району на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:7001 шляхом знесення металевої сітки.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення вказаних позовних вимог залишається без змін.

Посилання апелянтів на те, що до участі у цій справі мала бути залучена фізична особа ОСОБА_3 (власник земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:7001) колегія суддів вважає помилковими, оскільки, як було встановлено вище самочинне будівництва не було зведене вказаною особою та перебуває на земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:0223.

Слід зазначити і про те, що оскаржуваним рішенням Фермерське господарство «Ягідна країна» зобов`язано знести металеву сітку лише у тій частині, яка знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:7001, тобто жодних дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:7001, яка перебуває у власності ОСОБА_3 оскаржуваним рішенням вчинити не зобов`язано, що додатково свідчить про відсутність підстав для залучення до участі у справі останнього.

Щодо вимог про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Згідно з вимогами ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 зазначила, що «застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 вказано, що «ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту)».

Відповідно до ч. 2 п. «б» ч. 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

У постанові Верховного Суду від 19.03.2024 у справі №915/1439/21, зазначено, що нерухоме майно є самочинним будівництвом, реєстрація права власності на самочинно побудоване нерухоме майно у будь-який інший спосіб, окрім визначеного статтею 376 ЦК України (тобто на підставі судового рішення про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за особою, яка його побудувала, або за власником земельної ділянки), є такою, що не відповідає вимогам цієї статті. Можливість настання інших правових наслідків, ніж передбачені ст. 376 ЦК України, як у випадку самочинного будівництва, здійсненого власником земельної ділянки, так і у випадку самочинного будівництва, здійсненого іншою особою на чужій земельній ділянці, виключається.

За обставин, коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного статтею 376 ЦК України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно, або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна та не призведе до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна.

Отже, належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22.

Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього.

Отже, законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не призводить. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 910/27779/14.

Системний аналіз наведених положень законодавчих актів дозволяє стверджувати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. При цьому формулювання положень статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею.

Тож реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів ч. 2 ст. 376 ЦК України не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного з метою застосування, зокрема, положень частини 4 цієї статті.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №916/2791/13.

Отже, у відносинах, які є предметом даного спору, ефективним способом захисту прав позивача як власника земельної ділянки є виключно позов про усунення перешкод в користуванні нею шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту нерухомості.

Тобто, як вірно встановлено судом першої інстанції, що в даному випадку скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, не може бути визнаними ефективними способами захисту та не забезпечує усунення порушень, спричинених незаконним будівництвом.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за відповідачем 2 на нежитлову будівлю, яка складається з Амбару та навісу і знаходиться за адресою: Комплекс будівель та спору № 2, будинок 3, тг Кисилівська, Чернігівський район, Чернігівська область), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100 з одночасним припиненням за відповідачем 2 права власності на цю нежитлову будівлю судом першої інстанції цілком вірно відмовлено. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржники не довели обґрунтованість своїх апеляційних скарг, докази на підтвердження своїх вимог суду не надали, апеляційний суд погоджується із рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційних скарг не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та вимоги апеляційних скарг, апеляційні скарги Фермерського господарства «Ягідна країна» та ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційними скаргами покладаються на апелянтів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Ягідна країна» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23 залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2025 у справі № 927/1519/23 залишити без змін.

4. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржників.

Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 20.05.2025.

Головуючий суддя О.В. Яценко

Судді О.В. Тищенко

О.О. Хрипун